ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 418, 2014-09-04 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

<שלומית ארליך: אתמול עצרנו בעמוד 4, בהגדרה רוכש זכאי, בפסקה (2).

<שלומית ארליך: אנחנו עכשיו בהסתייגויות לרוכש זכאי בפסקה (2).

<שלומית ארליך: הסתייגות של יהדות התורה.

סתיו שפיר: יש כאן נציגים של האוצר והשיכון?

ניסן סלומינסקי: כן.

סתיו שפיר: אנחנו עושים סתם מריחת זמן.

סתיו שפיר: יש בעיות בחוק הזה.

סתיו שפיר: אתם רוצים להעביר אותו, בואו נשב על בעיה-בעיה רצינית ונדון בה.

בועז טופורובסקי: אפשר להמשיך בבקשה?

סתיו שפיר: רגע.

סתיו שפיר: בואו נדון ונתקן את החוק.

בועז טופורובסקי: יש לנו שעה.

בועז טופורובסקי: בואו נתקתק את זה בבקשה.

סתיו שפיר: אף אחד לא תוקף אותך כאן באופן אישי.

סתיו שפיר: אתה כמו ילד קטן.

בועז טופורובסקי: כמוך בדיוק.

ניסן סלומינסקי: סתיו, אני אענה לך.

סתיו שפיר: ניסן, גם אתה יודע שהחוק הזה מאוד מאוד בעייתי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לענות לך.

ניסן סלומינסקי: שמעתי את השאלות שלך.

ניסן סלומינסקי: עשינו את כל הדיונים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבחלק מהם לא היית.

סתיו שפיר: אני הייתי בכל הדיונים.

סתיו שפיר: תפסיק עם השטויות האלה.

סתיו שפיר: לא היה דיון אחד על חוק המע"מ שאני לא הייתי בו.

סתיו שפיר: אתה תפסיק כבר להשמיץ.

סתיו שפיר: זה לא נכון.

סתיו שפיר: לא הייתה כאן נכונות לתקן את החוק והשאלה מדוע אי אפשר למרות כל הטענות, גם של הייעוץ המשפטי בכנסת וגם של הממשלה.

סתיו שפיר: צריך לשבת ולעשות תיקונים רציניים.

ניסן סלומינסקי: אני אראה לך איזה תיקונים דרמטיים עשינו.

סתיו שפיר: כן, על קבוצות הרכישה שלך.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: ממש לא.

ניסן סלומינסקי: לא קבוצות רכישה.

סתיו שפיר: למה לא לשבת ולתקן את הבעיות במקום שכאן תהיה כאן מריחת זמן?

סתיו שפיר: זה כל כך לא רציני.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה של סיעת יהדות התורה.

סתיו שפיר: אחר כך אל תגיד שאתה עוזר לזוגות צעירים.

סתיו שפיר: הוא יודע טוב מאוד שהוא לא עוזסר.

בועז טופורובסקי: גם את יודעת.

סתיו שפיר: במקום לנסות לתקן את זה.

בועז טופורובסקי: פוליטיקה ישנה.

בועז טופורובסקי: זה מה שאת.

<שלומית ארליך: יבוא מי שיש ברשותו נכס עסקי מניב, לא ייחשב לרוכש זכאי.

<שלומית ארליך: לעניין זה, נכס עסקי מניב, הוא נכס שדמי השכירות ממנו מגיעים לשיעור דמי שכירות בדירת מגורים באותו ישוב.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

אורי מקלב: אני אתחיל.

אורי מקלב: אני לא רוצה לבזבז את זמני ולהגן על הדברים של סתיו שבסך הכול שאלה איפה נמצאים הנציגים של משרד השיכון.

אורי מקלב: הרי זה לא איזה חוק של מה בכך.

אורי מקלב: אתמול ראינו שתיקון שאתם הבאתם לוועדה, כמה הוא לא היה מבוסס וכמה בעיות יכלו לחסוך בחוק הזה רק עם תיקון אחד.

יעקב ליצמן: את היושב ראש לא מעניין מה שאתה אומר.

אורי מקלב: לא מעניין שום דבר.

יעקב ליצמן: הוא לא שומע מה שאתה אומר.

יצחק כהן: זה לא מנומס.

ניסן סלומינסקי: שמעתי כל דבר שהוא אמר.

יעקב ליצמן: אתמול דיברת ברדיו.

יעקב ליצמן: זה שקר גס כל מה שאמרת אתמול.

יצחק כהן: אנחנו מתלהמים?

יעקב ליצמן: אמרת אתמול שקר גס.

יצחק כהן: אנחנו משתוללים?

יעקב ליצמן: אתה המחבל הכי גדול בוועדה כאן.

אורי מקלב: לא הקשבת לדבריי.

ניסן סלומינסקי: אני הקשבתי לכל מילה שאמרת ואל תתחיל ללמד אותי אם אני מקשיב לך או לא.

אורי מקלב: אני מנמק את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך שוב ותנמק בדקה.

ניסן סלומינסקי: אל תתחיל למשוך את הזמן.

יעקב ליצמן: אתה הלכת אתמול ושיקרת.

יצחק כהן: עוד פעם אתם מתחילים באלימות?

יצחק כהן: עוד פעם אלימות?

יצחק כהן: די לאלימות.

ניסן סלומינסקי: יעבור הזמן, אני מצביע.

יעקב ליצמן: תצביע.

יעקב ליצמן: איפה המאבטחים של אתמול?

ניסן סלומינסקי: זה הזמן שלו להסביר.

יצחק כהן: יש עתיד, די לאלימות.

אורי מקלב: לא יכול להיות שאתה תיתן הטבה של מס ערך מוסף לדירה יחידה ואתה לא מסביר מה זה נקרא דירה יחידה.

אורי מקלב: אדם יחיד, דירה יחידה שלו ובמקביל יש לו גם נכס עסקי מניב.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לקבוע מה זה נקרא נכס עסקי, כמה הוא מניב, האם יש לו מחסן או האם יש לו עסק.

אורי מקלב: יש אנשים שיש להם גם עסקים וגם חנות בכיכר המדינה ויש לו דירה יחידה אבל הוא יוכל לקבל על זה מס ערך מוסף.

אורי מקלב: בגלל שאתם לא מתחשבים בשום דבר בעניים, במי שאין לו, אתם הרי רק הסתכלתם איך אתם יכולים להיטיב עם מגזר אחד.

אורי מקלב: אנחנו מבליטים בהסתייגות שלנו כמה החוק שלכם לא מקצועי, נעשה רק בחאפ-לאפ ורק כדי להיטיב עם מגזר מאוד מאוד קטן שיש לו ואלה שאין להם, אין להם.

אורי מקלב: מי שיש לו נכס עסקי, יקבל או לא יקבל?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: הודעה.

סתיו שפיר: אי אפשר על שום דבר.

סתיו שפיר: באמת.

יצחק כהן: די לאלימות.

יצחק כהן: חבר'ה, די לאלימות.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לבקש רביזיה?

ניסן סלומינסקי: תגיד.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים

יצחק כהן: אני רוצה למסור הודעה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה רביזיה?

ניסן סלומינסקי: תמשיכי לקרוא.

ניסן סלומינסקי: אין הודעות.

יצחק כהן: אין דבר כזה.

יצחק כהן: זה התקנון.

ניסן סלומינסקי: אין בתקנון הודעה.

יצחק כהן: אייל, למד אותו.

יצחק כהן: אחרי שנה וחצי הוא צריך לדעת.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לבקש רביזיה או לא.

יצחק כהן: אני מודיע שיש הודעות.

יצחק כהן: אני רוצה להודיע לך שהתחלת את היום לא טוב.

שמעון סולומון: למה אתה צריך לענות לכל אחד?

יצחק כהן: אני מבקש קודם כל לרדת באלימות.

יצחק כהן: להפסיק באלימות.

יצחק כהן: אתם אלימים.

יצחק כהן: די לאלימות.

יצחק כהן: יש עתיד, די לאלימות.

יצחק כהן: די לאלימות.

בועז טופורובסקי: בזבזתם מספיק זמן.

יצחק כהן: רביזיה.

משה גפני: תצביעו כמו מוקיונים.

יצחק כהן: יש עתיד, די לאלימות.

<שלומית ארליך: לפסקה (3).

<שלומית ארליך: יש תיקון בנוסח.

<שלומית ארליך: במקום "שלא הייתה לו דירה בתקופה שמיום 1 בינואר 1995".

סתיו שפיר: אני רוצה לשאול עניינית.

ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך שכל הדיונים על החוק הזה היו כבר לעומק ועכשיו אנחנו בהצבעות על ההסתייגויות.

משה גפני: זה לא נכון.

יעקב אשר: היו לעומק?

יעקב אשר: היו דיונים לעומק?

<שלומית ארליך: לפסקה (3) יש תיקון למי שלא הייתה לו דירה בתקופה, התיקון הוא שזה יהיה בעשר השנים שקדמו ליום המכירה ולעניין מניין השנים יראו חלק משנה כשנה שלמה.

יצחק כהן: די לאלימות.

יצחק כהן: מה שעשיתם אתמול, זאת הייתה קטסטרופה.

יצחק כהן: לא ייעשו דברים כאלה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה לפסקה (3).

משה גפני: מה זה פסקה (3)?

<שלומית ארליך: בעמוד 4 למטה, בהגדרה רוכש זכאי.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה היא של סיעת יהדות התורה.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: תן לי לראות.

משה גפני: מה קרה לך?

ניסן סלומינסקי: לא קרה לי כלום חוץ מזה שנכנסת וישר התחלת לצעוק.

משה גפני: בסדר, אז מה?

משה גפני: זאת לא ישיבה דרמטית.

<שלומית ארליך: ההסתייגות אומרת - - -

משה גפני: איזו הסתייגות?

משה גפני: איזה מספר?

<שלומית ארליך: מספר 69 שלך.

יעקב ליצמן: על התיקונים יש נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: אתה מבקש נושא חדש?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: עוד לא.

מיכל רוזין: איפה זה מופיע?

מיכל רוזין: אני מסתכלת בנוסח ולא רואה.

<שלומית ארליך: הסתייגויות לא מופיעות בנוסח.

יעקב ליצמן: לא היו דיונים על ההסתייגויות כי ברגע שנאמר נושא חדש, לא היה דיון.

יצחק כהן: אנחנו נוסיף הסתייגויות.

יצחק כהן: יש לנו אפשרות להוסיף הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אין לך.

יצחק כהן: בטח שכן.

יצחק כהן: נושא חדש, בטח שכן.

יצחק כהן: תשנה את התקנון, תכתוב מה שאתה רוצה ותעשה מה שאתה רוצה.

קארין אלהרר: איציק, למה אתה כועס?

יצחק כהן: כי אתמול החבר'ה האלה היו אלימים.

יצחק כהן: הוא איים על הרב ליצמן.

יצחק כהן: יש עתיד היו אלימים.

יצחק כהן: טוב שבאת.

יצחק כהן: אני שמח שבאת.

יצחק כהן: תרגיעי.

בועז טופורובסקי: אפשר להמשיך?

יצחק כהן: הייתה כאן כמעט הרמת ידיים.

מיכל רוזין: אם זה נושא חדש, למה הוא לא נותן לי לשאול שאלה?

מיכל רוזין: אולי אני אגיש הסתייגות.

יצחק כהן: נכון.

יצחק כהן: את תגישי הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אם זה נושא חדש, לא דנים עליו בכלל אלא אם כן יחליטו שזה כן נושא.

יצחק כהן: אבל אפשר להגיש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן היה לכם את הזמן להגיש.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: נושא חדש, אתה הבאת אותו עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מי הביא אותו עכשיו?

יצחק כהן: תסבירי לו את התקנון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נבדוק את זה.

יצחק כהן: אני בדקתי את זה.

יצחק כהן: תאמין לי.

ניסן סלומינסקי: אתה לא בדקת את זה.

משה גפני: לפני הגינוי של האלימות, הם רוצים להגיד משהו.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים עכשיו לפסקה (4).

משה גפני: לפני כן, הם רוצים להגיד משהו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הם רוצים לשנות גם את זה, אבל זה בין כה וכה נושא חדש.

משה גפני: לא ביקשנו נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

משה גפני: שלומית, שנייה.

ניסן סלומינסקי: לא, לא שנייה.

משה גפני: אתה תגיד לו לא שנייה?

משה גפני: אני מחליט על השנייה.

משה גפני: אתה רוצה לעבור על כל החוק בלי להצביע ותגיד הכול נושא חדש?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מה שאתם ביקשתם.

ניסן סלומינסקי: מה ששייך.

יצחק כהן: מה שנושא חדש, הוא נושא חדש.

יצחק כהן: אם זה כך, אני מבקש על הכול נושא חדש.

משה גפני: היה סיכום אתך שאתה תקיים דיון מעמיק על כל החוק.

משה גפני: אנחנו לא נהיה כאן ואחרי כן נראה.

משה גפני: אם החוק אכן יתקדם, כדי לא לעכב את העניין של הדיון הזה, יהיה דיון על ההסתייגויות, דיונים מעמיקים.

משה גפני: זה היה הסיכום.

ניסן סלומינסקי: לא מבין.

ניסן סלומינסקי: בוא נדבר על זה אחר כך.

משה גפני: לא, לא אחר כך.

משה גפני: אנחנו עכשיו בדיון המעמיק.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא בדין המעמיק.

משה גפני: אז זה לא בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

יעקב ליצמן: אף פעם לא היה דיון מעמיק.

ניסן סלומינסקי: על מה אתה מדבר?

משה גפני: על הדיון על החוק עצמו.

יצחק כהן: די לאלימות.

יצחק כהן: בועז, די לאלימות.

<קריאה: אל תיכנע לאיומים שלהם.

משה גפני: באמת, מה הם מאיימים עליך?

שמעון סולומון: עד עכשיו אתם באמת אלימים.

שמעון סולומון: בסוף אני אלך להתלונן.

משה גפני: אני מבקש לעצור את הישיבה עד שתתלונן.

יעקב ליצמן: אני מוכן להיבדק במכונת אמת כדי לראות אם הוא איים עלי או לא.

מיכל רוזין: מי איים עליך?

מיכל רוזין: דב?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: יש סרט שמראה.

שמעון סולומון: דב לא מסוגל לגעת בזבוב.

אורי מקלב: בסעיף יש חלק חדש ויש חלק ישן.

<שלומית ארליך: ברגע שטענתם טענת נושא חדש, הנושא עובר להכרעת ועדת הכנסת.

אורי מקלב: לא על כל הסעיף.

<שלומית ארליך: לא על כל הסעיף אלא על פסקה (3) בלבד.

אורי מקלב: נכון.

<שלומית ארליך: כולה.

<שלומית ארליך: כל פסקה (3).

<שלומית ארליך: עכשיו אנחנו עוברים לפסקה (4) בעמוד 5.

משה גפני: שאלה.

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: היא באמצע.

משה גפני: שאלה על זה.

ניסן סלומינסקי: לא.

משה גפני: כן.

משה גפני: שאלה.

ניסן סלומינסקי: תקריאי.

<שלומית ארליך: לפני שאנחנו מגיעים להסתייגות של פסקה (4), יש תיקון בנוסח.

משה גפני: אם ועדת הכנסת תחליט שזה לא נושא חדש, אנחנו מתחילים את כל הדיון מחדש.

אורי מקלב: את כל סעיף 3, כולל ההסתייגויות.

<שלומית ארליך: זה חוזר בחזרה לוועדה והוועדה צריכה להצביע.

משה גפני: לדון.

קארין אלהרר: לא לדון.

יצחק כהן: משה, תברך את קארין שהגיעה לכאן.

יצחק כהן: היא תרגיע את החברים.

משה גפני: קארין, את יכולה להרגיע את הנושא של האלימות שהיה כאן?

<שלומית ארליך: היום הקובע הוא בעצם אותו תאריך אלא שהעברנו אותו להגדרות.

<שלומית ארליך: שבוטלה בתקופה שמהיום הקובע.

<שלומית ארליך: .. זה היה הנוסח.

יעקב ליצמן: אני מוחה על כך שהיועצת המשפטית קוראת כמה סעיפים בבת אחת.

ניסן סלומינסקי: היא לא.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת ליצמן, אני לא קוראת כמה סעיפים בבת אחת.

<שלומית ארליך: קראתי פסקה אחת בלבד שאותה אולי היה קשה לשמוע.

משה גפני: איזה סעיף?

<שלומית ארליך: פסקה (4) בעמוד 5.

<שלומית ארליך: ההסתייגות של קבוצת יהדות התורה ו-ש"ס.

<שלומית ארליך: בהגדרה רוכש זכאי בפסקה (4), בסופה יבוא: ובלבד שביטול העסקה כאמור לא נבעה מהליכי הוצאה לפועל או החלטה של בית משפט לענייני משפחה או בית דין רבני לחלוקת דירת מגורים.

משה גפני: מאיפה את קוראת את זה.

<שלומית ארליך: מההסתייגויות שהגשתם קודם.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

יצחק כהן: שלומית, זה לא נושא חדש?

<שלומית ארליך: אם אתם רוצים.

יצחק כהן: קודם כל התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה עדיין אותו סעיף.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר את זה?

ניסן סלומינסקי: או שאתה מסביר או נושא חדש.

סתיו שפיר: אי אפשר לשמוע את היועצת המשפטית.

סתיו שפיר: מדוע אי אפשר לחלק לכל חברי הוועדה את דפי ההסתייגויות?

<שלומית ארליך: כי אלה דפים שאתם מגישים לנו.

<שלומית ארליך: אנחנו לא מדפיסים את ההסתייגויות.

סתיו שפיר: אבל היו לנו הרבה הסתייגויות גם בעל פה.

סתיו שפיר: הן רשומות אצלכם.

סתיו שפיר: אתם קוראים אותן עכשיו.

<שלומית ארליך: לא.

<שלומית ארליך: אלה רשימות שלכם.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה להעביר לנו את ההסתייגויות?

ניסן סלומינסקי: מי אומר נושא חדש?

ניסן סלומינסקי: טוב, נושא חדש.

בועז טופורובסקי: תגיד נושא חדש ותבקש להמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי ל-(5).

משה גפני: אתם לא מרוויחים בזה כלום.

יעקב ליצמן: הוא צריך להראות ללפיד שהוא עבר עוד עמוד היום.

יצחק כהן: עשרים מיליון מקדמה הוא קיבל.

יצחק כהן: יש עוד עשרים מיליון אחרי שהוא מסיים.

יעקב ליצמן: המושחתים האלה.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון.

יצחק כהן: האלימים האלה.

יצחק כהן: תראה באיזה אלימות.

יעקב ליצמן: יש לנו מושחתים ואלימים.

יעקב ליצמן: מה עוד חסר לנו כאן?

יצחק כהן: רק שלא יקרה רצח.

יצחק כהן: ה' ישמור.

משה גפני: ניסן, מה אתה אומר על זה שהוא אומר שאתם מושחתים?

בועז טופורובסקי: בוא נמשיך בבקשה.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון.

יעקב ליצמן: זה המחירון.

תיקון נוסח: ההסתייגות הראשונה היא של קבוצת יהדות התורה ו-ש"ס, למחוק את פסקה (5) לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

בועז טופורובסקי: הם יכולים לטעון על זה נושא חדש?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: לא.

יצחק כהן: תכף נראה.

יעקב אשר: אפשר לבקש התייעצות סיעתית?

ניסן סלומינסקי: אי אפשר התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: זה כבר בתוך המסגרת.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב ראש, נושא חדש.

בועז טופורובסקי: אני מבקש נושא חדש.

יצחק כהן: וינסטון צ'רצ'יל לא היה אלים כמוך.

משה גפני: אתם התחייבתם לשר האוצר להעביר את החוק אפילו עם נושאים חדשים?

מיכל רוזין: נגמרה המלחמה והוא צריך כותרות חדשות.

יצחק כהן: אני באמצע ההסבר.

אורי מקלב: אתה יודע מה?

אורי מקלב: הכול נושא חדש.

משה גפני: הכול נושא חדש.

יצחק כהן: הכול נושא חדש.

יצחק כהן: אתה מעכב את החוק של לפיד.

ניסן סלומינסקי: לפסקה (6).

משה גפני: יש טענה של בועז שכל החוק נושא חדש.

<שלומית ארליך: בפסקה (6), ההסתייגות הראשונה היא שהפסקה תימחק.

בועז טופורובסקי: אני יכול להסביר?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הם הגישו.

ניסן סלומינסקי: לא אתה הגשת את ההסתייגות.

יצחק כהן: אני רוצה להסביר ולא נותנים לי.

יצחק כהן: וינסטון צ'רצ'יל בהיותו שר המושבות של הממלכה הבריטית.

מיכל רוזין: בשום ועדה לא מקבלים מסמך כזה להצבעה בלי הסתייגויות כתובות.

ניסן סלומינסקי: אתה באמצע ההסבר.

יצחק כהן: כן.

בועז טופורובסקי: הזמן עובר.

בועז טופורובסקי: לא?

יצחק כהן: לא עובר שום דבר.

יצחק כהן: די לאלימות.

יצחק כהן: בועז, מספיק.

יצחק כהן: אתמול זה היה די והותר מה שעשיתם.

יצחק כהן: די לאלימות.

יצחק כהן: וינסטון צ'רצ'יל בהיותו שר המושבות - - -

בועז טופורובסקי: נגמר הזמן.

יצחק כהן: זאת אלימות לשמה.

יצחק כהן: זאת אלימות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: לא שאלת מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

משה גפני: הודעה.

ניסן סלומינסקי: אין הודעות.

משה גפני: אל תגיד לי שאין הודעות.

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: אין.

יצחק כהן: אתה יודע מה?

יצחק כהן: תודיע.

יצחק כהן: תודיע.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד רביזיה או לא.

משה גפני: זה מה שאני הולך להגיד.

משה גפני: האם החלטנו שאנחנו מגישים על זה רביזיה או לא?

יצחק כהן: די לאלימות.

יצחק כהן: די.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, אתה לא נתת לי הבטחה, אתה אתמול שיקרת לכלי התקשורת.

יעקב ליצמן: אני דורש ממך היום, עכשיו, הבטחה לא לאלימות שאתה חלק ממנה וגרמת לה בוועדה.

יעקב ליצמן: אתה אמרת אתמול בכלי התקשורת ואתה שיקרת.

יעקב ליצמן: שיקרת במה שאמרת.

יעקב ליצמן: אני לא מוחל לך על זה.

יעקב ליצמן: אתה פשוט שקרן.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שאתה היושב ראש לא מגן עלי כאן.

יעקב ליצמן: אתה שיקרת אתמול בכלי התקשורת.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו צריך למחול, זה אני.

ניסן סלומינסקי: כל כך הרבה כינויי גנאי שאתה מחלק לי כל הזמן.

משה גפני: אדוני היושב ראש, יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אין הודעה.

משה גפני: אתה לא תגיד לי.

משה גפני: אני רוצה להודיע על ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: תודיע.

משה גפני: אני מודיע.

משה גפני: לאחר שהתייעצתי עם חבריי ואנחנו התלבטנו בעניין של מה שהוצבע בהסתייגות - - -

יצחק כהן: וכדי לקדם את הדיון.

משה גפני: לאחר שהתלבטנו בעניין של ההסתייגות, חשבנו לא להגיש רביזיה אבל אחרי מה שאמרת לרב ליצמן, החלטנו להגיש רביזיה.

יצחק כהן: בשם הקבוצה.

משה גפני: בשם הקבוצה.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני הגיש הסתייגות לפסקה (6).

<שלומית ארליך: במקום הנוסח יבוא: אין בין הקונה למוכר קרבת משפחה מדרגה ראשונה.

משה גפני: איזו הסתייגות זאת?

<שלומית ארליך: 72.

יצחק כהן: וינסטון צ'רצ'יל, בהיותו שר המושבות של הממלכה הבריטית, החליט לבוא לבקר במושבה ישראל, בתל אביב.

יצחק כהן: ראש העיר בתל אביב היא מאיד דיזינגוף, מאיר וצינה דיזינגוף אבל בתל אביב לא היה כלום.

יצחק כהן: היו שדרות רוטשילד אבל לא היה שום דבר.

יצחק כהן: מה עושים?

יצחק כהן: ישבו כל חכמי העיר יחד עם מועצת חכמי חלם, עשו קונפדרציה, ומה עושים?

יצחק כהן: וינסטון צ'רצ'יל בא לבקר ואין כלום.

יצחק כהן: מישהו הציע ללכת לנס ציונה, שם יש פרדסים, לכרות עצים ולשים אותם בשדרות רוטשילד.

יצחק כהן: רעיון מצוין.

יצחק כהן: הלכו לנס ציונה, כרתו עצים ושתלו אותם – כאילו כמו החוק הזה – בשדרות רוטשילד.

יצחק כהן: הגיע וינסטון צ'רצ'יל, שר המושבות של הממלכה הבריטית - - -

ניסן סלומינסקי: המשך יבוא.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: אתם יודעים על מה אתם מצביעים?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: יש הודעה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו במתח לשמוע את המשך הסיפור של יצחק כהן.

משה גפני: גברתי היועצת המשפטית, על פי התקנון, מכיוון שהצביעו ועבר ברוב קולות נגד ההסתייגות של הקרבה הראשונה, שזה הדבר הכי חשוב שהיה צריך להיעשות, אנחנו התייעצנו, החברים שהצביעו בעד ההסתייגות, וההודעה היא הודעה דרמטית.

משה גפני: אנחנו החלטנו, אחרי מה שהוא דיבר על וינסטון צ'רצ'יל, עד שהוא לא מסיים את הסיפור, יש רביזיה של כל הקבוצה.

יצחק כהן: תזכרו שוינסטון צ'רצ'יל הגיע לשדרות רוטשילד.

מיכל רוזין: אני במתח.

מיכל רוזין: יש שם עצי שקמה ואני רוצה לדעת מה קרה לעצי התפוזים.

<שלומית ארליך: אנחנו מגיעים לפסקה (7)(א) בעמוד 5.

<שלומית ארליך: הסתייגות אומרת שבסוף הסעיף ייכתב: ובלבד שהוא תושב ישראל.

<שלומית ארליך: ברשימה שלך חבר הכנסת גפני זה סעיף 73.

ניסן סלומינסקי: ר' יצחק, אתה רוצה להמשיך?

יצחק כהן: כן.

משה גפני: אני לא יודע על מה מצביעים.

קארין אלהרר: לא נורא.

משה גפני: לא משנה.

יעקב אשר: פוליטיקה חדשה.

יעקב אשר: לא נורא.

סתיו שפיר: לא נמצאים בדיון נציגים של משרד האוצר ושל משרד השיכון.

ניסן סלומינסקי: כולם נמצאים.

סתיו שפיר: לא.

סתיו שפיר: נמצאים כאן מרשות המסים.

סתיו שפיר: איפה האוצר ואיפה השיכון?

יצחק כהן: הם נגד החוק, את לא מבינה?

סתיו שפיר: אפשר לתקן אתם את הצעת החוק הזאת.

סתיו שפיר: אתם לא רוצים דיון ענייני.

סתיו שפיר: אתם רוצים להצביע על ההסתייגויות במקום שייערך דיון ענייני על הצעת החוק.

סתיו שפיר: הקואליציה לא רוצה דיון ענייני.

סתיו שפיר: אורי שני אמר בעיתון שהצעת החוק הזאת, עבדתם עליה מהר מדי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

סתיו שפיר: למה שלא נשב ונתקן את הצעת החוק?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 6

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

סתיו שפיר: רביזיה.

משה גפני: יש לי הודעה.

בועז טופורובסקי: היא כבר אמרה רביזיה.

בועז טופורובסקי: תמשיך בבקשה.

סתיו שפיר: אתה המפקד של הוועדה?

יצחק כהן: בועז, תרסן את עצמך.

יצחק כהן: בועז, תתרסן.

יצחק כהן: בלי אלימות.

יעקב ליצמן: בועז, התעוררת?

משה גפני: אלי אתה מדבר כך ואליו אתה מדבר אחרת.

ניסן סלומינסקי: לך אני נותן להודיע ולו לא.

משה גפני: אתה מדבר אתו יפה.

ניסן סלומינסקי: אתה מעדיף שאני אדבר אתך יפה ולא אתן לך לדבר?

משה גפני: לא.

משה גפני: בסדר.

יעקב ליצמן: לא נורא.

יעקב ליצמן: גפני, היושב ראש בעד אלימות.

יעקב ליצמן: הוא הסביר את זה אתמול יפה מאוד בכלי התקשורת.

יעקב ליצמן: הוא בעד אלימות.

יעקב ליצמן: הוא האלים ביותר בוועדה ואפילו יותר מזה שאיים עלי.

משה גפני: אדוני היושב ראש, יש לי הודעה.

קארין אלהרר: די.

קארין אלהרר: באמת.

יעקב ליצמן: תיזהר, תקבל מכות.

משה גפני: אני אחזיר אם אני אקבל מכות.

משה גפני: ההודעה היא שלאחר שאנחנו ראינו את ההסתייגות ובאמת ראינו את זה יתר לעומק, אנחנו מאוד משתוממים על העובדה שיש כאן חברים שהצביעו נגד ואם את תשאלי אותם מה הייתה ההסתייגות, הם לא יודעים.

משה גפני: לכן אני רוצה את הדיון מחדש ולכן אני מבקש על פי התקנות שהלשכה המשפטית תרשום שאנחנו, כל הקבוצה, הגשנו רביזיה.

<שלומית ארליך: נרשם.

<שלומית ארליך: אנחנו בהסתייגות עדיין לפסקה (7)(ב) של חבר הכנסת גפני.

<שלומית ארליך: מספר 74 ברשימה.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני מבקש שאחרי המלים "הגר בדרך קבע בנפרד" ייכתב "למעלה משנה".

סתיו שפיר: זה פשוט לא מובן למה אתם לא מעבירים אלינו את ההסתייגויות.

סתיו שפיר: יש לכם אותן.

סתיו שפיר: אין לזה צורה.

סתיו שפיר: יש כאן חברי כנסת שלא היו בדיון.

יצחק כהן: הגיע היום הגדול ושר המושבות הבריטי הגיע לביקור בתל אביב בשדרות רוטשילד ומישהו קיבל את העצה המטומטמת לכרות עצים מנס ציונה כי לא היו עצים ברוטשילד ולשים אותם כאילו, כמו החוק הזה.

יצחק כהן: היה שם עסק גדול וצינה הגישה לו זר פרחים, ומאיר דיזינגוף, ופתאום הילדים שיחקו וכשהם שיחקו, מישהו דחף את העצים והעצים נפלו לעיניו המשתאות של שר המושבות.

יצחק כהן: הוא הסתכל וראה שעבדו עליו, שכרתו סתם עצים.

יצחק כהן: אמר, תקשיבו, חברים, אתם הולכים להקים מדינה, דברים כאלה אל תעשו.

יצחק כהן: תעשו עבודת שורש, אל תעשו כאילו כמו יש עתיד.

מיכל רוזין: הם לא למדו את השיעור ולכן הוא חוזר עליו.

ניסן סלומינסקי: תמשיך אחר כך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

אחמד טיבי: עקב הדברים של צ'רצ'יל, אני בעד ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: חבר הקבוצה, נא להגיש הודעה בשם הקבוצה.

משה גפני: בבקשה, הודעה.

משה גפני: היות ואנחנו באמת לא יודעים, יכול להיות שכל חברי הקואליציה שהצביעו נגד ההסתייגות הם יודעים מה ההסתייגות והם גם יודעים לפרש אתה, אבל בגלל שאנחנו התייעצנו והחלטנו שאנחנו לא בטוחים בזה, יכול להיות שהם הצביעו רק על פי הוראה שהם קיבלו מגבוה.

משה גפני: לכן לפי התקנון אני מאוד מאוד מבקש שלא תתעלמו מהעניין וכי אנחנו החלטנו להגיש רביזיה כדי להסביר לחברי הקואליציה על מה הם הצביעו.

משה גפני: אנחנו מגנים את האלימות.

<קריאה: יש לי שאלה לגבי השעון הזה, כי הדקה עוברת מהר מדי.

זבולון כלפה: קח אותו לבדיקה.

<שלומית ארליך: הסתייגות של יהדות התורה, עדיין בפסקה (7)(ב), אחרי "ובילדיהם" יבוא "למעט ילדים מנישואים קודמים כאשר בן הזוג לשעבר אינו רוכש זכאי".

ניסן סלומינסקי: מי מנמק?

יצחק כהן: אני אמשיך.

יצחק כהן: לא נעים לי מצ'רצ'יל.

יצחק כהן: כשהוא ראה את המחזה הזה, הוא נדהם.

יצחק כהן: הוא אמר: אתם חברה צעירה, אתם הולכים לבנות כאן מדינה, אתם בונים כאן עיר, איך אתם עושים דברים כאלה?

יצחק כהן: אתם עובדים על עצמכם?

יצחק כהן: אתם עושים כאילו?

יצחק כהן: אמנם אחמד טיבי לא אהב את האמירה של צ'רצ'יל כי הוא לא רוצה את השורשים אבל הוא אמר: תעבדו על השורשים, תתחילו מהבסיס וכך תוכלו להיות חברה, אל תעשו כאילו, אל תשימו עצי קלמנטינות שאין להם שום שורש באדמה.

משה גפני: שתדעו שאחרי כן יעשו בחינה על ההסברים שלו על ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: כולם ידעו.

אלעזר שטרן: השארת אותי במתח.

אלעזר שטרן: מעניין אותי לדעת מה קרה עם וינסטון צ'רצ'יל.

יצחק כהן: הוא פשוט כעס.

יצחק כהן: עלה על הסוס ונעלם.

יצחק כהן: השאיר את צינה ומאיר דיזינגוף במדבר השומם.

ניסן סלומינסקי: איך הגיב הציבור היהודי?

יצחק כהן: הם חייכו במבוכה.

ניסן סלומינסקי: נגמר הזמן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: ליצמן לא כאן ואני מבקש לחזור על ההצבעה.

יצחק כהן: לא שאלת מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אין.

משה גפני: הודעה.

יצחק כהן: אבל תפתח בגינוי לאלימות.

משה גפני: אתה רואה איך אתה מתייחס אלי רע ואל בועז אתה מתייחס טוב?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתעשה את זה מכבוד.

ניסן סלומינסקי: כל יום אתה מוסיף עוד שורה.

ניסן סלומינסקי: אל תעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: מעבר למילה רביזיה, אני נותן לך אפשרות לתת משהו אבל אל תוסיף כל פעם עוד.

משה גפני: אני מקבל את ההצעה של ובתנאי שגם אתה לא תעשה את זה.

משה גפני: עכשיו זה ביזיון.

משה גפני: שר האוצר מבקש להעביר את החוק הרע הזה.

ניסן סלומינסקי: לא.

משה גפני: אז יש לי הודעה.

משה גפני: גברתי היועצת המשפטית, תקשיבי כי אני הולך להודיע הודעה דרמטית.

מיכל בירן: התכוונת בניגוד להודעות הקודמות.

סתיו שפיר: זאת יותר דרמטית.

משה גפני: יותר דרמטית מהקודמות.

יעקב אשר: אתם מפריעים לו.

יעקב אשר: הוא רוצה לקצר ואתם מפריעים לו.

משה גפני: בדקתי בתקנון האם הקבוצה יכולה להגיש רביזיה אחרי ההצבעה.

משה גפני: בכל אופן היה רוב בעד והתברר שאפילו אם היה רוב, אנחנו זכאים להגיש רביזיות.

משה גפני: אז נשאלה השאלה האם באמת צריך להגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מוסיף כל פעם משהו, גמרנו.

יעקב ליצמן: הוא צריך כל פעם לשנות.

יצחק כהן: רביזיה.

יצחק כהן: שלא יתבלבלו.

<שלומית ארליך: נרשמה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר כבר את המילה רביזיה.

משה גפני: אמרתי עכשיו.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים להגדרה רוכש מוטב.

משה גפני: אני מבקש התייעצות סיעתית.

יצחק כהן: התייעצות סיעתית ארוכה ומעמיקה.

אראל מרגלית: אני מגנה את האלימות, אבל אני רוצה שההתייעצות תהיה רצינית.

ניסן סלומינסקי: חמש דקות התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו מחדשים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: נתתי לכם שבע דקות.

ניסן סלומינסקי: תקראי את ההסתייגות הבאה.

משה גפני: לא.

משה גפני: שהיא תחכה.

משה גפני: אני קורא להם.

ניסן סלומינסקי: הנה.

ניסן סלומינסקי: הם הגיעו.

<שלומית ארליך: אנחנו עכשיו בהגדרה רוכש מוטב, בעמוד 5.

<שלומית ארליך: פסקה (1) של רוכש מוטב.

יעקב ליצמן: יש הוראות שבועז מקבל בטלפון.

יעקב ליצמן: חכו.

<שלומית ארליך: הסתייגות ראשונה של חבר הכנסת חמד עמאר.

ניסן סלומינסקי: אתה נשאר בה או אתה מוריד אותה?

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע מה ההסתייגות.

<שלומית ארליך: אחרי המילה "לפחות" יבוא "או עולה חדש שעלה לישראל אחרי גיל 18".

עיסאווי פריג': חמד צריך להיות בעד.

משה גפני: אני מצטרף להסתייגות.

עיסאווי פריג': גם אני מצטרף להסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול הצטרף.

משה גפני: יכול ועוד איך.

<שלומית ארליך: מי מצטרף להסתייגות?

משה גפני: אני.

עיסאווי פריג': גם אני.

<שלומית ארליך: רק יהדות התורה?

משה גפני: גם העבודה.

משה גפני: גם מרצ.

משה גפני: אני הולך להסביר.

משה גפני: מה שקורה בחוק הזה זה שבעצם קבוצות גדולות לא יקבלו את ההטבה הזאת ואחת מהן היא הקבוצה שהעלה חבר הכנסת חמד עמאר.

משה גפני: עולים חדשים.

משה גפני: עולים חדשים אינם כלולים בתוך המערכת הזאת שנקבעה בחוק הממשלתי.

משה גפני: הם פשוט יופלו לרעה.

משה גפני: כל מדיניות הממשלות לדורותיהם, מאז הקמת המדינה ועד היום, הייתה להיטיב עם העולים החדשים מכיוון שהעולים החדשים, אנחנו קוראים להם לבוא מכל ארצות הפזורה בהם הם גרים לעלות למדינת ישראל כי במדינת ישראל יש את חוק השבות והם יקבלו הטבות, יקבלו מה שאזרח רגיל לא מקבל ואנחנו אומרים להם לבוא לארץ כי אנחנו מקבלים אותם כאן בשמחה ומקדמים את פניהם.

משה גפני: החוק הזה הוא אנטי ציוני בעליל מכיוון שאם אנחנו אומרים שמי שהוא אזרח ישראלי יקבל את ההטבות - - -

ניסן סלומינסקי: תמשיך את זה אחר כך.

משה גפני: לא.

עיסאווי פריג': חשוב שנבין על מה מדובר.

מיכל בירן: הוא מדבר לעניין.

מיכל בירן: תן לו לסיים לדבר.

עיסאווי פריג': תמשיך.

יעקב אשר: קצת תרבות.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: משפט.

משה גפני: החוק הזה שהוא אנטי ציוני בעליל אומר שאם אתה אזרח ישראלי, אתה מקבל את ההטבה של המע"מ ברכישת הדירה אבל אם אתה עולה חדש, אתה לא מקבל או שאתה מקבל פחות.

ניסן סלומינסקי: אם אתה באותם תנאים, אתה מקבל.

משה גפני: לא נכון.

משה גפני: אם כן, קבל את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': זה חוק מפלה.

משה גפני: הוא לא היה בצבא.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

מיכל בירן: ניסן, זה דיון ענייני.

מיכל בירן: זה גם חשוב לפרוטוקול.

מיכל בירן: הוא מדבר על עניין רציני מאוד.

ניסן סלומינסקי: מי נגד החוק?

עיסאווי פריג': באמצע הסבר חשוב, אתה מפסיק אותו.

מיכל בירן: נגד החוק או נגד ההסתייגות?

מיכל בירן: בלבלת אותנו.

ניסן סלומינסקי: אני אחזור שוב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב ליצמן: היה רוב נגד החוק.

יעקב ליצמן: הצבעת על החוק.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת חמד עמאר הצביע נגד?

חמד עמאר: למה רק 12 חודשים?

חמד עמאר: אמרו שיחזרו אלינו עם תשובה למה רק 12 חודשים.

<קריאה: אז תחכה.

<קריאה: הם יחזרו.

משה גפני: אני מבקש להודיע.

ניסן סלומינסקי: רק אם זה קצר.

ניסן סלומינסקי: אם לא, אין הודעות.

משה גפני: קצר.

משה גפני: לאור העובדה שאני מבקש מניסן סלומינסקי שיפסיק להגיד הלל ביום העצמאות מכיוון שהוא נהיה אנטי ציוני והוא נגד עולים חדשים - - -

ניסן סלומינסקי: אתה תגיד?

ניסן סלומינסקי: כי אתה אומר שאתה ציוני.

משה גפני: מה שאני אגיד, תן לי להגיד.

יעקב אשר: כמו שיאיר לפיד אומר, גם הוא אומר.

משה גפני: מכיוון שאני לא רוצה לקבוע מסמרות בעניין הזה באופן מוחלט ואני מקווה שניסן יחזור בתשובה, אנחנו לכן נותנים לך הזדמנות אחרונה ולכן אנחנו מגישים רביזיה.

משה גפני: שלומית, רשמת?

<שלומית ארליך: רשמתי.

יעקב ליצמן: שאלה ליועצת המשפטית.

יעקב ליצמן: אם אדוני היושב ראש אמר מי בעד החוק ומי נגד החוק והרוב הצביעו נגד החוק?

יעקב ליצמן: כך התבטאת.

יעקב ליצמן: אנחנו הצבענו על זה.

ניסן סלומינסקי: גם ההלכה אומרת שאם תוך כדי דיבור.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: היה בעד ונגד.

יעקב ליצמן: הצבעת והיה רוב נגד החוק.

ניסן סלומינסקי: היא תחשוב על זה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

משה גפני: אתה עונה במקומה?

<שלומית ארליך: פליטת קולמוס.

<אייל לב ארי: מה שהוצג בפני הוועדה זאת הסתייגות.

יעקב ליצמן: הוא שאל מי בעד החוק ומי נגד החוק.

<אייל לב ארי: ההצבעה שהייתה הייתה לגבי ההסתייגות וזה היה ברור.

ניסן סלומינסקי: תוך כדי דיבור גם חזרתי.

יעקב ליצמן: לא היה תוך כדי דיבור.

ניסן סלומינסקי: ברגע שאמרו, זה תוך כדי דיבור.

משה גפני: אייל, אני מקבל את מה שאמרת.

משה גפני: לא שמעתי מה אתה אומר אבל לפי דעתי צריך להביא גם את היועץ המשפטי של הכנסת כי זאת שאלה מאוד חמורה.

משה גפני: אני מציע גם להביא את היועץ המשפטי לממשלה.

<שלומית ארליך: אנחנו נשקול את זה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא למחוק את הפסקה כולה.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על פסקה (1), נכון?

ניסן סלומינסקי: כן.

עיסאווי פריג': אני רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: דקה.

עיסאווי פריג': בדרך כלל אתה נותן שלוש דקות.

עיסאווי פריג': למה לגפני נתת שלוש דקות?

ניסן סלומינסקי: נתתי דקה.

עיסאווי פריג': עוד לא התחלתי ואתה אומר לי דקה?

עיסאווי פריג': באמת.

משה גפני: בגלל שאתה ערבי.

משה גפני: הוא נגד ערבים.

משה גפני: הוא בעד חרדים ונגד ערבים.

ניסן סלומינסקי: קיבלתי אישור ממך שאני בעד חרדים.

משה גפני: רק היום.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: הוא שונא חרדים ושונא דת.

עיסאווי פריג': אתה צריך לתת לי הגנה.

עיסאווי פריג': שכן וחבר וכולם מעלינו.

עיסאווי פריג': אתה צריך לתת לי הגנה ואתה לא נותן לי אותה.

עיסאווי פריג': תשתיק אותם.

עיסאווי פריג': זאת בעיה שלך.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: האופוזיציה היא לא הבעיה שלי.

יעקב ליצמן: איך אתה שכן שלו?

עיסאווי פריג': אני שכן של ניסן.

יעקב ליצמן: אתה גר בהתנחלויות?

עיסאווי פריג': יש לנו הסכם ארוך טווח.

עיסאווי פריג': הוא יודע על זה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אני אתן לך הזדמנות בהסתייגות הבאה.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זה חשוב לי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': לא, לא נתת לי לדבר.

עיסאווי פריג': זאת המהות של ההסתייגות.

עיסאווי פריג': רוכש מוטב, זאת המהות.

עיסאווי פריג': התקשורת חייבת לשמוע את זה.

עיסאווי פריג': זאת המהות.

עיסאווי פריג': אנחנו מבקשים לבטל את ה-רוכש מוטב.

עיסאווי פריג': בעיני זאת מהות האפליה.

עיסאווי פריג': אנחנו עכשיו מדברים על החוק שהוא חלק מחמשת ה-מ"מים של האב הרוחני.

עיסאווי פריג': מדברים על דיור בחמשת ה-מ"מים, אני לא צריך להתנות את זה במוטב זכאי, ערבי, יהודי, חרדי וכולי.

עיסאווי פריג': כולם זכאים לדיור וכולם זכאים להטבה.

קארין אלהרר: כולם זכאים לדיור.

עיסאווי פריג': את מפריעה לי.

עיסאווי פריג': המדינה מחויבת לתת לאזרחיה דיור וכאשר מדברים על הטבה ומתחילים להפלות ב-רוכש זכאי ו-רוכש מוטב, זה שיא האפליה.

עיסאווי פריג': אני עומד על שלי ואני אומר שצריך לבטל את ההגדרה הזאת.

עיסאווי פריג': כל אזרחי המדינה באשר הם – ערבים, חרדים, מתנחלים ועולים – זכאים להטבות שוות.

עיסאווי פריג': אני חושב שזה אות קין לכל החברים.

עיסאווי פריג': כולנו שווים.

עיסאווי פריג': זה מאוד חשוב.

עיסאווי פריג': זאת המהות.

עיסאווי פריג': אני נמצא כאן על תקן אזרח שזכותי לדיור היא זכות.

עיסאווי פריג': בגלל שאני לא ערבי, אני לא אקבל את ההטבה הזאת?

עיסאווי פריג': תתחיל להגיד לי רוכש מוטב ורוכש זכאי?

עיסאווי פריג': אני עומד על כך שאני אקבל את מה שמגיע לי מהמדינה.

עיסאווי פריג': הטבתי וזכותי לדיור, אני רוצה אותה.

עיסאווי פריג': זה מגיע לי.

ניסן סלומינסקי: אחרי דבריו המשכנעים של עיסאווי, מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': משכנעים כן.

עיסאווי פריג': אני רוצה דיור.

עיסאווי פריג': הצעיר הערבי לא פחות מהצעיר היהודי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': זה לא קשור.

עיסאווי פריג': מחובתה של המדינה לתת לי את הזכות הזאת.

עיסאווי פריג': אני נלחם על זכותי לדיור.

יעקב ליצמן: עוד פעם אתה סותם פיות כאן.

יעקב ליצמן: עוד פעם סותמים את הפיות כאן.

יעקב ליצמן: בושה וחרפה מה שקורה כאן.

יעקב ליצמן: בושה וחרפה.

עיסאווי פריג': תגיד לי, לא מגיע לי?

עיסאווי פריג': אני מבקש הטבה לדיור ואתה משתיק אותי.

יעקב אשר: יש לו הודעה בשם הקבוצה.

עיסאווי פריג': אתה על פי חוק בא ודופק אותי?

עיסאווי פריג': ואתם נותנים לזה יד.

עיסאווי פריג': אני נלחם על זכותי.

יעקב ליצמן: מי שהיושב ראש כאן זה בועז.

יעקב ליצמן: הוא מפחד ממך.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון שקלים, המונה דופק.

עיסאווי פריג': ניסן, שישכב לך על המצפון.

עיסאווי פריג': בתקופה שלך אתה נותן יד לחוק מפלה וחוק גזעני כזה.

משה גפני: חוק גזעני.

עיסאווי פריג': אתה נותן יד לחוק כזה.

עיסאווי פריג': זה לא מוסיף לרזומה שלך.

משה גפני: שיעשו חוק נגד המתנחלים.

עיסאווי פריג': זה ישב לך על המצפון שנים רבות.

עיסאווי פריג': תן לכל חייל חצי מיליון שקלים ואין לי בעיה עם זה אבל - - -

יעקב אשר: תן לו להסביר.

יעקב אשר: אתה לא נותן לו להסביר.

יעקב ליצמן: סתימת פיות.

יעקב ליצמן: אתה סותם פיות.

יעקב ליצמן: אתה חוטף הצבעות וסותם פיות.

יעקב ליצמן: מושחתים הביתה.

יעקב ליצמן: מושחתים הביתה.

יעקב ליצמן: מושחת הביתה.

יעקב ליצמן: אלימים, מושחתים, הביתה.

יעקב ליצמן: שקרנים.

יצחק כהן: ארבעים מיליון בשני תשלומים.

יעקב אשר: אתה לא יודע לנהל דיון.

יעקב ליצמן: אף אחד לא שומע כלום.

יעקב ליצמן: מושחתים הביתה.

יעקב אשר: לא נתת לנמק את ההסתייגות.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון שקלים.

יצחק כהן: מקדמה.

יצחק כהן: רק מקדמה.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון שקלים פעם ראשונה.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון שקלים פעם שנייה.

יעקב אשר: לא נתת לנמק את ההסתייגות.

משה גפני: אתה נגד הערבים.

עיסאווי פריג': ניסן, זה לא טוב לרזומה שלך.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: לבית היהודי זה טוב.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון שקלים.

יצחק כהן: זאת מקדמה.

יעקב ליצמן: מושחתים הביתה.

יעקב ליצמן: מושחתים הביתה.

יעקב ליצמן: עשרים מיליון שקלים גנבתם.

עיסאווי פריג': אתה משת"פ פוליטי.

עיסאווי פריג': אני אומר לך, אתה משתף פעולה עם חוק כזה.

יעקב ליצמן: גנבים, תחזירו את הכסף.

יעקב ליצמן: מושחתים, תחזירו את הכסף.

יעקב אשר: לא הייתה הצבעה.

עיסאווי פריג': אין הצבעה.

עיסאווי פריג': תחזור בך.

עיסאווי פריג': אל תהיה משת"פ פוליטי עם מהלך שאתה לא משוכנע בו.

עיסאווי פריג': אל תפלה אותי על פי חוק.

עיסאווי פריג': אני אעמוד על שלי.

יצחק כהן: זאת אפליה.

יצחק כהן: אתם שונאים ערבים.

יעקב אשר: פוליטיקה חדשה.

יעקב אשר: הם באו לשנות.

יצחק כהן: הם יציפו את כרמיאל.

יעקב ליצמן: מושחתים הביתה.

יעקב אשר: בושה איך שאתה מנהל את הדיון הזה.

יצחק כהן: יש מליאה.

ניסן סלומינסקי: מיד ברגע שמסתיימת המליאה, אנחנו ממשיכים את הדיונים.

עיסאווי פריג': הודעה רבע שעה לפני.

עיסאווי פריג': אנחנו רובוטים.

יצחק כהן: אנחנו לא פיונים.

יצחק כהן: אתה מודיע כן, אתה מודיע לא.

יצחק כהן: תודיע כן או לא.

יצחק כהן: תודיע ב-SMS.

עיסאווי פריג': רפובליקת בננות.

יצחק כהן: ניסן, על בצע כסף אתם עושים דבר חמור מאוד.

יצחק כהן: סתם בצע כסף.

יצחק כהן: ארבעים מיליון בשני תשלומים.

משה גפני: שונא ערבים.

יצחק כהן: וגם חרדים.

משה גפני: חרדים, לא מעניין אותי.

משה גפני: שר האוצר שונא ערבים.

קארין אלהרר: גפני, הפופוליזם בשיאו.

משה גפני: באמת.

משה גפני: חוק על השולחן כאן נגד ערבים.

קארין אלהרר: הוא לא נגד.

משה גפני: ונגד עולים חדשים.

קארין אלהרר: הוא לא נגד.

משה גפני: הוא נגד ערבים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

משה גפני: אולי אתה מוותר על הישיבה היום?

משה גפני: אתה עושה ביום שלישי וביום חמישי.

ניסן סלומינסקי: תורידו הסתייגויות, אז נסיים יותר מהר.

אורי מקלב: היינו שלוש שעות במליאה.

<אייל לב ארי: אנחנו בהסתייגות.

משה גפני: רק רגע.

בועז טופורובסקי: אתה לא הבוס שלו.

בועז טופורובסקי: הוא הבוס שלו.

משה גפני: עם כל הכבוד, אתה נהיית משגיח הכשרות שלו?

משה גפני: אני רוצה לדעת.

משה גפני: יש לך תעודה מהרבנות?

בועז טופורובסקי: אין לך משפט חדש?

משה גפני: יש לי הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אין הצעות לסדר.

משה גפני: יש לי הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אבל אין הצעות לסדר.

משה גפני: אתה תאפשר לי לעשות את הדברים כתקנם על פי הנהלים.

משה גפני: על פי הנוהל התקין מותר לחבר ועדה – גם כשהוא ממלא מקום, במיוחד עכשיו כשאני חבר בוועדה –

ניסן סלומינסקי: אין הצעות לסדר.

ניסן סלומינסקי: בטח לא אחרי הפסקות.

משה גפני: יש הצעות לסדר.

משה גפני: היה דיון במליאה והיה שם שר האוצר והשיב על הצעה לסדר שלי על מע"מ אפס.

משה גפני: אני מבקש הצעה לסדר.

משה גפני: מותר לי.

ניסן סלומינסקי: לא מותר לך.

ניסן סלומינסקי: מה פתאום?

משה גפני: תגיד לי, איפה זה כתוב בתורה שאסור לי?

משה גפני: אני רוצה הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: יש חובה להצעה לסדר?

ניסן סלומינסקי: מה פתאום?

ניסן סלומינסקי: אני אולי אתן לך בהמשך הדיון.

משה גפני: לא בהמשך.

משה גפני: עכשיו.

משה גפני: עכשיו.

משה גפני: עם כל הכבוד, תן לי הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

<שלומית ארליך: הייתה הצעה לסדר שלגבי פסקה (1), במקום האמור בה יבוא "למד 12 חודשים לפחות בישיבה או בכולל שמתקיימים בהם לימודים תורניים".

משה גפני: שלומית, רגע.

משה גפני: את לא מקבלת מהם הוראות.

בועז טופורובסקי: תמשיך.

בועז טופורובסקי: מי בעד ומי נגד.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להסביר את ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: תסביר את ההסתייגות ותוך כדי זה תגיד את ההצעה שלך.

משה גפני: מה ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: היא הקריאה.

<שלומית ארליך: אנחנו בהגדרה של רוכש מוטב, פסקה (1) בעמוד 5.

משה גפני: מה מספר ההסתייגות?

<שלומית ארליך: זאת הסתייגות שאתם הגשתם?

משה גפני: מה היא אומרת?

משה גפני: אני מבקש להסביר, אדוני היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: דקה.

משה גפני: מה דקה?

משה גפני: אמרת לי לכלול בתוך זה גם את ההצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: הדקה רצה.

משה גפני: לא דקה.

ניסן סלומינסקי: דקה.

משה גפני: גם הצעה לסדר.

משה גפני: אתה אמרת.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל בדקה.

משה גפני: אתה יודע מה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: קודם כל, ההצעה לסדר.

משה גפני: אני מבקש אדוני היושב ראש, אחרי הדיון במליאה אני ראיתי את שר האוצר.

משה גפני: אני אומר לך ברצינות ואני רוצה שכולם ישמעו.

משה גפני: אני ראיתי את שר האוצר והוא אמר אמנם שהוא נחוש להעביר את מע"מ אפס.

משה גפני: אני מכיר אותו, על פי תנועות הגוף שלו הוא כבר לא כל כך נחוש.

משה גפני: אני לא בטוח שאתה צריך לרוץ עם העניין הזה כי מאוד יכול להיות שיהיו שינויים.

משה גפני: אתה קבעת ישיבות ליום שלישי הבא וליום חמישי הבא.

משה גפני: אתה לא צריך למהר כאן עם העניין הזה ולעשות ישיבות עכשיו.

משה גפני: לכן אני מבקש ממך תשקול את העניין מחדש.

משה גפני: זאת ההצעה לסדר.

משה גפני: עכשיו אני רוצה להסביר את ההסתייגות.

בועז טופורובסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: לא.

אורי מקלב: הם מפחידים אותך?

משה גפני: עם כל הכבוד, לא יימשך הדבר הזה.

משה גפני: חבורת חנפנים לשר האוצר אומרים לך מה לעשות.

משה גפני: לא היה דבר כזה בכנסת.

משה גפני: יושבים כאן 18 בובות שעושות מה ששר האוצר אומר ואומרים לך מה לעשות.

משה גפני: חבל לי על הכבוד שלך.

משה גפני: אתה יהודי תלמיד חכם.

משה גפני: הם מכתיבים לך מה לעשות?

משה גפני: עם כל הכבוד.

שמעון סולומון: גפני, בינתיים אתה מכתיב את הקצב.

שמעון סולומון: אין לך מה להתלונן.

משה גפני: מה זה הדבר הזה שהם אומרים לו?

משה גפני: שילכו להגיד לשר האוצר מילה.

משה גפני: הם מתיישבים במליאה כששר האוצר נמצא בה כמו איזה מריונטות ואומרים לך מה לעשות.

אורי מקלב: הם מאיימים עליו.

אורי מקלב: אתה לא שומע?

משה גפני: כן.

ניסן סלומינסקי: לא שמעתי שהם איימו.

משה גפני: לא.

משה גפני: אכפת לי מהכבוד שלך.

משה גפני: באמת.

משה גפני: מה אתה צוחק?

משה גפני: זה הדבר היחיד שאמרתי ברצינות.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

משה גפני: הם אומרים לך מה לעשות?

משה גפני: איפה דנה?

משה גפני: אני מבקש לנמק את ההסתייגות.

רוברט אילטוב: משה, מאיפה הכוחות האלה?

משה גפני: ההסתייגות אומרת, כמו שהרמב"ם כותב, שמי שלומד תורה, משרת את עם ישראל בלימוד תורה ודינו כמו כל אחד אחר, כמו מי שמשרת בכל מיני שירותים אחרים, בין אם הוא חייל ובין אם הוא כל דבר אחר.

משה גפני: דווקא בזה אני כל כך צריך את ההקשבה שלך.

משה גפני: בדברים אחרים לא כל כך אבל זה באמת אני צריך אותה.

ניסן סלומינסקי: נגמר לך הסיבוב השלישי.

משה גפני: לכן אני מציע לתמוך בהסתייגות הזאת ואז אתה אומר קבל עם ועולם שאתה מעריך את מי שלומד תורה, אתה מעריך אותו כמו כל אחד אחר שנמצא בשירות לאומי שנכלל בחוק.

משה גפני: למה לימוד תורה הוא איננו שירות לאומי?

משה גפני: מכיוון שאני יודע שזאת עמדתך, אני יודע שאתה גם תומך בישיבות כאלה שהן ישיבות ציוניות כפי שהן מוגדרות – אתם כבר לא ציונים אחרי שלא תמכתם בעולים חדשים אבל הנושא של הישיבות הציוניות – ושם יש כאלה שתורתם אומנותם.

משה גפני: למה לפי דעתך הם צריכים להיות שונים?

ניסן סלומינסקי: הבנתי את הרעיון.

משה גפני: לכן אני מבקש ממך שתתמוך בהסתייגות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: אני לא מאמין.

יעקב אשר: ניסן, היית נגד?

משה גפני: היית נגד?

משה גפני: יש לי הודעה.

יעקב אשר: יכולת לחסוך את ההודעה אם היית מצטרף להסתייגות.

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: שני משפטים ולא יותר.

יעקב אשר: תגיד תודה שהוא לא מגמגם כי זה היה לוקח לך עוד חצי שעה.

משה גפני: אחרי שראיתי את ההצבעה שלך, אני חושב שעשית את זה מבלי משים.

משה גפני: אני חייב ללמד עליך זכות היות ואנחנו נמצאים באלול לפני ראש השנה ויום כיפור.

משה גפני: לא יכול להיות שאתה הולך נגד הרמב"ם ואתה הולך נגד הציונות הדתית.

משה גפני: הרי מה אמרה הציונות הדתית?

משה גפני: היא אמרה שלומדי תורה ומשרתים בצבא - - -

<קריאה: ניסן, למה לא היית בדיון?

ניסן סלומינסקי: ראיתי אותך.

אורי מקלב: הוא נח כמה שעות ואנחנו עכשיו צריכים לעבוד ללא הפסקה אחרי המליאה.

עיסאווי פריג': מה זה מעניין את הקואליציה?

אורי מקלב: אנחנו לא היינו בפנטומימה שם.

אורי מקלב: אנחנו פעלנו.

עיסאווי פריג': ניסן, אתה לא רוצה להתחיל את הדיון?

יעקב אשר: הוא סופר אצבעות עכשיו.

יעקב אשר: תראה איך הוא נותן לך להאריך.

משה גפני: אני רואה שאתה במתח.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני במתח לגבי הרמב"ם.

ניסן סלומינסקי: עברתי על כמה דברים ברמב"ם.

משה גפני: הרמב"ם, בסוף הלכות שמיטה ויובל.

ניסן סלומינסקי: התחלתי קצת בתורה ונתקלתי קצת בהגדרה של ציונות.

ניסן סלומינסקי: אחיכם ישרתו.

ניסן סלומינסקי: לא רציתי להגיד לך ב-בראשית על קום והתהלך בארץ לאורכה ולרוחבה.

ניסן סלומינסקי: את כל זה לא רציתי להגיד.

ניסן סלומינסקי: דיברתי על הצבא.

משה גפני: האמת היא שאתה צודק.

ניסן סלומינסקי: אתה לא עונה על אף אחד מהם ואתה אומר לי שאני לא ציוני.

משה גפני: אתה לא ציוני.

משה גפני: אתה לא יכול לעצור ב-בראשית.

משה גפני: כתוב ובחוקותיי תלכו ונתתי שלום בארץ ואם לא, ולא תקיא הארץ אתכם ואתם תומכים בהחלטות ממשלה שצריך להקיא אותן.

משה גפני: לכן התורה אמרה שאין לכם זכות על ארץ ישראל.

משה גפני: על זה כתוב שאין זכות על ארץ ישראל.

משה גפני: אתה לא יכול לקחת את התורה לחצאים.

משה גפני: הרמב"ם מדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: כתוב בתורה שאתה עובד בשדה ואתה מוציא.

ניסן סלומינסקי: אם תלכו בחוקותיי.

ניסן סלומינסקי: איך אתה עושה את זה?

ניסן סלומינסקי: אתה עובד בשדה?

משה גפני: כן.

ניסן סלומינסקי: לא ראיתי.

משה גפני: המון חקלאים חרדים.

משה גפני: המון.

משה גפני: הם משביתים גם בשמיטה.

עיסאווי פריג': בואו נהיה חלק מהדיון כדי שאני אבין.

בועז טופורובסקי: ניסן, אפשר להמשיך?

משה גפני: אין רוב.

יעקב אשר: אין רוב למה הוא מדבר דברי תורה עכשיו?

משה גפני: הרב סלומינסקי, אני מקבל על עצמי להיות ציוני כמוך, להגיד הלל ביום העצמאות - - -

עיסאווי פריג': זה חדש.

עיסאווי פריג': אתה מצהיר הצהרה.

משה גפני: ובתנאי שאנחנו מקיימים את הדיון.

משה גפני: אחיכם ישבו כאן.

משה גפני: אחיכם ילכו למלחמה ואתם תשבו כאן ולמה תניעון את לב בני ישראל ואם בחוקותיי תלכו ולא תקיא הארץ אתכם ואת ה-... אותה.

משה גפני: צריך לעבוד את האדמה, צריך להשבית אותה בשנת השמיטה ולא למכור אותה לערבים.

ניסן סלומינסקי: חיים אויסטר קבע שאפשר.

יעקב אשר: אילו חיים אויסטר היה כאן, היה אחרת לגמרי.

יעקב אשר: הנה, יש רוב.

ניסן סלומינסקי: רצית להודיע הודעה.

יעקב אשר: הנה, הוא מפסיק את דבר התורה כי יש רוב.

רוברט אילטוב: משה, אני חייב לבקש בקשה.

רוברט אילטוב: כשאתה אומר דברי חכמה ודברי תורה, אני מבקש שתיתן גם פירושים כי יש כאן עולים חדשים.

יעקב אשר: את העולים החדשים זרקו החוצה.

עיסאווי פריג': יש גם ערבים שלא מבינים.

רוברט אילטוב: אני מבקש שיהיה הסבר.

משה גפני: עם כל הכבוד, הוא יושב ראש סיעת ישראל ביתנו ושיהיה לך ארץ.

ניסן סלומינסקי: תעשה את זה אחר כך.

משה גפני: לא אחר כך.

משה גפני: עכשיו.

משה גפני: תן לי קודם להסביר לו.

ניסן סלומינסקי: במקום זה היא תקריא את ההסתייגות הבאה.

משה גפני: לא בא בחשבון.

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: ההודעה היא כדלקמן.

משה גפני: אחרי שאני ראיתי שאתה יהודי תלמיד חכם ואתה מכיר, אני מתאר לעצמי שאתה מכיר את הרמב"ם ואתה לכו שמיטה ויובל, שם הוא חותם את העניין הזה ואומר מי צריך לשרת בצבא ומי צריך ללמוד תורה, הוא כותב את זה שם אני הייתי בטוח שאתה תקבל את שני החלקים, גם את מי שמשרת בצבא וגם את מי שלומד תורה על זה הגשנו את ההסתייגות והייתי בטוח שאתה מצביע בעד ההסתייגות.

משה גפני: כיוון שלא הצבעת בעד ההסתייגות, אני משוכנע, אני לא מוכן לקבל לשון הרע עליך שאתה נגד לומדי תורה, ולכן רביזיה.

ניסן סלומינסקי: תקראי את ההסתייגות הבאה.

ניסן סלומינסקי: הוא מביא את הרמב"ם שהוא הגדול ביותר וכשאני מסתכל על הרמב"ם, מה אני יכול לעשות שהוא גם עבד, גם היה רופא ולמרות הכול הוא היה גדול הדור, ענק שאין כדוגמתו, למרות שהוא עבד, למרות שהוא התפרנס ולמרות כל הדברים האלו.

ניסן סלומינסקי: ממנו אתה יכול להביא ראיה להתנהגות הפוכה?

משה גפני: לא להאמין איך שהשקפה אטומה מביאה אותך אני לא יודע לאן.

יעקב אשר: איך הוא כותב?

ניסן סלומינסקי: מה שהוא כתב, זה משהו אחר.

רוברט אילטוב: ניסן, לא הבנתי.

רוברט אילטוב: משה לא עובד?

יעקב אשר: הוא נהיה הפסיכולוג של הרמב"ם.

יעקב אשר: תכף הוא יגיד שהיה לו פיצול אישיות.

ניסן סלומינסקי: תקראי את ההסתייגות.

משה גפני: לא יהיה דבר כזה.

משה גפני: הוא מדבר על הרמב"ם.

<שלומית ארליך: הסתייגות של חבר הכנסת גפני.

<שלומית ארליך: בהגדרה רוכש מוטב, בפסקה (1), אצלכם הסתייגות מספר 78, לחילופין, בהגדרה של שירות צבאי ייכתב: למעט מי ששירת ככתב בעיתון "במחנה".

ניסן סלומינסקי: אראל, אתה רוצה להסביר בנושא של הרמב"ם?

ישראל אייכלר: יש לך משהו נגד עיתון "במחנה"?

ניסן סלומינסקי: אראל ביקש.

ניסן סלומינסקי: הוא רצה להסביר על הרמב"ם.

אראל מרגלית: בעניין הזה אני רוצה לשמוע את הרב אייכלר.

ישראל אייכלר: כעורך עיתון "במחנה" החרדי, עת שירתי בעיתון הרבה לפני שיאיר לפיד היה כתב ב"במחנה", אני רוצה להגיד שאסור לקפח את עיתון "במחנה".

ישראל אייכלר: עשרות אלפי אנשים בתוך מה שנקרא חוק גיוס לכולם, עיתון צבא מקצועי, אין להם באמת מה לעשות והם לא רוצים להשתעמם ולכן הם יוצאים וכותבים ומשדרים בגלי צה"ל.

ישראל אייכלר: מגיעות להן זכויות כמו למי שהולך לעזה למלחמה.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט אני אתן לך להמשיך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': איזה הסתייגות?

עיסאווי פריג': לא שמענו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – 5

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ישראל אייכלר: אני טוען שיש כאן קיפוח של כותבי "במחנה" ואני רוצה שיכללו בהסתייגות את כתבי גלי צה"ל ואת חיל החינוך.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בהגדרה של רוכש מוטב.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני, הסתייגות מספר 79 שלך.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני מציע שבהגדרה של שירות לאומי ייכתב "ובלבד שהעמותה שמפעילה קיבלה תוספת תקציבית ממפלגת הבית היהודי".

אורי מקלב: היושב ראש יסביר את ההסתייגות הזאת.

ניסן סלומינסקי: אייכלר, רצית להמשיך?

משה גפני: לא.

משה גפני: מכיוון שהיום הכול הולך דרך תוספות תקציביות למפלגת הבית היהודי, אתה מקיים את הישיבות האלה כי קיבלת עשרים מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: כך אתה מבזה אותי?

ניסן סלומינסקי: עשרים מיליון שקלים?

ניסן סלומינסקי: מתפלא עליך.

משה גפני: אמרתי את זה במליאת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: זה היה בציניות.

משה גפני: כולם אמרו שזה לא נכון.

משה גפני: האמת היא שראינו היום בעיתון גלובס - - -

ניסן סלומינסקי: ברוך בר אמר שהרבי אמר שמי שקורא עיתון לא יכול ללמוד...

משה גפני: דווקא לא קראתי את העיתון.

משה גפני: הראו לי את זה.

משה גפני: החטיבה להתיישבות גדלה מינואר ב-600 אחוזים.

עיסאווי פריג': אתה מתכוון לזה?

משה גפני: כלכליסט.

משה גפני: כן.

משה גפני: תקציב החטיבה להתיישבות גדל ב-600 אחוזים.

עיסאווי פריג': אבל זה מסתדר?

משה גפני: כן.

משה גפני: יותר.

משה גפני: יש דברים שהוא גם מסתיר.

ישראל אייכלר: המפד"ל אף פעם לא מכרה את התורה בפחות ממאתיים מיליון שקלים.

ישראל אייכלר: לא יתכן שבעשרים מיליון שקלים המפד"ל מוכרת את התורה.

משה גפני: לכן הוא מקיים את הישיבה אחר הצהרים.

ישראל אייכלר: על זה הוא צריך לקבל עוד מאתיים מיליון שקלים.

משה גפני: מה אתם מתלחששים שם?

משה גפני: מה הלחישות האלה?

ניסן סלומינסקי: הנושא של כלכליסט.

ניסן סלומינסקי: על המספרים שם.

אורי מקלב: תגיד אם זה לא נכון.

משה גפני: אני אומר שאי אפשר להפעיל שירות לאומי בלי שהעמותה שמפעילה את השירות הלאומי לא קיבלה תוספת תקציבית ממפלגת הבית היהודי.

משה גפני: היות ואצלכם הכול כסף, אין לכם שום אידיאולוגיה, לא מעניין אתכם שום דבר – וזה דבר אגב לימוד הזכות עליכם – וכסף מסנוור אתכם וזה שאתם נמצאים בקואליציה, זה בשביל כסף.

זבולון כלפה: לא נכון.

משה גפני: אני אגיד לך גם כמה וממי לקחת את זה.

משה גפני: אתם הסקטוריאלים ביותר שנמצאים בכנסת.

משה גפני: אתם המושחתים ביותר.

ישראל אייכלר: מאז ימי בן גוריון הם מכרו את התורה, מכרו את היהדות, מכרו את הרבנות בשביל כסף.

משה גפני: אתם מוכרים את הכול בשביל כסף.

ישראל אייכלר: הייתם עבדים של בן גוריון והיום אתם עבדים של יאיר לפיד.

משה גפני: לכן ההסתייגות שלנו היא מאוד הגיונית והיא אומרת ששירות לאומי יהיה רק בעמותה כזאת שמקבלת תוספת תקציבית מהבית היהודי.

משה גפני: היא חלק מהעניין.

משה גפני: אם היא לא מקבלת תוספת תקציבית מהבית היהודי, היא לא שווה כלום כי כל הזמן מקצצים לה.

ניסן סלומינסקי: אני מודה בזה שכתוב שאוהב כסף, לא ישבע כסף.

ניסן סלומינסקי: באמת מתקיים עלינו.

ניסן סלומינסקי: זה נכון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': לפני ההצבעה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ישראל אייכלר: כל מה שאתם בונים בכסף הזה יעבור לפלשתינאים כמו שגוש קטיף עבר אליהם.

אחמד טיבי: רביזיה.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים עכשיו לעמוד 6, פסקה (2).

משה גפני: אדוני היושב ראש, היה חבר כנסת מטעם יש עתיד ואני פחדתי שיזרקו אותו מהכנסת הבאה.

משה גפני: עכשיו הם ארבעה.

<שלומית ארליך: בעמוד 6, פסקה (2)(ז).

<שלומית ארליך: אם תשימו לב, בנוסח שנמצא בפניכם התווסף סעיף קטן (ז) שאומר בהתאם למה שסיכמנו כאן במהלך הדיונים: אם הוא שדירת שירות צבאי לתקופה קצרה מ-12 חודשים אבל שוחרר מהשירות מטעמי נכות, ובלבד שהוכר בשל כך כנכה לפי חוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט-1959 (נוסח משולב).

<שלומית ארליך: גם הוא ייחשב לרוכש מוטב.

<שלומית ארליך: זאת לא הסתייגות.

<שלומית ארליך: זאת תוספת.

ניסן סלומינסקי: יש על זה הסתייגויות?

<שלומית ארליך: כן.

<שלומית ארליך: הסתייגויות לפסקה (2).

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים להסתייגות הראשונה של קבוצת יהדות התורה.

<שלומית ארליך: בהגדרה רוכש מוטב בפסקה (2), אחרי פסקת משנה (ה) יבוא: הוא בן להורה אחד לפחות שהוא נכה לפי חוק נכי רדיפות הנאצים.

<שלומית ארליך: כלומר, להוסיף גם בן להורה.

<שלומית ארליך: זאת ההסתייגות שהגשתם בעל פה.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר אותה?

ניסן סלומינסקי: גפני, אתה רוצה להמשיך את הדיון?

משה גפני: לא.

משה גפני: מי מסביר?

אורי מקלב: אני רוצה שיסבירו את התוספת.

ניסן סלומינסקי: לפני כן יש הסתייגות.

אורי מקלב: אבל יש תוספת וזכותנו לקבל הסבר לפני שאתה מבקש מאתנו להסביר הסתייגות.

אורי מקלב: אולי אנחנו נטען נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: זאת התוספת שהייתה על דעת כל הוועדה.

<אייל לב ארי: כשהתנהל הדיון על ההגדרה רוכש מוטב בוועדה, העלה חבר הכנסת חמד עמאר מקרה בו אדם תוך כדי השירות שלו שוחרר מהצבא עקב נכות.

<אייל לב ארי: היה כאן מקרה עליו דיברה כאן מישהי וזה היה מקרה של נפגעי פעולות איבה.

<אייל לב ארי: המקרה עליו דיבר חבר הכנסת עמאר היה הנושא של מי שנפגע בתקופת שירותו בצבא.

אורי מקלב: הם צריכים לקבל גם בלי זה ולכן למה צריך את הסעיף?

אורי מקלב: הרי נכה מקבל את זה איך שלא יהיה.

<אייל לב ארי: יכול להיות מישהו עם נכות רפואית פחות מ-75 אחוזים ששוחרר ושירת פחות מ-12 חודשים.

משה גפני: מצוין.

אורי מקלב: מי שלא שירת בצבא בגלל נכות, זה פחות מ-75 אחוזים.

אורי מקלב: הוא לא שירת בגלל נכות ולכן למה אתה מגביל אותו ב-75 אחוזים?

אורי מקלב: השאלה אם הוא לא שירת בגלל שהוא למד או בגלל שהוא נכה.

אורי מקלב: אם הוא לא שירת בגלל שהוא נכה, אתה צריך לתת לו.

<אייל לב ארי: ההגבלה של ה-75 אחוזים היא הגבלה שנקבעה בהצעת החוק.

משה גפני: צריך לשנות את זה.

משה גפני: הוא צריך להסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: מה הוא צריך להסביר?

משה גפני: אורי מקלב שאל שאלה.

משה גפני: אם מישהו נכה והוא לא משרת בגלל שהוא נכה, למה צריך להחריג אותו?

<ספי זינגר: דובר כבר בדיונים הקודמים על כך שמבחן השירות הצבאי הוא מבחן תוצאתי.

<ספי זינגר: כלומר, ההטבה שניתנת לשירות הצבאי היא נבחנת במבחן התוצאה.

<ספי זינגר: מי ששירת ולא מי שלא רצה או לא היה יכול.

<ספי זינגר: לכן גם ההטבה שניתנת לנכים היא לא ניתנת להם כתרופה לזה שהם לא יכלו להתגייס לצבא אלא היא ניתנת להם מעצם היותם נכים כחלק מסל הטבות סוציאליות שניתנות לנכים.

משה גפני: אתם אמרתם, כל משרד המשפטים אמר, שצרי לדעת מה מטרת החוק.

אחמד טיבי: האיש מכיר את המציאות האמיתית.

משה גפני: מטרת החוק היא להוזיל את מחירי הדירות.

משה גפני: זאת המטרה.

משה גפני: בכל חוק צריך לראות מה המטרה שלו.

ניסן סלומינסקי: לא ניכנס עוד פעם לכל הדיון.

משה גפני: לא.

משה גפני: לגבי השאלה של חבר הכנסת מקלב.

משה גפני: הוא אומר שהוא לא שירת בצבא או שהוא לא שירת פרק זמן מסוים, וזה בגלל שהוא נכה.

משה גפני: זה הפטור שלו.

משה גפני: מבחינת מטרת החוק שהיא הוזלת מחירי הדירות, אין סתירה על העניין הזה.

משה גפני: לא מביאים לכאן את השירות הצבאי בגלל שרוצים – אולי רוצים – להעניש מישהו.

משה גפני: במקרה של הנכה זה מיותר כי הוא חלק מההטבות.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: הוא מסביר משהו אחר.

אורי מקלב: דבר חדש.

אורי מקלב: המצאה חדשה.

אורי מקלב: מטרת החוק היא שמי ששירת, יקבל.

משה גפני: כן?

משה גפני: כך אמרת?

אורי מקלב: הוא אמר.

אורי מקלב: דבר שני, הוא אומר שהוא גם נותן לנכים.

אורי מקלב: עוד משהו שהוא נותן.

אורי מקלב: אתה רוצה לומר לי שזאת לא קביעה מוצהרת שאחד שלא שירת בגלל שהוא נכה, אתה לא נותן לו?

אורי מקלב: איך אתה מונע את הזכויות שלו?

אורי מקלב: מה זה בכלל קשור?

<אייל לב ארי: זה נושא שעלה בדיוני הוועדה.

אורי מקלב: איך אתה מונע את הזכויות שלו?

אורי מקלב: זה נגד החוק.

ניסן סלומינסקי: בואו נעשה סדר.

ניסן סלומינסקי: הכנסנו את הנכים שהם זכאים בלי קשר לשירות ובלי קשר לשום דבר זה החל מדרגה מסוימת?

<אייל לב ארי: כן.

ניסן סלומינסקי: מי שהתחיל לשרת בצבא ובגלל נכות הוא השתחרר פחות מ-12 חודשים, הוא מקבל?

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: עוד לא הגענו לזה.

ניסן סלומינסקי: תהיה אתי.

ניסן סלומינסקי: הוא מקבל גם אם דרגת הנכות שלו היא פחותה מזה.

<אייל לב ארי: נכון.

ניסן סלומינסקי: לכן יש צורך בסעיף (ז).

ניסן סלומינסקי: בואו נחזור לענייננו.

אורי מקלב: יש לי שאלה אחרת.

אורי מקלב: אחד ששירת והשתחרר מהשירות לפני 12 חודשים והנכות שלו היא לא 75 אחוזים.

אורי מקלב: מה דינו?

אורי מקלב: אתה לא כותב כאן.

ניסן סלומינסקי: הוא ענה.

אורי מקלב: הוא לא גויס לצה"ל ואתה לא נותן לו.

אורי מקלב: זאת אפליה.

אורי מקלב: אתה לא היועץ המשפטי.

אורי מקלב: אני שואל שאלה משפטית.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור ליועץ משפטי כרגע.

ניסן סלומינסקי: כשנגיע לרשימה של נכי צה"ל, נדמה לי שעוד לא הגענו לזה.

משה גפני: זה לא קשור לנכי צה"ל.

יעקב אשר: אתה פשוט לא מבין את הקונספט.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יעקב אשר: אתה רוצה שאני אסביר לך?

ניסן סלומינסקי: אתה לא צריך להסביר.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין מה הבעיה.

יעקב אשר: הוא מנסה להסביר לו.

עיסאווי פריג': מה ההסבר של היועצת המשפטית לסוגיה הזאת?

<אייל לב ארי: גם הנושא הזה של אנשים עם מוגבלות או אנשים בלי מוגבלות שהצבא מיוזמתו בוחר לא לקרוא להם או לשחרר אותם מכל מיני סיבות, זה נושא שגם הוא עלה בדיוני הוועדה.

<אייל לב ארי: העלינו אותו והצפנו אותו.

<אייל לב ארי: ביקשנו שנציגי משרד הביטחון יופיעו בפני הוועדה ויספקו תשובות לשאלות כיצד הצבא נוהג ביחס לסוגי האוכלוסיות האלה מבחינת קריאה.

<אייל לב ארי: עד כמה שלי ידוע, הפנייה של מזכירות הוועדה למשרד הביטחון שישלח נציגים שיבואו וייתנו תשובות בדיוק לשאלות האלה, נדחתה בטענה שההתרעה שניתנה הייתה קצרה מדי.

עיסאווי פריג': צריך לדחות את הדיון.

יעקב אשר: אמרתם שהיו דיונים מעמיקים.

יעקב אשר: איך זה ברח לכם?

ניסן סלומינסקי: מה היה צריך להתלבן?

<אייל לב ארי: מה שהיה להתלבן זה כיצד בעצם מתייחסים למי שרצה להתגייס והצבא בחר שלא לגייס אותו.

<אייל לב ארי: אדם ששירת פחות מ-12 חודשים, נפצע ושוחרר.

סתיו שפיר: גם אנשים שלא יכלו להתגייס בגלל נכות או מגבלה.

ניסן סלומינסקי: זה לא זה.

ניסן סלומינסקי: אתה מעלה נושא נוסף.

בועז טופורובסקי: ניסן, אפשר בבקשה להצביע?

משה גפני: לא.

סתיו שפיר: מספיק.

סתיו שפיר: באמת.

יעקב אשר: חרפה.

יעקב אשר: הוא לא יודע אפילו על מה מדברים.

יעקב אשר: אתה אפילו לא יודע על מה מדברים.

משה גפני: היועץ המשפטי אומר שהיו צריכים להגיע אנשי משרד הביטחון והם לא הגיעו.

עיסאווי פריג': זה מהותי.

משה גפני: היה צריך לעצור את הדיון.

יעקב אשר: אולי בועז יסביר לנו.

יעקב אשר: בועז, תסביר לנו אתה.

<ספי זינגר: אני אנסה להשיב בקצרה כי הנושא הזה לדעתי נדון ארוכות בוועדה.

עיסאווי פריג': משרד הביטחון צריך להשיב.

<ספי זינגר: נערך דיון בוועדה בנוגע לנושא הזה.

<ספי זינגר: עמדת הממשלה כפי שהוצגה, היא גם עמדת משרד המשפטים ועמדת היועץ המשפטי לממשלה והיא הייתה כלהלן: ההטבה הנוספת ניתנת כהוקרה ופיצוי על שירות.

עיסאווי פריג': מה זה הוקרה ופיצוי?

ניסן סלומינסקי: אתה מוכן לתת לו לדבר?

עיסאווי פריג': אתם לא רוצים ליצור תקדים.

עיסאווי פריג': אתם פוחדים.

עיסאווי פריג': זה משחק.

עיסאווי פריג': שמערכת הביטחון תבוא ותיתן לנו הסברים.

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא נותן לו לדבר, אני ממשיך הלאה.

בועז טופורובסקי: הם לא נותנים לדבר.

בועז טופורובסקי: ניסן, זה לא מעניין אותם מה הוא אומר.

סתיו שפיר: תתבייש.

בועז טופורובסקי: בגלל שאני לא רוצה לבזבז את הזמן, אני לא אומר כמה את צריכה להתבייש.

סתיו שפיר: תקשיב לדברים האלה ותמצא לזה פתרונות.

<ספי זינגר: אני מנסה להסביר.

<ספי זינגר: ההטבה הנוספת ניתנת לשירות צבאי כהוקרה וכפיצוי על משך השירות.

<ספי זינגר: לכן את ההטבה הנוספת הזאת אפשר לתת רק למי ששירת בפועל.

<ספי זינגר: מי שלא יכול היה לשרת, לדוגמה ערבים, גם לערבים - - -

עיסאווי פריג': אתה פוחד מזה.

עיסאווי פריג': אם תגדיר, תגיע לערבים.

עיסאווי פריג': עכשיו אמרת את התשובה.

<ספי זינגר: אבל יש עוד קבוצה והיא הנכים.

<ספי זינגר: מתן הטבה לנכים שנקבע להם הרף שקבוע בהצעת החוק שגם עליו היה דיון לגבי הגובה שלו.

עיסאווי פריג': הנכים שילמו את המחיר של הערבים.

יעקב אשר: בועז, לזה אתה מסכים?

יעקב אשר: בועז, תסתכל עלי.

עיסאווי פריג': הכול בגלל הערבים.

<קריאה: מה דינו של ערבי נכה?

<קריאה: למה לא מגיע לו? למה אתם שותקים?

<ספי זינגר: הנכים מקבלים.

<ספי זינגר: אולי לא הובהרתי נכון.

<ספי זינגר: הנכים מקבלים.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי שהבהרת נכון.

ניסן סלומינסקי: הוועדה כולה ישבה כאן וביקשה להכניס סעיף והכנסנו אותו.

ניסן סלומינסקי: עכשיו כדי להרוויח זמן ולבזבז זמן שואלים שאלות.

ניסן סלומינסקי: אל תעשה את זה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: היית צריך לבוא אז ולא עכשיו.

עיסאווי פריג': אני אשאל אותך שאלה.

משה גפני: אתה מתעלם מהיועץ המשפטי של הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מתעלם.

עיסאווי פריג': אתה משתיק אותו.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה אליך.

<אייל לב ארי: יש סוגי שונים של מוגבלויות או סוגים אחרים של סיבות שהצבא בוחר מיוזמתו לפטור את הבן אדם משירות, למשל מטעמים של גובה או טעמים של משקל שהם לא נכנסים בהכרח לנכות.

ניסן סלומינסקי: אז מה הבעיה?

<אייל לב ארי: הצבא לא מאפשר לו את השירות.

בועז טופורובסקי: הוא יכול להתנדב.

חמד עמאר: הוא יכול ללכת לשירות לאומי.

מיכל בירן: אפשר לתת לאייל לסיים משפט ולא לקטוע אותו באמצע?

עיסאווי פריג': ניסן, למה אתה משתיק אותו?

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שרוצים להתגייס ולא מתגייסים ולא מקבלים, כמו ערבים ואחרים.

ניסן סלומינסקי: למה אתה מכניס פתאום דבר?

ניסן סלומינסקי: אם הוא נכה והוא לא בדרגה שמגיע לו כנכה ומצד שני הוא לא שירת בצבא - - -

משה גפני: עם כל הכבוד, הוא אמר שהצבא לא מקבל אותו.

משה גפני: למה אתה מתעצבן?

ניסן סלומינסקי: אני מתעצבן כי אנחנו כוועדה לא מכבדים את ההחלטות שלנו.

בועז טופורובסקי: בוא נתקדם.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אל תתקדם.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה מהותית.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול.

עיסאווי פריג': אתה לא נתת תשובה.

אראל מרגלית: אנחנו מבקשים לתת לאייל היועץ המשפטי לסיים את דבריו.

ניסן סלומינסקי: הוא סיים את דבריו.

מיכל בירן: אתה קטעת אותו באמצע משפט.

מיכל בירן: זה מתועד.

ניסן סלומינסקי: הוא סיים את דברו.

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: הוא לא סיים את דברו.

אראל מרגלית: לא, זה לא נכון, הוא לא סיים את דברו.

ניסן סלומינסקי: הוא סיים את דברו.

ניסן סלומינסקי: תצביע נגד.

אראל מרגלית: אני רוצה לשמוע את ההבהרה.

אראל מרגלית: יש לנו כאן דיון רציני.

אראל מרגלית: אנחנו באים בזמן הפגרה, אתה מביא אותנו לכאן ואני רוצה לשמוע את ההבהרה.

עיסאווי פריג': אם יש לך בן נכה וצה"ל לא הזמין אותו לשירות, עכשיו החוק הזה אומר שהוא לא יקבל.

ניסן סלומינסקי: נכון, אלא אם כן הוא בדרגת נכות.

עיסאווי פריג': בגלל תקדים.

ניסן סלומינסקי: לא בגלל תקדים.

עיסאווי פריג': תגיד את האמת.

ניסן סלומינסקי: עובדה שהוועדה לא הכניסה את זה, ואם תרצו – תוסיפו את זה.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, שאלה.

ניסן סלומינסקי: לא.

אחמד טיבי: מה זה לא?

ניסן סלומינסקי: זה לא דיון עכשיו.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר.

ניסן סלומינסקי: אם ירצו להוסיף, תוסיפו.

משה גפני: זה דיון.

אחמד טיבי: זה דיון עקרוני.

ניסן סלומינסקי: אלה הצבעות על ההסתייגויות.

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול שאלה.

ניסן סלומינסקי: למה עכשיו?

אחמד טיבי: הנושא עלה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: היה דיון בוועדה.

אחמד טיבי: עכשיו זה יותר ברור.

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול שאלה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה.

עיסאווי פריג': זה מהותי.

עיסאווי פריג': זה מחייב.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה כי אנחנו באמצע הצבעות.

אחמד טיבי: מה דינו של נכה ערבי?

אחמד טיבי: זאת נקודה.

אחמד טיבי: האם בשל העובדה שהוא נכה הוא לא מקבל או בגלל שהוא ערבי הוא לא מקבל?

אחמד טיבי: זאת השאלה.

עיסאווי פריג': בגלל שתי הסיבות.

משה גפני: למה אתה לא נותן ליועץ המשפטי להשלים את התשובה?

עיסאווי פריג': אתה משתיק אותו.

משה גפני: למה אתה לא עונה לשאלה?

ניסן סלומינסקי: את מוכנה להקריא את ההסתייגויות?

אחמד טיבי: אני מסתמך על ההסבר של היועץ המשפטי ולכן אני שואל את השאלה.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בפסקה (2) ואנחנו מתחילים את ההסתייגויות

משה גפני: מה מתחילים?

משה גפני: לא קיבלנו תשובה.

עיסאווי פריג': אני מבקש לדחות את הדיון.

אחמד טיבי: מה דינו של נכה ערבי?

אראל מרגלית: נכה ערבי מקבל את ההטבה המקסימלית.

אחמד טיבי: מה הבעיה להסביר את זה?

<ספי זינגר: נכה ערבי מעל 75 אחוזים, מקבל את ההטבה המקסימלית.

אחמד טיבי: אתם לא נותנים לערבים להגיע לגיל 75.

<ספי זינגר: לא.

<ספי זינגר: 75 אחוזים נכות.

עיסאווי פריג': צריך למצות את הדיון בנושא הזה.

עיסאווי פריג': לפני כן דיברת על הרמב"ם חצי שעה ועל זה אתה לא מדבר?

ניסן סלומינסקי: לא דיברתי חצי שעה.

עיסאווי פריג': למה אתה בורח מזה?

יעקב אשר: אז לא היה לו רוב.

אורי מקלב: תסביר לי מה דינה של נכות נפשית לפי החוק הזה.

אחמד טיבי: שאלה עקרונית.

אורי מקלב: אחד היה בצבא והוא שוחרר בגלל נכות נפשית לפני 12 חודשים.

אורי מקלב: מה דינו?

אורי מקלב: תגיד את זה.

אחמד טיבי: אם היה בצבא.

<אייל לב ארי: אם הוא שירת פחות מ-12 חודשים והוא שוחרר מהצבא והוכר כנכה לפי חוק הנכים (תגמולים ושיקום) - - -

אורי מקלב: בחוק הזה לא מופיע נכות נפשית.

אורי מקלב: אני לא יודע אם בחוק הזה יש נכות נפשית.

<אייל לב ארי: נכות נפשית יכולה גם להיכלל בתוך חוק הנכים (תגמולים ושיקום) לגבי מי ששירת בצבא פחות מ-12 חודשים ושוחרר עקב הכרה בנכות נפשית.

אורי מקלב: זה מצב מאוד אבסורדי.

ניסן סלומינסקי: אתה היית עת דנו כאן בנושא?

משה גפני: בטח שהוא היה.

ניסן סלומינסקי: למה לא העלית את זה אז?

בועז טופורובסקי: אנחנו לא בדיונים.

יעקב אשר: ניסן, זה לא מטריד אותך?

ניסן סלומינסקי: חצי שנה הטריד אותי.

יעקב אשר: אבל לא טיפלת בזה.

ניסן סלומינסקי: טיפלנו בזה.

יעקב אשר: מה דינו של נכה נפשי?

אורי מקלב: ניסן, אתה פוגע בציבור שלך.

אורי מקלב: מה עם שירות לאומי?

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר את ההסתייגות?

בועז טופורובסקי: אני רוצה להסביר.

<שלומית ארליך: מי שהוא נכה לפי חוק נכי רדיפות הנאצים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, כשמפריעים לי, אני לא יכול לדבר.

ניסן סלומינסקי: הזמן שלך רץ.

ישראל אייכלר: הוא לא יכול להפריע לי בזמן שלי.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להפריע.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לך אדוני היושב ראש, עכשיו כאשר פונו יישובי עוטף עזה והקיבוצניקים יצאו החוצה בגלל הטילים, ישבו אנשי הציונות הדתית ואמרו בשקט, ואחרים בקול רם, שכאשר הייתה ההתנתקות עשו אנשי עוטף עזה שמחה וששון ואמרו בואו הביתה ואנחנו מוכנים לשלם את המחיר ועכשיו הם משלמים את המחיר.

ישראל אייכלר: זה מחייב לדעת שכאשר יבוא יום ויפנו אתכם מיהודה ושומרון, אם על ידי הסכם בין נתניהו לאבו מאזן, אתם תדעו שהקדוש ברוך הוא משלם לכם על זה שאתם מנעתם דיור - - -

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ישראל אייכלר: אתה תיתן לי לסיים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא אתן לך.

ניסן סלומינסקי: אתם מנעתם דיור מיהודים שאין להם קורת גג.

ניסן סלומינסקי: הייתם שותפים לפשע מלחמה והקדוש ברוך הוא פינה אתכם ואל תבואו בטענות ותשירו תפילה.

ניסן סלומינסקי: .. ה' סתם תפילתי.

ניסן סלומינסקי: ה' לא ישמע ואתם תהיו שותפים לגזלה הזאת.

ניסן סלומינסקי: מה שקרה בעוטף עזה, יקרה לכם בישובים ביהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: הודעה.

ניסן סלומינסקי: אל תעשה הודעות או שתעשה את זה קצר.

בועז טופורובסקי: הוא לא יעשה את זה אף פעם קצר.

בועז טופורובסקי: תנו לו להגיד עם הוא רוצה והיא תמשיך בהסתייגויות.

משה גפני: אתה מנהל את הישיבה?

בועז טופורובסקי: לא.

ישראל אייכלר: מידה כנגד מידה.

ישראל אייכלר: מה שאתם עושים לאחרים, יעשו לכם.

משה גפני: הודעה.

משה גפני: אני מבקש בשם הקבוצה לגבי ההסתייגות הזאת שהיא הסתייגות מאוד רצינית.

משה גפני: חשבנו לא להגיש על זה רביזיה, חשבנו, אבל אחרי שאתה פעלת נגד עצמך כפי שאורי מקלב אמר, כתוב מי ששירת שירות צבאי והפך נכה, לא כתוב מי ששירת שירות לאומי והפך נכה, שזה דבר שאתה פשוט טעית בו.

משה גפני: אתה לא שמעת את אורי מקלב שהוא בחור חכם, רצה לעזור לך, ולכן אנחנו החלטנו להגיש רביזיה.

אחמד טיבי: כדי לעזור לו.

עיסאווי פריג': כדי לעזור לך לתקן את עצמך.

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא עדיין בהגדרה של רוכש מוטב.

משה גפני: רגע.

משה גפני: לגבי הנושא של פסקה (ז).

ניסן סלומינסקי: עוד לא הגענו לזה.

ניסן סלומינסקי: היא תחזור לסעיף (ז).

משה גפני: אבל אין יותר הסתייגויות על פסקה (ז), נכון?

ניסן סלומינסקי: עד פסקה (ז).

משה גפני: יש הסתייגויות או אין?

ניסן סלומינסקי: יש.

<שלומית ארליך: על פסקה (ז) אין הסתייגויות נוספות.

משה גפני: זאת פסקה חדשה.

חמד עמאר: אני חוזר בי ומצטרף להסתייגות .

<שלומית ארליך: אתה מתכוון להסתייגות לגבי העולה שהגשת לכתחילה.

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: אני מצטרף.

משה גפני: רגע.

יעקב אשר: ההסתייגות התקבלה.

עיסאווי פריג': שנבין את המשמעות.

עיסאווי פריג': עולה חדש מקבל את ההטבה אם לא שירת.

עיסאווי פריג': שהדברים יהיו ברורים.

משה גפני: לא.

משה גפני: חמד עמאר מצטרף להסתייגות.

עיסאווי פריג': אז היא עברה.

<קריאה: לא עברה.

<קריאה: יש רביזיה על ההסתייגות.

רוברט אילטוב: חמד עמאר ואני.

משה גפני: אני מבקש שיהיה סדר בוועדה.

ניסן סלומינסקי: יש סדר.

משה גפני: לא.

משה גפני: אין סדר.

משה גפני: חבר הכנסת רוברט אילטוב וחבר הכנסת חמד עמאר מצטרפים להסתייגות.

אחמד טיבי: אני רוצה לשאול שאלת תם.

אחמד טיבי: גפני, מה פירוש ההסתייגות של חמד עמאר?

משה גפני: ההסתייגות היא שעולה חדש גם הוא יהיה בפנים.

אחמד טיבי: למרות שהוא לא שירת.

משה גפני: כן.

אחמד טיבי: תגידו, אתם מושחתים?

משה גפני: מושחתים.

משה גפני: הכול מושחת.

אחמד טיבי: זאת שערורייה.

עיסאווי פריג': איך אתה ציוני דתי מסכים לדבר כזה?

ניסן סלומינסקי: שנזכור שבנושא של הנכים אין שום הסכם.

עיסאווי פריג': הוא לא השתתף בנטל.

עיסאווי פריג': בועז.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים להסתייגות הבאה של קבוצת יהדות התורה.

אחמד טיבי: זאת הצעה חשובה של חמד עמאר וחשוב שהיא תעבור.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הנוספת היא של סיעת יהדות התורה.

<שלומית ארליך: קבוצת יהדות התורה מבקשת להוסיף בהגדרה רוכש מוטב הוא דייר - - -

משה גפני: רגע.

אחמד טיבי: נא להירגע.

אחמד טיבי: הודעה חשובה.

אחמד טיבי: הודעה בעלת משמעות אסטרטגית.

רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, אני מבקש שוב להוסיף לפרוטוקול שאני מצטרף להסתייגותו של חמד עמאר בנוגע לעולים חדשים.

אחמד טיבי: חשוב מאוד.

משה גפני: כל הכבוד.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בהגדרה רוכש מוטב.

<שלומית ארליך: הסתייגות של קבוצת יהדות התורה להוסיף גם דייר בבית דיור מוגן לפי חוק הדיור המוגן.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

משה גפני: מיכל.

משה גפני: תסבירי על דיור מוגן.

מיכל בירן: אני אסביר.

אורי מקלב: למה לא אומרים שההסתייגות התקבלה?

אורי מקלב: אם יש לנו רוב בהסתייגויות, היא התקבלה.

אורי מקלב: למה זה רק עם הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: מיכל, דברי כי הזמן עובר.

מיכל בירן: אני חייבת להודות שלא לגמרי הקשבתי להסתייגות שלכם, אבל אני רוצה לדבר על משהו אחר.

מיכל בירן: אני רוצה לשאול למה שר האוצר יאיר לפיד לא מנצל את הסולם שנתנו לו כדי לרדת מהעץ.

מיכל בירן: אמר חבר הכנסת אייכלר ואני חושבת שאתה צודק לחלוטין, שהרי בחוק ההסדרים הולכת להגיע שורה, אם תצליחו להעביר את החוק הזה ולא נראה לי שתצליחו להעביר אותו.

שמעון סולומון: מי אמר לך שהוא רוצה לרדת?

משה גפני: הוא רוצה לרדת.

מיכל בירן: הוא לא נראה לי אדם טיפש.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

אורי מקלב: תן לה לדבר.

ניסן סלומינסקי: היא סיימה.

מיכל בירן: לא סיימתי.

ניסן סלומינסקי: מי עד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 6

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ישראל אייכלר: ממילא חוק ההסדרים יבטל את החוק הזה.

ישראל אייכלר: זה מה שהיא רצתה להגיד ולא נתת לה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה של יהדות התורה.

משה גפני: הודעה.

משה גפני: מה שמיכל אמרה היה נכון.

ישראל אייכלר: ייפול צדיק וקם.

ישראל אייכלר: כל ההסתייגויות שלנו יקומו.

משה גפני: אני מצטער, אני מתחיל לפחד.

משה גפני: אני עוד מעט אביא קסדה וארד למקלט.

משה גפני: מה שבועז עושה.

רוברט אילטוב: גם עליך איימו?

משה גפני: לא.

משה גפני: למה אתה שומע לו?

ניסן סלומינסקי: אני לא שומע לאף אחד.

ניסן סלומינסקי: אני כבר אומר לך עשרים פעמים ובסוף אני לא אתן לך.

משה גפני: קצר.

משה גפני: הפעם קצר.

רוברט אילטוב: משה, אי אפשר לשמוע.

רוברט אילטוב: אתם עושים כל כך הרבה רעש.

משה גפני: מה שמיכל אמרה היה דבר נכון.

משה גפני: חשבנו לעצמנו למה צריך שיאשרו את החוק - - -

ניסן סלומינסקי: אחמד, אתה רוצה להגיש על זה רביזיה?

משה גפני: לא.

רוברט אילטוב: על החוק או על ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: על ההסתייגות.

בועז טופורובסקי: רביזיה.

בועז טופורובסקי: אפשר להמשיך בבקשה?

משה גפני: לא.

משה גפני: אתה הצבעת בעד.

מיכל בירן: אתה הצבעת בעד ואתה לא יכול להגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אפשר.

משה גפני: לכן אני מבקש בשם הקבוצה, היות וזה נכון שאחרי כן תהיה שורה בחוק ההסדרים, אם זה יעבור - - -

מיכל בירן: עלולה להיגרם מבוכה לשר האוצר.

משה גפני: אני בכוונה מגיש רביזיה בשם הקבוצה, כדי לאפשר לך, עד שיבטלו את החוק הזה, שתקבל החלטה.

עיסאווי פריג': בוא נתייעץ לגבי זה.

מיכל בירן: ניסן, יכול להיות שכאשר הסכמת על הארבעים מיליון לא היה מתומחר שאנחנו נציק לך כל כך.

מיכל בירן: אולי שווה להעלות את התעריף.

משה גפני: בדיוק.

מיכל בירן: ארבעים מיליון על זה?

משה גפני: הוא אמר שהתעריף יותר גבוה.

משה גפני: אנחנו לא יודעים לאן הוא הגיע.

<שלומית ארליך: הסתייגות נוספת של יהדות התורה, מספר 80, ואנחנו עדיין בהגדרה של רוכש מוטב, שבסוף הפסקה האחרונה יתווסף: לעניין הגדרה זו, ובלבד שהזוג נשוי במשך שנתיים לפחות.

משה גפני: למה הגשנו את ההסתייגות הזאת?

משה גפני: אני רוצה להסביר.

משה גפני: תראו, לקחתי את זה מהשידוך שיש בין הבית היהודי לבין יש עתיד.

משה גפני: הסתכלתי כמה זמן אתם נשואים.

ישראל אייכלר: אלה נישואי תועבה.

רוברט אילטוב: אלה נישואים בין אחים.

משה גפני: כמה זמן אתם ביחד.

מיכל בירן: אחים שנשואים, זה קצת מדאיג.

משה גפני: האמת היא שדיברתי גם עם בנט וגם הוא לא מרוצה מהשידוך הזה.

משה גפני: עשיתי חשבון אם יש כאלה שנשואים רק שנה וחצי כמו שאתם, אז זה לא רציני כי אתם כבר מתחילים להיפרד.

משה גפני: האמת היא שאם אנחנו היינו מסכימים להיכנס לקואליציה, ביבי היה משנה עכשיו את ההרכב אבל לא הסכמנו.

משה גפני: לכן אנחנו מציעים - - -

ניסן סלומינסקי: למשוך את זה לחצי שנה, עד שיהיו שנתיים.

משה גפני: כן.

ניסן סלומינסקי: רעיון יפה.

משה גפני: כן.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד הרעיון היפה של גפני?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: הודעה.

<אייל לב ארי: אני רוצה להפנות את תשומת לבה של הוועדה שהנוסח שעדיין - - -

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה להודיע הודעה.

משה גפני: אני מבקש להודיע לגבי הנושא של השנתיים.

משה גפני: אני מבקש להודיע שהיות ואני רואה ששנתיים זה לא זמן, אני רואה שאחרי פחות משנה אתם כבר בעצם פרודים, אני לא מבקש רביזיה על ההסתייגות הזאת.

בועז טופורובסקי: הוא אמר שהוא לא מבקש רביזיה.

בועז טופורובסקי: בוא נמשיך.

ניסן סלומינסקי: שמעתי.

משה גפני: אחרי שראיתי שאתם כמעט שנה כמעט פרודים, הדברים שאני שומע מיאיר לפיד על בנט ומבנט על יאיר לפיד, אני מוריד את הרביזיה בעניין הזה.

משה גפני: לא צריך רביזיה כי שנתיים זה זמן רב ואתם מזמן כמעט בחוץ.

משה גפני: תכף נעשה התייעצות סיעתית.

רוברט אילטוב: ניסן, אתה מתכוון לסיים את החוק היום?

ניסן סלומינסקי: אל תדאג.

עיסאווי פריג': יש זמן.

עיסאווי פריג': בסופו של דבר הוא יקבל קבורת חמור.

עיסאווי פריג': נעביר את הזמן.

<אייל לב ארי: אני מבקש להפנות את תשומת לבה של הוועדה שכרגע הנוסח שבפני הוועדה מותיר את הקשיים החוקתיים שעליהם הצביע היועץ המשפטי לכנסת במכתב שהוא שלח לחברי הכנסת בכלל בנושא של אפליה בין קבוצת הרוכשים המוטבים וקבוצת הרוכשים הזכאים וגם הקשיים הפנימיים בקרב קבוצת הרוכשים המוטבים.

משה גפני: זאת אומרת, לפי דעתכם יש קושי חוקתי בעניין הזה של האפליה בין הקבוצות?

ניסן סלומינסקי: הוא אומר לכם שהפתרון שלכם הוא לא כאן אלא בבג"ץ.

משה גפני: תשכח מהעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: תורידו את כל ההסתייגויות ותלכו לבג"ץ.

משה גפני: הפתרון שלנו כאן.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אמרתי מה הוא התכוון.

משה גפני: אנחנו עוברים להגדרת שטח הדירה.

משה גפני: אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

משה גפני: אנחנו צריכים לדבר על כמה דברים.

מיכל בירן: כדי שנהיה תואמים.

עיסאווי פריג': מאוד חשוב.

חמד עמאר: אנחנו מתקדמים טוב.

חמד עמאר: נראה לי שהיום מסיימים את החוק.

משה גפני: לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

משה גפני: חכה רגע.

משה גפני: אין לך רוב.

ניסן סלומינסקי: יש לי רוב.

ניסן סלומינסקי: אל תדאג.

משה גפני: ההודעה של רוברט אילטוב היא הודעה מרשימה.

ניסן סלומינסקי: דרמטית.

משה גפני: אורי מקלב צודק.

משה גפני: אם הם הצטרפו להסתייגות, ההסתייגות עוברת.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו מחדשים את הישיבה.

<שלומית ארליך: בהגדרת שטח דירה.

<שלומית ארליך: הסתייגות של יהדות התורה ו-ש"ס שמציעות למחוק את שטח מרפסת שמש.

אורי מקלב: אני רוצה להסביר.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, אני פונה גם למשרד המשפטים, לעורך דין ספי זינגר.

ניסן סלומינסקי: אתה מסביר את ההסתייגות.

אורי מקלב: אני רוצה לפנות אליו ולהתייחס לדבריו.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל הוא לא יענה.

אורי מקלב: הוא לא צריך לענות.

אורי מקלב: עורך דין ספי זינגר.

אורי מקלב: המשמעות של החוק הזה, כפי שהסביר ספי זינגר, אני רוצה להודיע לך שזה סותר את כל דברי ההסבר שאתם כתבתם בחוק.

אורי מקלב: אתם כתבתם בדברי ההסבר הסבר ארוך על מצוקת הדיור.

אורי מקלב: כל ההסברים בחוק הנחתם בדפים הכחולים.

אורי מקלב: כתבתם שורות רבות מדוע אתם מחוקקים את החוק ומבטלים את המע"מ לכל אלה שהם חסרי דיור.

אורי מקלב: הסברתם את המצוקה וכי אתם עושים צעדים.

אורי מקלב: בסופו של דבר אתם כותבים פסקה קטנה: בחוק המוצע ניתן הטבה מוגדרת למי ששירת בצבא.

אורי מקלב: אתה אמרת כאן דברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – 6

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: מכיוון שחברי הקואליציה לא הצביעו נגד ההסתייגות, רק אחרי שאמרו להם, מכיוון שסביר להניח שהם לא יודעים על מה מדובר, זאת אומרת, הם לא שמעו את ההסבר של חבר הכנסת מקלב, לכן אני חושב שמשום בפני עיוור לא תיתן מכשול- - -

ניסן סלומינסקי: גפני, תעשה את זה קצר.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר על מרפסת שמש וגיוס לצבא.

ניסן סלומינסקי: תתקדם.

משה גפני: מכיוון שיש כאן כאלה שלא שמעו את ההסבר של חבר הכנסת מקלב, סביר להניח שאם הם היו שומעים את ההסבר הם היו מצביעים בעד ההסתייגות, לכן אני סברתי שזה כלול בכלל של לפני עיוור לא תיתן מכשול.

משה גפני: כאילו אתה קורא להם תצביעו נגד ההסתייגות.

משה גפני: לכן אני רוצה לאפשר להם, לכולם.

משה גפני: אני מבקש רביזיה כדי שתהיה הצבעה נוספת ואז יצביעו בעד ההסתייגות הזאת.

ניסן סלומינסקי: במקום רביזיה נגיד חזרה בתשובה.

משה גפני: גם חזרה בתשובה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר בהסתייגות הבאה.

חנא סוייד: אתה חושב שאני רוצה לדבר מכיוון שסתם אני רוצה לדבר?

חנא סוייד: אני בכלל לא כזה.

חנא סוייד: אני רוצה להסב את תשומת לבך.

ניסן סלומינסקי: על איזה הסתייגות אתה מדבר?

חנא סוייד: על שטח דירה.

ניסן סלומינסקי: אבל כבר דיברו על זה.

ניסן סלומינסקי: רק אחד מסביר.

חנא סוייד: אני רוצה שתדע שבהגדרה של שטח דירה, שלושים מטרים מרובעים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר על שטח דירה.

יעקב אשר: הוא שתק עד עכשיו.

ניסן סלומינסקי: על מה אתה רוצה לדבר?

ניסן סלומינסקי: על מרפסת שמש?

חנא סוייד: אני רוצה לדבר על שטח דירה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר על שטח דירה.

משה גפני: על חשבונך.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא למחוק את המלים "שטח הגינה".

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, כל הכוונה והמטרה של החוק הזה היא לעזור לאנשים לרכוש דירת מגורים.

חנא סוייד: אני עשיתי חישוב לפי שטח דירה, ההגדרה של שטח דירה, שכוללת שלושים מטרים מרובעים.

חנא סוייד: זה כמעט מחצית של שטח דירה קטנה.

חנא סוייד: שלושים מטרים מרובעים, סתם על חשבון הציבור, זה לתת מתנה לבטלה.

חנא סוייד: זה לא עוזר לאנשים לגור במגורים נאותים ומכובדים אלא סתם בזבוז של כסף כדי לעשות קומבינה ולהגיע למיליון ו-600 אלף שקלים במחיר הדירה.

חנא סוייד: זה פשע.

חנא סוייד: זה בזבוז כספי ציבור סתם כדי להעביר חוק מטומטם.

חנא סוייד: שלושים מטרים מרובעים סתם?

חנא סוייד: על מה?

חנא סוייד: למיליונרים?

ניסן סלומינסקי: אני מסכים.

חנא סוייד: אתה מסכים על כל דבר ובסופו של דבר אתה מצביע נגד כל דבר הגיוני.

יעקב אשר: הוא מפחד מבועז.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: סליחה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אין.

סתיו שפיר: קודם אמרת שאתה מסכים, אז למה אתה נגד?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שהוא נימק את זה יפה מאוד.

יעקב אשר: אמרת שאתה מסכים.

סתיו שפיר: אמרת שאתה מסכים עם הרעיון.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת שטח דירה.

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: הודעה.

יעקב אשר: גפני, תן לי פעם אחת לנסות להגיד את זה כמו שצריך.

סתיו שפיר: אולי היועצים המשפטיים יסבירו?

משה גפני: אתה שמת לב שניסן כל הזמן מצביע נגד ההסתייגויות בלי לראות על מה מדובר?

יעקב אשר: לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: ועוד איך אני רואה.

ישראל אייכלר: כמו שהוא מצביע בעד החוק כשהוא נגד, הוא מצביע נגד ההסתייגויות כשהוא בעד.

יעקב אשר: למרות ההסבר המקסים והמקצועי, שהוא גם נכון והוא גם בזבוז כספי ציבור, עדיין, מאחר ולא התרכזת כל כך, ואני מבין שזה בא קצת מהפחד מבועז שיגידו לשר שאתה מושך את הזמן - - -

חמד עמאר: בועז כל כך מפחיד?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: בועז חמוד.

בועז טופורובסקי: אתה חמוד.

יעקב אשר: באמת נחמד רק הוא יכול להיות הבן של יושב ראש הוועדה אבל הוא יושב כאן כמו אבא שלו.

יעקב אשר: בגלל זה, כדי לתת לך אפשרות לחשוב על זה עוד פעם, בשם הקבוצה, להלן הקבוצה, אנחנו מגישים רביזיה.

אחמד טיבי: אל תקל ראש בבועז.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בשטח דירה.

<שלומית ארליך: הסתייגות אומרת למחוק את המלים שטח המחסן.

בועז טופורובסקי: עם נחמד אני יכול, אבל חמוד?

יעקב אשר: בטרמינולוגיה של חרדים נחמד זה אדם מבוגר וחמוד זה ילד.

יעקב אשר: הוא לוקח את זה למקומות אחרים.

בועז טופורובסקי: אני נראה לך ילד?

אחמד טיבי: אל תקל ראש בבועז.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר את ההסתייגות הזאת?

אחמד טיבי: אין ספק שמדובר בחוק מהפכני שתוך כדי הדיון – ושמת לב, חבר הכנסת גפני – מתגלים רעיונות חדשים יצירתיים.

אחמד טיבי: למשל הנושא הזה של העולה החדש שלא שירת אבל בכל זאת הוא מקבל את ההטבה הזאת, שמע, זה להשתין מעל המקפצה.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

אחמד טיבי: לעשות פיפי מעל המקפצה.

יעקב אשר: זה לא טוב?

יעקב אשר: גם אני לא הבנתי.

אחמד טיבי: אני אף פעם לא עשיתי את זה.

ניסן סלומינסקי: כי לא היית על המקפצה.

יעקב אשר: בטייבה אין לו בריכה.

<קריאה: אין לו כביש.

אחמד טיבי: לא כביש לא בריכה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות הזאת?

אחמד טיבי: לא הבנתי את הקטיעה של הדברים שלי באמצע.

יעקב אשר: אתה קוטע לו את חוט המחשבה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לו להמשיך אחר כך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

אחמד טיבי: לא השלמתי את המשפט.

חנא סוייד: מה השיטה הזאת?

חנא סוייד: אולי הוא ישכנע את האנשים?

חנא סוייד: מה השיטה הזאת?

אחמד טיבי: לא הבנתי למה קטעו את המשפט באמצע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: יש לי הודעה.

חנא סוייד: יש לי נימוק.

חנא סוייד: אולי זה ישכנע את האנשים.

משה גפני: רגע.

משה גפני: הוא הצביע.

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: תגיד אתה את ההודעה.

אחמד טיבי: יש תמונת מצב חדשה שנוצרה בעקבות ההסברים שהיו כאן אבל כאשר אני מתחיל להסביר וקוטעים אותי באמצע, כאשר רבים לא הבינו את הפואנטה ומה אני רוצה לומר, עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: מה זה הדבר הזה?

אחמד טיבי: זה קרקס?

ניסן סלומינסקי: לכן.

אחמד טיבי: לכן אני מבקש לבטל את ההצבעה שהייתה.

אחמד טיבי: לבטל.

יעקב אשר: או לחילופין?

משה גפני: או לבטל או רביזיה.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים להגדרת תושב ישראל, בעמוד 6 למטה.

משה גפני: התייעצות סיעתית.

משה גפני: אנחנו עכשיו הולכים להתייעץ למה הוא קטע את דבריו של אחמד טיבי.

משה גפני: נתייעץ על העניין הזה.

ניסן סלומינסקי: אחרי ההתייעצות.

אחמד טיבי: אנחנו יוצאים להתייעצות סיעתית על רקע קטיעת דבריי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

משה גפני: אנשים חסרי רגישות.

משה גפני: כולם פוחדים מיאיר לפיד.

אחמד טיבי: הודעה לגפני.

ניסן סלומינסקי: אין הודעה.

אחמד טיבי: אחרי התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט.

משה גפני: אמרת שאחמד טיבי ידבר.

חנא סוייד: יש לי הסתייגות על שטח מחסן.

ניסן סלומינסקי: רק אחד מסתייג.

חנא סוייד: בסדר.

חנא סוייד: אני.

ניסן סלומינסקי: אבל זה כבר היה.

חנא סוייד: לא.

חנא סוייד: היה על שטח מרפסת שמש.

ניסן סלומינסקי: גם על גינה.

חנא סוייד: אני מדבר על מחסן.

ניסן סלומינסקי: גם על זה היה.

חנא סוייד: על שטח מחסן.

חנא סוייד: לא היה.

ניסן סלומינסקי: היה.

ניסן סלומינסקי: לכן הייתה התייעצות סיעתית.

משה גפני: ניסן, היה סיכום אתך וכולם שמעו אותו.

משה גפני: אני לא מציע שתאבד גם את האמינות שלך.

משה גפני: אמרת ב-4:28 אנחנו נחזור ואחמד טיבי ידבר.

ניסן סלומינסקי: אני תכף אתן לו.

ניסן סלומינסקי: לא, לא אמרתי שהוא ידבר.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לו.

אחמד טיבי: אי אפשר לעבור לנושא אחר ואחר כך לתת לי לדבר.

מיכל בירן: זה גם חשד לגזענות.

משה גפני: מי הגיש את זה?

<שלומית ארליך: אתה.

משה גפני: איזה מספר?

<שלומית ארליך: זה לא במספרים.

משה גפני: מה הגשתי?

משה גפני: אחמד טיבי מסביר.

אחמד טיבי: אין ספק שנושא האזרחות, איחוד משפחות למשל, אחד החוקים השחורים משחור שהכנסת הזאת חוקקה זה היה נושא איחוד משפחות ואיסור על נישואין.

אחמד טיבי: לכן זה נושא שמציק לכולנו.

אחמד טיבי: אין ספק שבאמצעות החוק הזה מחמירים עוד יותר את המצב.

אחמד טיבי: כלומר, לא מספיק שאתה ערבי מופלה, גם אם אתה נכה ערבי אתה מופלה באמצעות החוק הזה, אז באים עם עולה חדש שהוא גם לא שירת בצה"ל, גם לא עושה שירות לאומי והוא מקבל את ההטבה הזאת על רקע המצב הקיים של אפליה בכל מה שקשור לאזרחים ערביים.

אחמד טיבי: זה נושא חמור ביותר.

עיסאווי פריג': עוד לא עבר.

עיסאווי פריג': יש רביזיה על זה.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה היא שאי אפשר להעביר את זה כל הזמן בהצבעות בפקודת יום, בפקודת שעה, לחצי שנה, לשנה, כמו שעושים במליאה.

אחמד טיבי: זה מצב לא דמוקרטי.

אחמד טיבי: לכן צריך לחוקק חוק ובג"ץ הצביע שישה נגד חמישה, וזה היה על הקשקש.

משה גפני: הוא צודק.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

חנא סוייד: אני רוצה לדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: על תושב?

חנא סוייד: כן.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגות על תושב?

<שלומית ארליך: לא.

אחמד טיבי: הוא מאזור אחר.

חנא סוייד: אני רוצה להפנות את תשומת לך אדוני היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: רק רגע.

ניסן סלומינסקי: כחריג שלא יחזור על עצמו, אני אתן לו לדבר.

משה גפני: בלי נדר.

ניסן סלומינסקי: בלי נדר, ודאי שבלי נדר.

משה גפני: אתה צודק לגביו, הוא צריך להיות חריג בעניין הזה, אבל יהיה עוד.

עיסאווי פריג': למה ערבי חריג?

עיסאווי פריג': הוא צריך להיות מהמניין.

עיסאווי פריג': מה זה חריג?

חנא סוייד: שתי הערות.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אני יוצא מנקודת מוצא שאתה באמת רוצה לקבל בסופו של דבר חוק הגיוני וסביר.

אחמד טיבי: אתה טועה.

חנא סוייד: לא.

חנא סוייד: אני חושב שזה מה שהוא רוצה.

חנא סוייד: אולי הוא לא יכול אבל זה מה שהוא רוצה.

עיסאווי פריג': אנסו אותו להגיד דברים אחרים.

חנא סוייד: ניסן, תחשוב על קבלן שרוצה להצמיד מחסן של עשרה מטרים מרובעים לדירה.

חנא סוייד: הוא קורא את ההגדרה של שטח דירה והוא אומר למה אני בונה רק עשרה מטרים מרובעים כאשר הקונה נהנה רק מארבעים אחוזים, ארבעה מטרים מרובעים, אני אעשה 15 מטרים מרובעים וההוא ייהנה מהמקסימום, שישה מטרים מרובעים, והקונה יקנה 15 מטרים מרובעים במחיר פחות מעשרה מטרים מרובעים.

חנא סוייד: אתה יכול להבין איזה שטות יש כאן?

חנא סוייד: זאת בזבזנות לשמה.

חנא סוייד: זה בעצם לא מועיל לאף אחד אלא זאת רק בזבזנות.

חנא סוייד: בקשר לעניין של תושב.

חנא סוייד: אני מרגיש שיש הטבה שמרחפת ומחפשת מישהו שיקבל אותה.

חנא סוייד: אני שואל אותך, אפשר לקבל את ההטבה הזאת בניו יורק?

חנא סוייד: כאן מדובר על כך שאפשר לקבל אותה באזור.

חנא סוייד: באזור, זה בשטחים הכבושים עד כמה שאני מבין.

חנא סוייד: כתוב שההטבה הזאת מגיעה לתושב ישראל לרבות תושב האזור.

חנא סוייד: אולי תושב ישראל רוצה לעשות את זה באיסלנד?

חנא סוייד: אני רוצה לקנות דירה באיסלנד, אני יכול ליהנות מההטבה הזאת?

חנא סוייד: אני יכול להיות זכאי?

חנא סוייד: תושב ישראלי ערבי שרוצה לקנות דירה ברמאללה, הוא יכול ליהנות מההטבה הזאת?

חנא סוייד: אני רואה שאין קשר.

חנא סוייד: ההטבה הזאת מרחפת.

חנא סוייד: היא לא מעוגנת באיזשהו מקום מסוים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: זאת רק שאלה.

יעקב אשר: היה דיון מעמיק ואתה אפילו לא יודע מה לענות לו.

ניסן סלומינסקי: למה אני לא יודע?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה זה אזור?

עיסאווי פריג': מה זה אזור?

עיסאווי פריג': רמאללה היא אזור?

ניסן סלומינסקי: לא.

עיסאווי פריג': אז תגיד לי כדי שאני אדע.

עיסאווי פריג': תעשיר לי את הידע.

חנא סוייד: רמאללה זה אזור A.

אחמד טיבי: טורמוס איה.

חנא סוייד: נכון.

חנא סוייד: אני רוצה לקנות בטורמוס איה.

חנא סוייד: אני יכול?

אחמד טיבי: אני מציע להפסיק את הדיון עד שנבדוק מה לגבי טורמוס איה.

עיסאווי פריג': יש לך תשובה לגבי טורמוס איה?

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף 2.

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: הודעה.

חנא סוייד: ניסן, אם אתה לא עונה, יש יועצים משפטיים שיכולים לענות.

ניסן סלומינסקי: אני אסביר לך.

ניסן סלומינסקי: את הדיון האמיתי והעקרוני עשו על הכול והוא כבר היה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו נמצאים במסגרת הצבעות על ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: זה נכון שיש כאן רצון גדול מצד האופוזיציה לשאול את כל השאלות שבעולם, בין אם הן רלוונטיות ובין אם לא, וגם ראית את זה, כדי שיעבור הזמן.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו רק במסגרת הצבעות, כבר אין דיון, גם אם יש לפעמים שאלה שהייתי שמח אולי לענות עליה, אבל אנחנו לא פותחים את זה.

ניסן סלומינסקי: אולי אחרי הדיון נשב ונדבר על זה.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': בוא נעשה דיון.

ניסן סלומינסקי: אין דיון.

חנא סוייד: לגבי השטח של המחסן.

עיסאווי פריג': עלו שתי שאלות חשובות.

ניסן סלומינסקי: העלינו את זה מכל הכיוונים והיה כאן השמאי הממשלתי שהסביר.

חנא סוייד: אבל זה בזבוז כסף.

עיסאווי פריג': אתה נותן יד לזה.

ניסן סלומינסקי: לא.

עיסאווי פריג': אמרת בעצמך.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שישב כאן

ניסן סלומינסקי: השמאי והסביר איך הוא ינסה להתמודד עם כל הדברים האלה.

עיסאווי פריג': אתה יושב ראש הוועדה ואתה אמון על החוק הזה.

עיסאווי פריג': לא נתת תשובה.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף 2 בעמוד 7 למעלה.

משה גפני: אני מבקש התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: גם על פרשנות?

עיסאווי פריג': למה לא?

משה גפני: אתה רוצה לשנות את התקנון בשביל השטויות שלכם?

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, לא תהיה התייעצות על סעיף 2.

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: הודעה על ההסתייגות.

עיסאווי פריג': נשאלה שאלה ואתה לא נותן תשובה.

יעקב אשר: גפני, הודעה על ההסתייגות.

יעקב אשר: רגע.

יעקב אשר: הייתה הצבעה על ההסתייגות ועכשיו הודעה.

יעקב אשר: אנחנו מבקשים שתהיה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

אורי מקלב: נרשמה הרביזיה לסעיף הקודם?

<שלומית ארליך: נרשמה.

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: הרביזיה נרשמה.

משה גפני: אבל יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: אבל הרביזיה נרשמה.

משה גפני: היא לא נרשמה.

ניסן סלומינסקי: הנה, היא אומרת לך.

משה גפני: מי אמר לך?

<שלומית ארליך: חבר הכנסת אשר.

משה גפני: על אחד קודם.

ניסן סלומינסקי: על האחרונה.

משה גפני: אז אני מודיע על אחת קודם.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אין.

<שלומית ארליך: ההסתייגות שלכם היא למחוק את סעיף 2.

ניסן סלומינסקי: מי מנמק?

משה גפני: מה ההסתייגות?

<שלומית ארליך: למחוק.

ניסן סלומינסקי: להשמיד, להרוג, לאבד.

משה גפני: היום הפלתי את שר האוצר במליאה.

משה גפני: סיפור מעניין.

ניסן סלומינסקי: זה על חשבון הזמן.

אורי מקלב: אם אתה מספר את מה שהיה עם שר האוצר, אני אספר מה היה כשאתה יצאת ומה שאני אמרתי לשר האוצר.

אורי מקלב: אני אמרתי לשר האוצר כמה זמן הוא יוכל לקחת את הציבור ולהשלות אותו על הדברים שהוא אמר שקיצוץ בתקציב, הציבור מקבל את זה יותר קל.

אורי מקלב: הציבור לא רוצה לשמוע על הטלת מסים.

אורי מקלב: בזה הוא מבין.

אורי מקלב: ביחסי ציבור הוא מומחה.

אורי מקלב: הוא אומר שהוא מקצץ בתקציבים, אבל הציבור לא מבין?

בועז טופורובסקי: לא חייבים לתת להם לדבר על משהו שלא קשור.

אורי מקלב: זה סעיף 2.

אורי מקלב: אתה יודע מה זה סעיף 2?

אורי מקלב: קודם תגיד לי מה זה סעיף 2 ואחר כך תגיד לי אם אני מדבר לעניין או לא.

בועז טופורובסקי: אני יודע מה זה סעיף 2.

אורי מקלב: מה זה סעיף 2?

אורי מקלב: אתה לא יודע אבל לא נעים לך לשמוע שקיצוץ בתקציב זה נקרא העלאת מסים.

בועז טופורובסקי: מה זה קשור לסעיף 2?

אורי מקלב: אתם קיצצתם בתקציב.

אורי מקלב: חצי מיליארד שקלים ממשרד החינוך.

אורי מקלב: אתה יודע מה המשמעות של זה?

אורי מקלב: צהרונים עולים עוד כמה מאות שקלים לכל משפחה ששולחת ילדים בין אם זה לגן ובין אם זה לבית הספר.

אורי מקלב: מה המשמעות של זה?

אורי מקלב: זה לא נקרא עליית מסים.

אורי מקלב: זה מאות שקלים יותר לחודש.

אורי מקלב: איך הגיעו בכלל לצהרונים?

אורי מקלב: זה היה בעקבות דוח טרכטנברג שאמר שצריך להדביר את האפשרות לצאת לעבודה ולהוציא ממעגל העוני ולאפשר לנשים לעבוד ולתת להם צהרונים, אבל מה עשיתם עכשיו?

אורי מקלב: ביטלתם את זה.

אורי מקלב: מה עשיתם בעקבות ההחלטה הזאת?

אורי מקלב: העליתם מסים.

אורי מקלב: למה יש 18 אחוזים מע"מ?

אורי מקלב: כדי לממש את דוח טרכטנברג.

אורי מקלב: זה לא נקרא עליית מסים?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – חצי

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

מיכל בירן: גם אני בעד ההסתייגות.

מיכל בירן: חשוב לי לציין.

ניסן סלומינסקי: אם התוצאה שקולה, ההסתייגות נופלת.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

מיכל בירן: אתה מחכה באמצע ההצבעה עד שיהיה לך רוב.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: את לא הבנת.

ניסן סלומינסקי: אני רציתי לדעת אם התוצאה שקולה, מה המצב כי התוצאה הייתה שקולה.

משה גפני: מכיוון שבעצם ההסתייגות התקבלה אלא אתה התחלת להגיד מי נגד ולא השלמת את המילה, אמרת מי, והתחלת להסתכל לכל הכיוונים.

עיסאווי פריג': קראו לאנשים.

משה גפני: אני לא חושב שמותר לעשות את זה.

משה גפני: היית צריך להגיש רביזיה ולחזור על ההצבעה בעוד חצי שעה.

משה גפני: זה מה שהיית צריך לעשות אבל לא עשית את זה.

בועז טופורובסקי: מה הוא מברבר?

בועז טופורובסקי: תמשיך.

ניסן סלומינסקי: הוא מודיע הודעה.

בועז טופורובסקי: כל פעם הוא מודיע הודעה.

מיכל בירן: חולק אתך מחוכמתו ומתובנותיו.

משה גפני: לכן אדוני היושב ראש, מכיוון שהיה רוב בעד ההסתייגות, היה רוב וכולם ראו את זה.

משה גפני: למה לא אמרת מי נגד?

משה גפני: למה לא השלמת?

אחמד טיבי: כי לא היו מספיק חברי קואליציה.

משה גפני: לכן אני מודיע הודעה דרמטית, הודעה שכמעט לא הייתה - - -

ניסן סלומינסקי: מאז הקמת המדינה.

אחמד טיבי: חוץ מהניצחון בבית המשפט היום, בבית שמש.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: לכן אני מבקש רביזיה.

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

רוברט אילטוב: הלכתם לבית המשפט?

אורי מקלב: משרד החינוך הלך.

<שלומית ארליך: עדיין לסעיף 2.

<שלומית ארליך: הסתייגות של יהדות התורה, מספר 81.

<שלומית ארליך: במקום הנוסח הכתוב ייכתב: לכל מונח תהיה פרשנות מקלה לפי כל חוק.

משה גפני: הפרשנות תהיה פרשנות מקלה.

עיסאווי פריג': בעניין ההסתייגות הזאת.

עיסאווי פריג': כל פרשנות שאנחנו מדברים עליה, יש את הגמישות של הפרשנות ויש את הקשיחות שלה.

עיסאווי פריג': ההצעה היא מאוד קלה להבנה.

עיסאווי פריג': אנחנו באים ואומרים לגלות הבנה בפרשנות.

ניסן סלומינסקי: מכובד.

עיסאווי פריג': אתה צריך להצביע אתנו.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שזה מכובד מה שאתה מבקש.

ניסן סלומינסקי: לא תמיד אני מסכים עם חברי למרות שיש טעם בדבריו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלדבריי יש טעם יותר, אבל לפחות יש טעם.

ניסן סלומינסקי: יש דברים שהם ללא טעם.

משה גפני: למה לדבריך יש יותר טעם מאשר לדברי עיסאווי?

אחמד טיבי: מלבד הרקע הידוע.

מיכל בירן: בגלל שהוא ערבי?

משה גפני: מי אתה מתפלל מנחה?

ניסן סלומינסקי: תכף נראה.

עיסאווי פריג': תקזז את הזמן שהפריעו לי.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר אחר כך.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגויות.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': תן לי את הדקה שלי.

עיסאווי פריג': אתה לקחת לי חצי דקה.

עיסאווי פריג': אני מבקש ממך ואני מבקש מהחברים לדקה לשים את הפוליטיקה בצד ולחשוב עניינית.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין, בהסתייגות הזאת מה פסול שכלית מבחינת ההיגיון?

עיסאווי פריג': אני מבקש שגם אתה תהיה שותף להצבעה בעד ההסתייגות כי היא מאוד מאוד מאוד הגיונית ומתקבלת והיא לא מפילה את החוק.

משה גפני: אותי הוא שכנע.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

אחמד טיבי: הוא הסביר אותה יפה.

ניסן סלומינסקי: הוא באמת הסביר אותה יפה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – 5

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: פוליטיקה חדשה.

יעקב אשר: אתה לא יודע?

עיסאווי פריג': מה ביקשתי?

עיסאווי פריג': לא ביקשתי לבטל את החוק.

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה רביזיה.

עיסאווי פריג': אני רוצה את ההיגיון.

אחמד טיבי: הוא קדנציה ראשונה כאן והוא רוצה להבין.

אחמד טיבי: הוא הסביר יפה ולמה לא מקבלים את הדברים?

עיסאווי פריג': אני שואל אותך כיושב ראש.

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: חבר הכנסת פריג' הסביר מצוין.

ניסן סלומינסקי: אמת.

משה גפני: אתה לא הפרכת את ההסבר.

משה גפני: אמרת שזה הסבר נכון.

עיסאווי פריג': הוא אמר שהוא בעד ההסבר.

משה גפני: הוא בעד ההסבר.

אחמד טיבי: חבר כנסת בקדנציה ראשונה רוצה להבין איך זה שהוא מסביר נכון ןלא מקבלים את מה שהוא אומר.

עיסאווי פריג': הוא הצביע נגד.

עיסאווי פריג': למה הצבעת נגדי?

<קריאה: אותי לא שכנעת.

משה גפני: מה שהיה ברור זה שאתה הולך להצביע עם עיסאווי.

משה גפני: מכיוון שטעית, אני מבקש להגיש רביזיה כדי שתוכל לחזור להגיון.

<שלומית ארליך: הרביזיה הוגשה.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף 3.

משה גפני: אני מבקש התייעצות סיעתית.

עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע את דעתו של היועץ המשפטי.

משה גפני: אל תשים לה מלים בפה.

משה גפני: היא יודעת בדיוק.

ניסן סלומינסקי: אתה לא הבנת מה שאלתי.

משה גפני: לכן היא למדה משפטים ולא אתה.

ניסן סלומינסקי: רציתי לבדוק אם אפשר לצרף כאן שתי התייעצויות סיעתיות.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: זה מבלבל אותנו.

מיכל בירן: ויכול להיות שלא נבקש עוד התייעצות סיעתית.

מיכל בירן: אתה לא יכול לקרוא את מחשבותינו לפני שדיברנו.

ניסן סלומינסקי: כבר עשינו פעם דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: צירפנו שתיים.

יעקב אשר: אתה רוצה את זה במנחה?

יעקב אשר: בסדר.

משה גפני: לא.

משה גפני: אנחנו מצרפים שתיים ומתפללים מנחה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

רוברט אילטוב: אנחנו נסיים את החוק היום?

עיסאווי פריג': החוק הזה ייפול בבג"ץ, לפני שהוא יגיע למליאה.

עיסאווי פריג': סתם אנחנו מבזבזים סתם.

מיכל בירן: זה לא סתם.

מיכל בירן: הכוח היחיד שיש לנו הוא התשה.

רוברט אילטוב: יש כאן חברי כנסת חדשים שצריכים לצבור ניסיון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

משה גפני: לך תגייס רוב.

ניסן סלומינסקי: יש לי רוב.

ניסן סלומינסקי: זאת לא הבעיה.

ניסן סלומינסקי: אני צריך את היועצת המשפטית.

<אייל לב ארי: אנחנו בסעיף 3.

יעקב אשר: היועצת המשפטית לא נמצאת.

יעקב אשר: חכה דקה.

יעקב אשר: זה לא מכובד.

חמד עמאר: אני רואה שאנחנו מתקדמים מאוד טוב.

חמד עמאר: אנחנו נסיים היום את החוק?

משה גפני: אנחנו נעשה את העבודה בשבילכם.

חמד עמאר: אני אצטרף אליכם.

מיכל בירן: אתה לא צריך להצטרף.

מיכל בירן: אתה צריך ללכת לשירותים לזמן ארוך.

חמד עמאר: אתה עכשיו בסעיף 3 ויש לך עוד שלושים ומשהו סעיפים.

מיכל בירן: החיפזון הוא מן השטן.

משה גפני: מה עם שלומית?

ניסן סלומינסקי: הוא יעשה את זה במקומה.

ניסן סלומינסקי: היא תגיע עוד כמה דקות.

משה גפני: אייל הוא מצוין אבל שגם היא תהיה כי יש כאן בעיות שדורשות את שניהם.

<אייל לב ארי: אנחנו בסעיף 3.

<אייל לב ארי: הנושא הוא מס ערך מוסף שיעור אפס על עסקה מוטבת, עמוד 7, פרק ב': בעסקה מוטבת.

<אייל לב ארי: אנחנו בהסתייגות של קבוצת יהדות התורה.

<אייל לב ארי: במקום בשיעור אפס יבוא בשיעור המע"מ המושת על תרופות מצילות חיים.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

מיכל בירן: תקריא שוב.

<אייל לב ארי: במקום בשיעור אפס יבוא בשיעור המע"מ המושת על תרופות מצילות חיים.

מיכל בירן: הסתייגות ממש ממש חשובה.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אני חושב שאנחנו מדברים על מע"מ.

יעקב אשר: אני הגשתי הצעה שעלתה במליאה ואתה הצבעת כמו שאתה מצביע היום אוטומטית, כטייס אוטומטי, לאחר כל כך הרבה שנות ותק שיש לך בציבוריות.

יעקב אשר: הייתה הצעה להוריד את המע"מ על בניית ממ"דים.

יעקב אשר: זה היה עוד לפני המלחמה וראינו כמה זה היה חשוב בתקופת המלחמה בכל רחבי הארץ.

יעקב אשר: הייתה התנגדות נחרצת של האוצר ואוטומטית שלכם.

יעקב אשר: לכן אני חושב שאתה צריך לחשוב היטב, אחרי הנאום שלך, כאשר אתה יודע ששלושה מיליארד שקלים אלה הולכים לבזבוז וכמה חשובות תרופות מצילות חיים וגם בממ"דים שהם דברים הרבה יותר חיוניים עם הרבה פחות כסף.

יעקב אשר: צריך אומץ ציבורי ולא לעמוד ולהינזף על ידי חברי כנסת צעירים ועוזרים של שרי אוצר כי אתה לא עומד בלוח הזמנים שלהם.

בועז טופורובסקי: אתה צעיר.

משה גפני: פעם ראשונה אני רואה ויכוח כזה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את ההסתייגות?

יעקב אשר: אני פונה אליך.

יעקב אשר: תחשוב עוד פעם.

מיכל בירן: לב שלך.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: אם נסיים את זה היום, מה תעשה ביום שלישי וחמישי?

ניסן סלומינסקי: יש לי הרבה מה לעשות.

שמעון סולומון: מע"מ אפס עובר וזהו.

שמעון סולומון: מקבלים חופשה והולכים הביתה.

משה גפני: מע"מ אפס לא עובר כל כך מהר.

משה גפני: יש לנו עוד הרבה שפנים.

חמד עמאר: היום במליאה אמר יצחק כהן שגם מע"מ אפס לא יעבור וגם התקציב לא יעבור.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: שמעתי את יצחק כהן.

משה גפני: אני מבקש להודיע.

משה גפני: אני ביקשתי כמה פעמים לעשות מע"מ אפס על תרופות מצילות חיים.

משה גפני: אין לי זמן להאריך בעניין הזה ואני לא מתכוון להסביר את זה עכשיו.

משה גפני: אמרו לי במשרד האוצר שלא משנים את מדיניות המס וצריך לעשות הטבות אחרות.

משה גפני: לכן, מכיוון שכולם רוצים להוריד את המע"מ על תרופות מצילות חיים, יש כאן חלק שהצביעו נגד ההסתייגות, כנראה שזאת הייתה שגגה כי זה דבר שלא עולה על הדעת ולכן אנחנו החלטנו בקבוצה, החלטנו - - -

מיכל בירן: בגלל חשיבות הנושא.

משה גפני: בגלל חשיבות הנושא.

משה גפני: החלטנו כולנו.

ניסן סלומינסקי: להגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

מיכל בירן: אתה לא יכול להשלים את המשפט שלו.

מיכל בירן: אתה לא יודע מה הוא רוצה להגיד.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: אנחנו לא מגישים רביזיה.

משה גפני: אלא מה, בגלל שחשבנו לא להגיש רביזיה, אבל אתה אמרת שאנחנו מגישים רביזיה - - -

יעקב אשר: אנחנו מכבדים את היושב ראש.

משה גפני: לכן אנחנו מגישים רביזיה.

<אייל לב ארי: עוד הסתייגות שמוצעת על ידי קבוצת יהדות התורה היא שפסקה (1) תימחק.

<אייל לב ארי: הסתייגות מספר 83.

<קריאה: איך אנחנו יכולים לקבל את ההסתייגויות?

<אייל לב ארי: הוגשו רשימות.

יעקב אשר: נסגור את הדיון עד שיחולקו ההסתייגויות.

מיכל בירן: כל סעיף שיורד מהחוק הזה, בסופו של דבר אתה היית קורא לזה מצווה.

מיכל בירן: מדובר כאן באמת בחוק שהוא כמעט תקדימי ואומר לעגן באופן חוקי אפליה בין קבוצות במצרך שהוא בסיסי.

מיכל בירן: אני כמובן שירתי בצבא, חינכתי חניכים שלי בתנועת הנוער לשרת בצבא, אני חושבת שזה בסדר וחשוב לחזק את חיילי המילואים והסדיר שלנו.

מיכל בירן: כל זה יכול להיות במשהו שהוא צ'ופר והוא אקסטרה.

מיכל בירן: הוא לא יכול להיות במוצר בסיסי.

מיכל בירן: תאר לך שבאמת בבית חולים היו מגיעים שני אנשים פצועים והיו מקבלים קודם את מי ששירת בצבא ולא לפי חומרת פציעתם.

מיכל בירן: זה הרי דבר לא סביר.

מיכל בירן: יש מוצרים שהם בסיסיים כמו דיור, כמו בריאות, כמו חינוך ובהם אסור להפלות.

משה גפני: היא מדברת לעניין.

ניסן סלומינסקי: תמיד היא דיברה לעניין אבל בקיצור.

רוברט אילטוב: ניסן, היא מדברת דברי טעם.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל תמיד בקיצור.

ניסן סלומינסקי: ברגע שמתחילים להאריך, מתחילים לאבד.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לה להמשיך בהסתייגות הבאה.

משה גפני: אתה נגד נשים?

ניסן סלומינסקי: חס ושלום.

מיכל בירן: גם גזענות וגם הדרת נשים.

מיכל בירן: מה עוד?

משה גפני: היא מדברת לעניין.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 3

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: אם תרצי, אני אתן לך להמשיך אחר כך.

משה גפני: יש לנו הודעה.

מיכל בירן: הפעם אני רוצה למסור את ההודעה.

מיכל בירן: אני חושבת שהיה כאן חיתוך אגרסיבי.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך.

משה גפני: לא.

משה גפני: אל תיתן לה.

מיכל בירן: אני חוששת שהייתה כאן הדרת נשים.

מיכל בירן: אני לא רוצה להגיד אבל יש לי חשש שהייתה הדרת שנים ובגלל זה, מכיוון שהסעיף הזה יש בו גם ערך אוניברסלי ועקרוני וגם היה כאן מקרה חמור של הדרת נשים, גם עכשיו יש כאן הדרה בין מיעוט למיעוט.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: לכן את רוצה להגיש רביזיה.

מיכל בירן: אתה לא יודע מה אני רוצה להגיד.

ניסן סלומינסקי: אני שואל.

מיכל בירן: במקרה הזה אני רוצה להגיש רביזיה.

חמד עמאר: כמה חברים יש במפלגת העבודה?

מיכל בירן: 5.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: חברים בוועדה.

מיכל בירן: שניים.

חמד עמאר: איפה השני?

חמד עמאר: חוק כזה חשוב, למה אתם לא נמצאים כאן?

ניסן סלומינסקי: חמד, אל תעיר ואל תעורר.

חמד עמאר: מישראל ביתנו אנחנו שניים ושנינו נמצאים כאן.

<אייל לב ארי: בפסקה (2) בסעיף 3, במקום המנהל יבוא מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

ניסן סלומינסקי: הערה חשובה מאוד.

חמד עמאר: מנהל של מה?

משה גפני: המנהל של משרד הבינוי והשיכון.

משה גפני: זאת ההסתייגות שלנו.

משה גפני: אורי מקלב ינמק אותה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שמגיע למיכל.

משה גפני: נכון.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

מיכל בירן: אוניברסליות זה דבר הכי חשוב שיש כאשר בונים מערך של מדינה.

מיכל בירן: ברגע שאתה פוגם באוניברסליות – אני רוצה שתקשיב, ניסן.

מיכל בירן: זה פוגע בי ומעליב אותי כשאתה הולך להשתין דווקא כשאני מדברת.

ניסן סלומינסקי: אני אספיק לחזור.

ניסן סלומינסקי: (היו"ר בועז טופורובסקי)

<קריאה: נעשה הפסקה.

<קריאה: נחכה.

מיכל בירן: אנחנו נמתין.

מיכל בירן: בועז, אני רוצה לחכות ליושב ראש.

מיכל בירן: אני לא רוצה להעליב אותך חלילה, אתה חבר יקר אבל אני רוצה שניסן ישמע אותי.

בועז טופורובסקי: סיימת את הדברים?

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: אני רוצה להמתין לניסן.

בועז טופורובסקי: אני מעלה את זה להצבעה.

בועז טופורובסקי: מי בעד ההסתייגות?

מיכל בירן: בועז, זה ממש מעליב.

בועז טופורובסקי: מי נגד ההסתייגות?

בועז טופורובסקי: בעד –

בועז טופורובסקי: ההסתייגות לא התקבלה

בועז טופורובסקי: ההסתייגות נפלה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אנחנו ממשיכים הלאה.

בועז טופורובסקי: מה ההסתייגות הבאה?

משה גפני: עם כל הכבוד, אתה לא יודע מה שאתה עושה.

משה גפני: לא הייתה כאן הסתייגות.

אורי מקלב: אתה רוצה למצוא חן בעיני הבוס שלך?

משה גפני: לא הייתה הסתייגות.

מיכל בירן: לא נתת לדבר.

אורי מקלב: לא הייתה הסתייגות.

אורי מקלב: היא מסרה הודעה.

בועז טופורובסקי: ההסתייגות הבאה.

בועז טופורובסקי: הסתייגות 85.

משה גפני: אתה לא תעשה את זה.

משה גפני: על מה הייתה ההצבעה?

משה גפני: אתה מדבר שטויות.

משה גפני: על מה הייתה ההצבעה?

משה גפני: אתה לא תעשה את זה.

משה גפני: לא תעשה דבר כזה.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: אתה לא תעשה את זה.

משה גפני: היא הייתה באמצע ההודעה.

בועז טופורובסקי: ההסתייגות הבאה.

בועז טופורובסקי: אף אחד לא רוצה לנמק?

משה גפני: לא הייתה הסתייגות.

בועז טופורובסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: זאת חוצפה מה שאתה עושה.

בועז טופורובסקי: אף אחד לא בעד.

בועז טופורובסקי: מי נגד ההסתייגות?

בועז טופורובסקי: בעד –

בועז טופורובסקי: ההסתייגות לא התקבלה

בועז טופורובסקי: ההסתייגות נפלה.

מיכל בירן: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול שממלא מקום יושב ראש הוועדה בועז טופורובסקי לא נותן לחברי האופוזיציה לנמק את ההסתייגויות.

אורי מקלב: אתה בריון.

אורי מקלב: זה לא התפקיד שלך לקרוא את ההסתייגויות.

אורי מקלב: היועץ המשפטי קורא אותן ולא אתה.

אורי מקלב: אתה לא קורא הסתייגויות.

מיכל בירן: בועז, אתה רק נותן עילות לבג"ץ לפסול את החוק הזה.

מיכל בירן: אתה חייב לתת לאופוזיציה לנמק.

מיכל בירן: הוא לא שואל, הוא לא מחכה.

<קריאה: חמש פעמים הוא שאל.

משה גפני: היועץ המשפטי, מה החוקים?

מיכל בירן: בועז, אתה עצרת אותי לפני שתי הסתייגויות.

מיכל בירן: רציתי להסביר את ההסתייגות ולא נתת לי לעשות זאת.

מיכל בירן: (היו"ר ניסן סלומינסקי)

מיכל בירן: ניסן, המחליף שלך קטע אותי בברוטליות ולא נתן לי להשלים את דבריי.

מיכל בירן: יצר עילה לפסילת החוק בבג"ץ.

אורי מקלב: אתה חושב שבאלימות תצליח?

משה גפני: איזו חוצפה.

משה גפני: זאת אלימות.

מיכל בירן: והדרת נשים.

משה גפני: חוצפה.

<קריאה: אתה מדבר על חוצפה?

משה גפני: תסתום את הג'ורה שלך.

משה גפני: מטומטם.

חמד עמאר: גפני, זה לא יפה לדבר כך.

משה גפני: אל תגידו לי מה לדבר.

<קריאה: ארצה.

<קריאה: אתה מדבר על חוצפה?

<קריאה: מה זה ארצה?

<קריאה: מה זה הדיבורים האלה?

משה גפני: תסתום את הג'ורה שלך.

משה גפני: אי אפשר לנהל כך את הישיבה, עם כל הכבוד.

משה גפני: לא יהיה דבר כזה.

משה גפני: ניסן, היא הייתה באמצע ההודעה והוא הצביע והוא לא יודע על מה.

משה גפני: היא הייתה באמצע ההודעה והוא הצביע.

יעקב אשר: גם על יועץ משפטי אתה מאיים.

ניסן סלומינסקי: בואו נקרא את 86.

בועז טופורובסקי: אייל, זה לא נכון.

מיכל בירן: בועז פשוט שעט קדימה בלי להקשיב להסתייגויות.

יעקב אשר: אתה מתנהג לא בסדר.

יעקב אשר: מאיים על היועץ המשפטי.

משה גפני: היא הייתה באמצע ההודעה.

שמעון סולומון: היא סיימה את ההודעה שלה ועשו הצבעה לפי כל הכללים.

משה גפני: לא.

משה גפני: היא הייתה באמצע ההודעה.

שמעון סולומון: היא סיימה את ההודעה שלה.

מיכל בירן: אני חושבת שהייתי באמצע הנימוק להסתייגות הבאה.

יעקב אשר: הוא מנהל אותך.

ניסן סלומינסקי: מיכל, רצית להגיד רביזיה?

מיכל בירן: אני רציתי להגיד שאחרי שחשבנו על זה רבות והתייעצנו, הגענו למסקנה שבסעיף הזה אנחנו כן נגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: זה 83.

אורי מקלב: עכשיו הסתייגות מספר 84, מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

ניסן סלומינסקי: תקרא את 86.

אורי מקלב: או שאתה ישר או שאתה לא ישר.

ניסן סלומינסקי: רגע אחד.

ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו באמצע.

ניסן סלומינסקי: עזוב.

אורי מקלב: מי קורא הסתייגויות?

משה גפני: אנחנו בהסתייגות 84.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: את 84 כבר עברתם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ב-85.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שהוויכוח הוא על 85.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: על 84.

ניסן סלומינסקי: תקרא את 86.

אורי מקלב: את 84 אף אחד לא הסביר.

אורי מקלב: היא הייתה באמצע ההודעה.

ניסן סלומינסקי: תקרא את 86.

<אייל לב ארי: הסתייגות מספר 86.

מיכל בירן: חבל שבועז לא שמע ליועץ המשפטי שלחש לו שהוא לא יכול לעשות מה שהוא עושה.

<קריאה: את ראית אותו לוחש?

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: אני יודעת לקרוא תנועות שפתיים.

<אייל לב ארי: סעיף 3 פסקה (3).

<אייל לב ארי: במקום חמש שנים יבוא 15 שנים.

אורי מקלב: מי קרא את 85?

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר את זה?

מיכל בירן: אני.

מיכל בירן: זה המשך של ההסבר הקודם, אז הפסקת אותי.

מיכל בירן: רציתי להסביר למה אוניברסליות זה דבר מאוד מאוד קריטי כאשר בונים מדינה.

מיכל בירן: ברגע שאתה שובר את האוניברסליות, דבר ראשון אתה מחליש עוד יותר את המוחלשים.

מיכל בירן: נגיד על קצבאות ילדים, ברגע שאנשים לא מקבלים את זה ישירות, ברגע שאנשים צריכים ללכת ולהוכיח כמה הם מסכנים, החלשים מוחלשים יותר בגלל היכולת שלהם לתבוע את זכויותיהם.

מיכל בירן: כשאתה כאן עושה כאן לעולים וכאן לנכים, היכולת של האנשים לתבוע את ההטבה הזאת, ככל שהם יהיו מוחלשים יותר - ציינו כבר הרבה סיבות שאוכלוסיות מוחלשות לא יוכלו ליהנות מהחוק הזה – בעצם זאת הפרד ופירוק לחלקי חלקים.

מיכל בירן: כל אחד יצטרך להגיד מה התווית שלו, כאן אני דרוזי, כאן אני חרדי, כאן אני נכה, וזה לא סביר.

מיכל בירן: אמר לכם את זה אבי ליכט עת הוא ישב כאן.

מיכל בירן: ככל שזה יהיה יותר אוניברסלי, יהיה יותר קל להגן על החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: תוכלי להמשיך אחר כך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: הודעה.

יעקב אשר: מאחר והיה כאן ויכוח ובסופו של דבר - - -

עיסאווי פריג': מה הפסדתי?

יעקב אשר: אל תשאל.

יעקב אשר: תקשיב.

יעקב אשר: לא רק שאומרים לו מה לעשות אלא כשמקבלים לנהל ישיבה, אחר כך הם עוד חוטפים.

מיכל בירן: היה כאן מופע אימים של בועז טופורובסקי.

יעקב אשר: הם חוטפים ומאיימים על יועץ משפטי.

יעקב אשר: זאת דמוקרטיה חדשה.

יעקב אשר: אנחנו מבקשים רביזיה.

בועז טופורובסקי: איך שהתנהגתם, המאבטח היה צריך לעמוד לידי.

יעקב אשר: הוא לא זיהה אותך.

בועז טופורובסקי: לא.

בועז טופורובסקי: אותך הוא זיהה.

ניסן סלומינסקי: הסתייגות מספר 85.

ניסן סלומינסקי: תקריא אותה.

<אייל לב ארי: פסקה (3).

<אייל לב ארי: במקום הכתוב בה ייכתב שהרוכש יצהיר בפני עורך דין שלא ימכור שום זכות בדירה במהלך חמש השנים שאם לא כן יודיע בכתב על כך לרשות המסים.

עיסאווי פריג': למה אתם אומרים את זה בקול נמוך?

בועז טופורובסקי: כשהם אומרים לך שהם לא מסכימים, אתה מקבל את הטענות שלהם.

בועז טופורובסקי: אני לא מבין את זה.

ניסן סלומינסקי: יש לי יועץ משפטי.

יעקב אשר: אתם רוצים התייעצות סיעתית?

עיסאווי פריג': הוא אמר את זה בקול נמוך.

עיסאווי פריג': תגידו כדי שנשמע.

ניסן סלומינסקי: הוא קרא את זה כבר פעמיים.

עיסאווי פריג': בועז הפחיד אותך?

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור לבועז?

ניסן סלומינסקי: דבר.

עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': במקום הנוסח הקיים ייאמר שהרוכש יצהיר בפני עורך דין כי לא ימכור שום זכות בדירה במהלך חמש שנים.

עיסאווי פריג': מה הבעיה עם ההסתייגות הזאת?

ניסן סלומינסקי: אין לי שום בעיה אתה.

עיסאווי פריג': יפה מאוד.

עיסאווי פריג': אז למה אתם נגד ההסתייגות הזאת?

ניסן סלומינסקי: שמעת שאנחנו נגד?

אורי מקלב: אם אתה לא נגד, בוא תסכים לזה.

עיסאווי פריג': מה העניין?

עיסאווי פריג': זה הכי ברור.

עיסאווי פריג': אתם רוצים גם לשנות לנו את ההיגיון ואת תפיסת הבנת הנקרא כדי שלא נבין אותה?

עיסאווי פריג': הסתייגות מאוד נורמלית ומאוד מתקבלת על הדעת.

עיסאווי פריג': הצהרה בפני עורך דין כי לא ימכור שום זכות בדירה במהלך חמש שנים.

עיסאווי פריג': אתם נגד?

עיסאווי פריג': על מה?

ניסן סלומינסקי: הסברת את זה בטוב טעם.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': אני רוצה הגיון.

אמרתי לך, ב-6: הצבעה

אמרתי לך, ב-6: נגד – רוב

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: הודעה.

עיסאווי פריג': רשמתם רביזיה?

ניסן סלומינסקי: רשמנו רביזיה.

מיכל בירן: עיסאווי, זאת הייתה פגיעה חמורה.

ניסן סלומינסקי: די.

ניסן סלומינסקי: נגמר.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר רביזיה.

ניסן סלומינסקי: נמשיך.

<אייל לב ארי: פסקה (3).

<אייל לב ארי: במקום נמסרה לו החזקה בדירה.

משה גפני: אתם בלחץ כאילו מישהו רודף אחריכם.

עיסאווי פריג': יש לך עוד יומיים בשבוע הבא.

עיסאווי פריג': למה אתה ממהר?

עיסאווי פריג': תן כבוד.

עיסאווי פריג': למה אתה לא נותן כבוד ליושב ראש הוועדה?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': תן לו כבוד.

עיסאווי פריג': אתה חבר בוועדה, תן לו כבוד.

<אייל לב ארי: במקום נמסרה לו החזקה בדירה, יבוא "נחתם הסכם רכישת הדירה".

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

אורי מקלב: זאת הסתייגות בעל פה או שהיא כתובה?

<אייל לב ארי: בעל פה.

אורי מקלב: הסעיף הזה כמו סעיפים אחרים בתוך סעיף בפרק ב' לסעיף 3, בא להגיד כמה החוק הזה יש בו אבסורדים וכל מיני פרצות שיכולים להביא לידי ניצול לרעה.

אורי מקלב: אחד האבסורדים הבולטים מאוד הוא - ועוד לא הספיקו להסביר שלושת החברים שהצביעו בהסתייגות הקודמת – מה עומד מול מה.

אורי מקלב: הצעת חוק שבאה לפתור.

אורי מקלב: אבא לילד חולה במחלה אונקולוגית, באים הרופאים ואומרים לו שיש תרופה אחת שיכולה להציל את חייו.

אורי מקלב: דנה ועדת התרופות במשרד הבריאות ואמרה שזה נכון, זאת תרופה מוכרת, זאת תרופה נצרכת אבל אין לנו מספיק כסף כדי לתת אותה.

אורי מקלב: אותו הורה מוכן להוציא סכומים שיכולים להסתכם בשישים, שבעים ושמונים אלף שקלים לחודש, סדרה של שישה טיפולים כאלה, הוא בא לקנות לפי סעיף 29(ג) לפיו מאפשרים לקנות תרופות כאלה אבל אומרים לו, לא, שלם עוד 18 אחוזים מע"מ.

אורי מקלב: זאת לא אכזריות?

ניסן סלומינסקי: אורי, תעצור כאן.

ניסן סלומינסקי: אם תרצה, תוכל להמשיך אחר כך.

יעקב אשר: כזה רגע מרגש.

יעקב אשר: בן אדם מדבר מכל הלב.

עיסאווי פריג': אתה קוטע אותו באמצע הסיפור.

עיסאווי פריג': תן לו להשלים את דבריו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

מיכל בירן: אני הייתי בעד.

יעקב אשר: מי נמנע.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

משה גפני: יש לנו הודעה.

משה גפני: לאחר שחבר הכנסת אורי מקלב הסביר את הדברים - - -

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לתת לו להמשיך.

משה גפני: לא.

משה גפני: הצבעת.

משה גפני: הצבעת נגדו.

ניסן סלומינסקי: מה שהוא אמר עכשיו נכון גם לסעיף הבא.

משה גפני: אתה לא יכול להעביר את זה להסתייגות הבאה מכיוון שהוא רוצה להסביר על ההסתייגות הזאת.

משה גפני: הוא רוצה להסביר ולשכנע.

אורי מקלב: לא יכול להיות שיצביעו נגד.

אורי מקלב: לא יכול להיות דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: תודיע את ההודעה.

משה גפני: לכן אני מבקש, היות וההסבר של חבר הכנסת אורי מקלב היה ברור ואתה השתכנעת ואמרת לו שהוא ימשיך אותו אחר כך, היות והצבעת כבר, לכן אנחנו מבקשים שתהיה רביזיה.

משה גפני: אני מבקש ממך לא לעשות את זה עוד פעם כי אתה רוצה חקיקה נורמלית.

משה גפני: זאת לא חקיקה נורמלית בדרך הזאת.

<אייל לב ארי: הסתייגות נוספת של קבוצת יהדות התורה.

יעקב אשר: ביקשת רביזיה?

ניסן סלומינסקי: כן.

משה גפני: אגב, זאת כל הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: ודאי.

עיסאווי פריג': של כל הקבוצה.

<אייל לב ארי: תוספת פסקה נוספת שהייתה במסגרת הסתייגויות בעל פה.

<אייל לב ארי: פסקה (4).

<אייל לב ארי: עובדי המנהלת שתוקם לעניין חוק זה ברשות המסים לא יהיו בעלי זיקה למפלגת יש עתיד.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לנמק?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שאורי יסביר.

משה גפני: לא.

משה גפני: עיסאווי.

עיסאווי פריג': אני אסביר.

עיסאווי פריג': אני חושב שההסתייגות הזאת היא הסתייגות מאוד מהותית.

עיסאווי פריג': אני רואה את ההתנהגות של החברים מ-יש עתיד וכמה מעמד הבינים חשוב להם.

עיסאווי פריג': מעמד הביניים כל כך חשוב ל-יש עתיד ויש את השלב הבא.

עיסאווי פריג': מאוד חשוב להבטיח במינהלת הזאת שלא תהיה שליטה למעמד הביניים כי נוסחת מעמד הביניים עוד לא קיבלנו כדי לקחת את ההילה ואת התהילה להיות שם.

עיסאווי פריג': גם לך כנציג הבית היהודי, יש לך אינטרס פוליטי ישיר, וכך גם של כולנו, ש-יש עתיד לא תשתלט על המינהלת.

עיסאווי פריג': זה דבר מאוד מתקבל על הדעת.

עיסאווי פריג': אני אומר לך, אתה במצב של 19 מנדטים בסקרים ואם תיתן להם להשתלט על המינהלת, איפה תהיה?

עיסאווי פריג': צריך להיות לך אינטרס נגד זה.

עיסאווי פריג': כל מה שאנחנו מבקשים זה לתת אפשרות שווה לכולם ולא לתת לפוליטיקה לשלוט בעניין.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: ההסתייגות היא של כל הקבוצה.

עיסאווי פריג': תקרא את שמות המפלגות.

עיסאווי פריג': של מי ההסתייגות?

עיסאווי פריג': ההסתייגות היא של כל המפלגות.

ניסן סלומינסקי: לאור דבריו של עיסאווי, מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

מיכל בירן: יש לי הודעה.

מיכל בירן: אחרי שהתלבטנו הסיעות השונות.

בועז טופורובסקי: ניסן, אם אני אומר רביזיה, אתה ממשיך?

ניסן סלומינסקי: זה לא פייר.

עיסאווי פריג': בועז, אתה רוצה לסתום פיות?

עיסאווי פריג': להביא לנו דמוקרטיה חדשה?

מיכל בירן: אחרי שהתייעצנו הסיעות השונות - יהדות התורה, ש"ס, עבודה, מרצ, רע"ם תע"ל – הגענו למסקנה - - -

בועז טופורובסקי: ניסן, רביזיה.

בועז טופורובסקי: אפשר?

מיכל בירן: בהסתייגות הזאת הפעם החלטנו כן להגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: כל הכבוד.

מיכל בירן: לגבי האחרות עוד נמשיך להתלבט.

מיכל בירן: הסתייגות מעניינת.

משה גפני: מכיוון שהבית היהודי, מה שהם יודעים לעשות זה לחלק ג'ובים.

ניסן סלומינסקי: הלוואי.

משה גפני: להגיד לך את השמות?

ניסן סלומינסקי: הלוואי.

משה גפני: יכול להיות שאתה לא יודע את כולם.

משה גפני: היות והם מחלקים ג'ובים ואנחנו חוששים מהעניין הזה שפשוט יתחילו למנות אנשים שהם לא מתאימים לתפקיד אבל הם חברי הבית היהודי ויושב ראש הבית היהודי ירצה להעביר את החוקה כדי שהוא ישלוט לגמרי במפלגה ולכן הוא מכניס אנשים ואני יכול להראות לך בכמה משרדים.

עיסאווי פריג': הבנתי ששינו שם את החוקה.

משה גפני: כן.

עיסאווי פריג': מכינים את עצמם לראשות הממשלה.

משה גפני: כן.

משה גפני: הוא ירצה למשל שניסן יהיה בחוץ.

עיסאווי פריג': הוא לא יעזור לניסן.

עיסאווי פריג': אני רואה את הדברים.

עיסאווי פריג': הוא לא יעזור לו.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע כמה קולות אני אקבל בכפר קאסם?

משה גפני: אתה קטעת אותי באמצע.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך בכבוד להמשיך.

משה גפני: לכן, כמו שאנחנו דואגים כל היום, לדאוג לך, אנחנו לא רוצים שימנו אנשים מהבית היהודי שיהיו כפופים לנפתלי בנט ולתת לו כוח כדי לזרוק אותך ממקום ריאלי ברשימה, לכן אנחנו מבקשים - - -

עיסאווי פריג': אתה מלך הרשימה.

עיסאווי פריג': ראיתי אותך עם נחמה דואק.

עיסאווי פריג': אתה מהגרעין.

עיסאווי פריג': הם עלו על הספינה.

עיסאווי פריג': אתה יצרת את הספינה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: אני.

משה גפני: הסתייגות רצינית.

מיכל בירן: גם אני.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

עיסאווי פריג': יש לי הודעה אדוני היושב ראש.

עיסאווי פריג': מאחר וכאן שמעתי הסתייגות מאוד מעניינת עם הסברים מאוד מרגשים שגם נגעו לי אישית כשכן שלך ומתוך הכרות אישית ומשפחתית, אני באמת מתרגש.

רוברט אילטוב: למה אתה כל הזמן אומר שכן?

עיסאווי פריג': הוא שכן שלי.

ניסן סלומינסקי: הוא מכפר קאסם.

עיסאווי פריג': אלקנה וכפר קאסם, ארבעה קילומטרים.

עיסאווי פריג': הוא שכן שלי.

עיסאווי פריג': הוא מכיר את המשפחה שלי ואני מכיר את המשפחה שלו.

עיסאווי פריג': למרות שהוא מתנחל, אנחנו ביחד.

ניסן סלומינסקי: יש הסכמים.

עיסאווי פריג': לא נגלה עכשיו.

עיסאווי פריג': יש הסכמים.

עיסאווי פריג': אני לא מגלה סודות מחדר ההלבשה.

עיסאווי פריג': מתוך התרגשות, אני חושב שזה מהותי וחשוב להגיש רביזיה על ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: יפה מאוד.

ניסן סלומינסקי: אני מודה לך מאוד.

עיסאווי פריג': אני מגיש רביזיה.

משה גפני: בשם כל הקבוצה.

עיסאווי פריג': בשם הקבוצה שהיא יהדות התורה, ש"ס, מרצ, עבודה, רע"ם תע"ל.

ניסן סלומינסקי: לא צריך לפרט.

ניסן סלומינסקי: קבוצה, זה מוגדר.

משה גפני: גם בל"ד וחד"ש.

<אייל לב ארי: הסתייגות נוספת.

<אייל לב ארי: האמור בסעיף יסומן (א) ואחריו יתווסף סעיף קטן נוסף: (ב) פרטי העסקה יוגשו בטופס שיקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

משה גפני: יעקב.

יעקב אשר: אני רוצה להסביר את ההסתייגות הזאת.

עיסאווי פריג': תן לחבר הכנסת עמר להסביר כי הוא אתנו.

ניסן סלומינסקי: כתוב באישור ועדת כספים.

עיסאווי פריג': מה מבקשים?

עיסאווי פריג': טופס ש-יש עתיד יגישו וועדת הכספים תאשר.

ניסן סלומינסקי: אתה מסביר?

עיסאווי פריג': לא.

ניסן סלומינסקי: אבל הזמן רץ.

ניסן סלומינסקי: הוא חטף את ההסבר.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אני חוזר בי.

עיסאווי פריג': לא אמרתי כלום.

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול להחזיר את הזמן.

יעקב אשר: הקואליציה ואתה כיושב ראש ועדת כספים, באמת בצורה אחראית, הבאתם חוק רציני, אתם לא רוצים שתהיה שום פעולה תוך כדי מילוי החוק שלא יהיו עיניים מקצועיות כלכליות של אדם שבאמת כבר ניהל הרבה מאוד דברים במשך שנים בחברות גדולות, היה אפילו גם כתב בערוץ 2 וכולי.

יעקב אשר: לכן צריך גם חתימת שר האוצר.

יעקב אשר: אני חושב שזה חשוב מאוד.

עיסאווי פריג': וועדת הכספים תאשר.

יעקב אשר: ועדת הכספים תאשר כדי שיהיה פיקוח של בועז טופורובסקי כחבר הוועדה על הכלכלן לפיד.

עיסאווי פריג': דברי טעם.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

חמד עמאר: אני לא רוצה להכניס את שר האוצר לשם.

ניסן סלומינסקי: כאן הכניסו את הועדה.

יעקב אשר: הודעה.

יעקב אשר: מאחר ויכול להיות שההצבעה של חלק מאנשי יש עתיד נגד שר האוצר שלהם עכשיו עלולה לעלות להם בכיסאם, ואנחנו ערב ראש השנה, אנחנו נגיש רביזיה בהתייעצות ואני חושב שיסכימו אתי חבריי, על דעת כל הסיעות, שתהיה רביזיה לסעיף הזה.

עיסאווי פריג': הודעה אישית.

עיסאווי פריג': לא הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אין.

עיסאווי פריג': הודעה אישית.

עיסאווי פריג': לא קשור להסתייגות.

עיסאווי פריג': אני מודיע באופן אישי שאני החלטתי לחזור בתשובה.

עיסאווי פריג': עכשיו זה זמן התפילה אצל המוסלמים ואני מבקש לכבד את הדת שלי, לכבד את ההחלטה שלי ולתת לי זמן לעשות את התפילה שלי.

עיסאווי פריג': עשר דקות.

עיסאווי פריג': אני מבקש שתכבד את ההחלטה שלי ותיתן לי את זה.

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: עוד רבע שעה.

עיסאווי פריג': גם את חופש הפולחן אתה לוקח לי?

ניסן סלומינסקי: התפילה שלנו הייתה על חשבון ההתייעצות הסיעתית.

<אייל לב ארי: הסתייגות נוספת של הקבוצה.

<אייל לב ארי: הסתייגות בעל פה.

<אייל לב ארי: האמור בסעיף יסומן (א) ויתווסף: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א) רוכש זכאי או רוכש מוטב שדחה את רכישת דירת המגורים המוטבת יהיה חייב בתשלום מס לפי חוק מס ערך מוסף בהתאם להוראות אלה: בשנת 2015 – 80 אחוזים מהמס שהיה חייב בו.

<אייל לב ארי: בשנת 2016 – 60 אחוזים מהמס שהיה חייב בו.

<אייל לב ארי: בשנת 2017 – 40 אחוזים מהמס שהיה חייב בו.

<אייל לב ארי: בשנת 2018 – 20 אחוזים מהמס שהיה חייב בו.

עיסאווי פריג': אני מסביר.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש.

משה גפני: למה אתה לא נותן לו להתפלל?

ניסן סלומינסקי: רק אם הוא יחזור בתשובה.

ניסן סלומינסקי: כך הוא אמר.

עיסאווי פריג': ניסן, אני אומר לך שמוגשת כאן הצעה מושקעת, הסתייגות מושקעת, הסתייגות עם חשיבה עמוקה שאומרת לך שמי שלא מנצל את הזכות שניתנת לו, שאתם רוצים להציע, מביאים לך הסתייגות איך הוא יחזיר את ההטבה בשנה ראשונה, בשנה שנייה, בשנה שלישית.

עיסאווי פריג': זה מושקע.

עיסאווי פריג': זה אחרי חשיבה, אחרי מאמץ, אחרי התייעצות ואתה בא ובלי לחשוב ובלי להסתכל – נגד.

עיסאווי פריג': בזווית העין אני מסתכל על זה.

עיסאווי פריג': 2015, יחזיר שמונים אחוזים.

עיסאווי פריג': הגיוני.

עיסאווי פריג': ב-2016 יחזור שישים אחוזים, הגיוני.

עיסאווי פריג': יש בזה הגיון.

עיסאווי פריג': ב-2017 יחזיר ארבעים אחוזים וב-2018 יחזיר עשרים אחוזים.

עיסאווי פריג': אני אומר לך שזה הגיון פשוט.

עיסאווי פריג': אני מבקש מכם פעם אחת לא להיות רובוטים בהרמת יד.

עיסאווי פריג': אל תהיו רובוטים.

עיסאווי פריג': כנסו לעומק ההסתייגות.

עיסאווי פריג': אתה לא נותן לי את ההזדמנות לשכנע אותך.

עיסאווי פריג': אתה מקבל הטבה, אתה מפר את התנאים של ההטבה, אני רוצה גם לעזור למעמד הביניים, ליקיר שלי, ולכן אני אומר למעמד הביניים: אתה ניצלת, לקחת את ההטבה, אם ניצלת והפרת משהו - - -

ניסן סלומינסקי: אז אתה עבריין.

עיסאווי פריג': נכון.

ניסן סלומינסקי: מעמד הביניים עבריין?

ניסן סלומינסקי: לא יעלה על הדעת.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': אתה לא נותן לי את ההזדמנות להסביר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

עיסאווי פריג': יש לי הודעה.

עיסאווי פריג': ישבתי עם החברים – עם סתיו, מיכל וגפני – ודנו בהסתייגויות, התייעצנו עם מומחים ואנשים שמבינים בדבר.

עיסאווי פריג': אני אומר לך שקיבלתי חוות דעת והשקענו כל כך הרבה שעות בכתיבת ההסתייגות וההסתייגות הזאת במיוחד.

ניסן סלומינסקי: שהיא מאוד רצינית.

ניסן סלומינסקי: כאן אתה הולך להגן על עבריין.

ניסן סלומינסקי: אתה שם לב?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אני מודיע באופן נחרץ ולא משתמע לשתי פנים על הגשת רביזיה בסעיף הזה ובכך תם ונגמר.

עיסאווי פריג': השעה 6:00.

ניסן סלומינסקי: השעון שלי קובע.

<אייל לב ארי: הסתייגות של מרצ וחד"ש.

<אייל לב ארי: בכל מקום, במקום בשיעור אפס, יבוא בשיעור 1 אחוז.

<אייל לב ארי: לחילופין, שני אחוזים.

<אייל לב ארי: לחילופין, שלושה אחוזים, לחילופין בשיעור ארבעה אחוזים, לחילופין בשיעור חמישה אחוזים, לחילופין בשיעור שישה אחוזים.

עיסאווי פריג': אני מבקש להצביע בנפרד על כל אחוז.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: עיפר

עיסאווי פריג': כל אחוז הוא הסתייגות.

עיסאווי פריג': למה על כולם יחד?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

ניסן סלומינסקי: מיכל תסביר את זה?

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

מיכל בירן: אני אסביר בפעם אחרת.

עיסאווי פריג': שמעתי עכשיו את החלופות השונות.

עיסאווי פריג': לפני שאני נותן את ההסתייגות אני רוצה לשמוע מהיועץ המשפטי למה אני לא יכול להפריד את ההצבעה בין כל החלופות.

ניסן סלומינסקי: זאת הסתייגות אחת.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע את ההסבר.

עיסאווי פריג': אני לא משתכנע.

<אייל לב ארי: ההסתייגות הראשית היא במקום שיעור אפס יהיה שיעור אחד אחוז.

<אייל לב ארי: הוורסיות של לחלופין הן בעצם הסתייגויות דומות רק עם ורסיה טכנית.

עיסאווי פריג': אני לא הסברתי.

עיסאווי פריג': אני רוצה להסביר.

עיסאווי פריג': על פי ההסבר של היועץ המשפטי, אם אני מקבל את ההסבר, זה יכול להשליך על כל סעיף שאנחנו נגיש.

עיסאווי פריג': תגיד שזה טכני, אז בוא נחבר עם סעיף טכני אחר.

עיסאווי פריג': אתה עכשיו מכניס אותי למצב של אי ודאות.

עיסאווי פריג': זה מדאיג אותו.

יעקב אשר: בכל הוועדות כאשר יש לחילופין, מצביעים על הלחילופין.

עיסאווי פריג': אני באמת מודאג.

עיסאווי פריג': ניסן, להבא, שנלמד.

עיסאווי פריג': אני חבר כנסת חדש, כולה שנה וחצי.

עיסאווי פריג': להבא, כאשר אנחנו מגישים הסתייגויות, היועץ המשפטי וכל חוות דעת משפטית יכולה להגיד כל ההסתייגויות הטכניות, נצביע עליהן יחד.

ניסן סלומינסקי: זה רעיון.

ניסן סלומינסקי: נחשוב עליו.

עיסאווי פריג': זה מה שהוא אמר.

עיסאווי פריג': למה אתה לועג לדבריי?

ניסן סלומינסקי: חס וחלילה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

עיסאווי פריג': הודעה.

עיסאווי פריג': חברים, אני בעד אחוז נגד חמישה.

עיסאווי פריג': לא נתנו לי את ההזדמנות להצביע.

עיסאווי פריג': משפטית אתה סתמת לי את הפה.

עיסאווי פריג': אני מודיע באופן ברור שאדוני היושב ראש, אתה עובר על תקנון הכנסת ותקנון ועדת הכספים ואני אגיד לך למה.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תסביר למה.

עיסאווי פריג': אני מסביר.

עיסאווי פריג': ההודעה היא שאני מגיש רביזיה.

עיסאווי פריג': רביזיה ועוד איך רביזיה.

עיסאווי פריג': רביזיה חמש פעמים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: לפי הסיכום, לגבי סעיף 4 אין הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגויות של סעיף 4?

עיסאווי פריג': אנחנו נעמוד בסיכומים.

משה גפני: עבר זמן.

משה גפני: תגיד על מה היה הסיכום.

משה גפני: אתם זוכרים את הסיכום?

ניסן סלומינסקי: אני זכרתי על יותר ממה ששלומית אמרה לי.

משה גפני: תגיד את הסיכום ונצביע.

משה גפני: מה היה הסיכום?

משה גפני: על איזה סעיפים אנחנו לא מסתייגים?

<שלומית ארליך: סעיף 4.

עיסאווי פריג': האופוזיציה תכבד את ההסכמים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות לסעיף 4?

יעקב אשר: זה לא כולל נושא חדש.

<שלומית ארליך: זה נכון.

<שלומית ארליך: זה לא כולל נושא חדש אבל כאן צריך להבהיר שהסיפא שמחוקה אצלכם בנוסח "וכן יצרף כל מסמך אחר אם מצא המנהל כי הוא דרוש לצורך הוכחת הפרטים האמורים בפסקה זו" זה כן משהו שרשות המסים ביקשה להחזיר בחזרה.

יעקב אשר: אז צריך דיון מחדש.

מיכל בירן: זה נושא חדש.

יעקב אשר: לגבי הפסקה הזאת.

יעקב אשר: יש תוספת של רשות המסים.

יעקב אשר: זה לא היה קודם.

אורי מקלב: זה לא היה בהסכם.

יעקב אשר: לא הצבענו.

יעקב אשר: תבטל את ההצבעה.

יעקב אשר: לא הייתה הצבעה.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: זה נושא חדש.

משה גפני: אנחנו עומדים בהסכם.

מיכל בירן: התוספת של רשות המסים היא נושא חדש.

משה גפני: נושא חדש ייטען בכל מקרה.

אורי מקלב: צריך להסביר אותו.

ניסן סלומינסקי: את ההסכם עשינו לפני יומיים ולא עשינו שום דבר חדש.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.