ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 414, 2014-08-12 15:45

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: מתי הרביזיות?

ניסן סלומינסקי: זה בבירור.

ניסן סלומינסקי: ברגע שיחזרו אלי עם תשובה, אני אודיע.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, לא מחר.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי.

משה גפני: אני מבקש לדעת האם בפגרה אפשר לקבוע ישיבה מהיום למחר.

משה גפני: אתה מבקש לעשות סעיף חדש בסדר היום והסעיף הזה האם בפגרה אפשר לעשות דיונים מהיום למחר.

משה גפני: אני רוצה לדעת תשובה מהיועצת המשפטית.

יצחק וקנין: אין אפשרות.

יצחק וקנין: בפגרה צריך לפחות ארבעה ימים.

משה גפני: אני מבקש לדעת תשובה מהיועצת המשפטית

יצחק כהן: יש כאן נשיאות.

יצחק וקנין: בפגרה צריך ארבעה ימים מינימום.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן יושב ראש הכנסת נותן אישור.

יצחק וקנין: לא.

יצחק וקנין: אדוני, היום ביטלו לנו ישיבה של ועדת הכלכלה כי הודיעו עליה רק ביום ראשון.

ניסן סלומינסקי: כי לא היה אישור של יושב ראש הכנסת.

ניסן סלומינסקי: מדובר על ועדת כספים.

ניסן סלומינסקי: רק ועדת כספים.

ניסן סלומינסקי: ועדת החוץ והביטחון יכולה.

מיכל בירן: היועצים המשפטיים, מה כתוב בתקנון?

יצחק וקנין: אתה יכול לכנס מתי שאתה רוצה אבל אתה צריך להודיע מראש ארבעה ימים מראש.

מיכל בירן: אפשר תשובה משפטית?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: אני נותן להם אבל תנו להם לדבר.

<שגית אפיק: החלטת ועדת הכנסת באמת קובעת שביחס לכל הוועדות יש צורך בארבעה ימים מראש לפחות לפני קיום ישיבה חדשה.

<שגית אפיק: לצורך העניין, גם רביזיה היא ישיבה חדשה.

<שגית אפיק: אלא שבהחלטת ועדת הכנסת הנוכחית לראשונה הוחלט שוועדת הכספים רשאית לחרוג מההוראה הזאת באישור יושב ראש הכנסת.

<שגית אפיק: לכן אם יינתן אישור יושב ראש הכנסת - - -

יצחק כהן: אם יינתן.

יצחק כהן: לא ניתן.

<שגית אפיק: יוכל יושב ראש הוועדה להעלות את הרביזיות מוקדם יותר.

אורי מקלב: אפשר להזמין את היושב ראש לוועדה?

ניסן סלומינסקי: כן אבל הוא במקום קצת רחוק.

יצחק וקנין: הוא בחוץ לארץ.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודיע - - -

משה גפני: לפני שאתה מודיע.

משה גפני: אני במתח כי אתה הולך להודיע.

משה גפני: תמיד כשאתה מודיע משהו, אני נכנס לכוננות ספיגה.

משה גפני: אנחנו בצרה גדולה.

משה גפני: אני מבקש להגיד דבר כזה.

משה גפני: אני רוצה לנסוע לשוויץ, או מישהו מחברי הוועדה רוצה - - -

יצחק כהן: למה שוויץ?

יצחק כהן: טבריה.

יצחק כהן: איך הגעת לשוויץ?

יצחק כהן: אני רוצה לנסוע לטבריה.

משה גפני: ניקוסיה, לא משנה.

משה גפני: ההחלטה שבפגרה צריך לפחות ארבעה ימים כי אם הנושא חשוב לי, אני צריך להיערך לעניין הזה.

משה גפני: אלה לא ימי כנסת רגילים שאני נמצא כאן ואפשר לעשות את הישיבה מעכשיו לעכשיו.

יצחק וקנין: אני אומר לך שהיושב ראש לא ייתן אישור.

משה גפני: אתה יושב ראש הוועדה, המציאות הזאת, אני מתאר לעצמי שמה שאמרה היועצת המשפטית שוועדת הכנסת החליטה, מדובר על דברים חריגים באופן מיוחד שבאמת משבשי.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על הכינוס או על הרביזיה?

משה גפני: על הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: על הרביזיה, אנחנו מדברים על מחר ולא על יום ראשון.

משה גפני: אני מדבר על מחר.

ניסן סלומינסקי: כי עד יום ראשון יש לנו ארבעה ימים ואני לא צריך אישור.

יעקב ליצמן: לגבי יום ראשון, צריך אישור יושב ראש הכנסת לקיים ישיבה.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

יעקב ליצמן: עד לרגע זה, כמה שידוע לנו, אין אישור.

ניסן סלומינסקי: אולי כן ואולי לא

יעקב ליצמן: אמרתי עד לרגע זה.

יעקב ליצמן: אני מסייג את דבריי.

יעקב ליצמן: עד לרגע זה אין אישורים ולכן אתה לא יכול להודיע לנו עכשיו שיש ישיבה בשבוע הבא כאשר אין אישור לזה.

יעקב ליצמן: אין תוקף להודעה שלך כי היושב ראש לא אישר.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול להודיע עכשיו שבשבוע הבא יש ישיבה.

יצחק כהן: עוד אין לך אישור.

יעקב ליצמן: היושב ראש עוד לא אישר.

יצחק כהן: אין הודעה מותנית.

יצחק וקנין: אי אפשר להודיע על ישיבה שאין לה אישור.

ניסן סלומינסקי: אני יכול להודיע.

יצחק כהן: אתה לא יכול להודיע כי אין לך אישור.

יצחק כהן: שש שעות ושמונה העברות תקציביות.

רות קלדרון: משרתי ציבור נאמנים.

רות קלדרון: כל הכבוד לכם.

יעקב ליצמן: אנחנו מנסים לברר את כל ההעברות.

רות קלדרון: אני מעריכה את זה.

יעקב ליצמן: ולראות כמה כסף קיבלתם.

רות קלדרון: אני מביעה את הערכתי.

רות קלדרון: כל הכבוד.

יעקב ליצמן: גייסו אותך.

יעקב ליצמן: מה קיבלת?

רות קלדרון: שש שעות עבודה.

רות קלדרון: ביטול תורה.

יעקב אשר: המפלגה שלך עיכבה את זה.

יעקב ליצמן: היה שווה כל הדיון היום רק כדי לראות ש-יש עתיד לא מקיים מילה כפי שהבטיח.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, חבל על הזמן.

יצחק כהן: יש לי הצעה לסדר.

משה גפני: אתה יושב ראש הוועדה.

משה גפני: המציאות הזאת של ארבעה ימים, אני לא אחזור על מה שנימקתי קודם אבל אנשים נמצאים בפגרה ואתה לא יכול לכנס את הישיבה בשום ועדה, כולל לא בוועדת הכספים להוציא ועדת חוץ וביטחון אלא אם כן יש ארבעה ימים מראש.

משה גפני: זאת המציאות.

משה גפני: יש מקרים חריגים, כפי שאמרה היועצת המשפטית, בהם אתה רשאי לבקש כיושב ראש ועדת הכספים – היחיד, אין ועדה אחרת שיכולה לעשות זאת – מיושב ראש הכנסת.

משה גפני: זאת אומרת, אתה היית צריך לבוא היום – עכשיו עוד מעט השעה 4:00 – ולהגיד שמחר יש ישיבה וקיבלת אישור מיושב ראש הכנסת.

משה גפני: אני הייתי מערער על זה.

ניסן סלומינסקי: מחר יש ישיבה בלי קשר.

משה גפני: לא קשור.

משה גפני: הישיבה לא מעניינת אותי.

משה גפני: הישיבה היא על מע"מ אפס.

משה גפני: אלה שטויות.

ניסן סלומינסקי: זה לא מעניין.

משה גפני: יש חברי ועדה שמעניינות אותם הרביזיה.

משה גפני: זאת ישיבה חדשה שאותה אתה לא מוסמך לקבוע היום מכיוון שאין לך אישור מיושב ראש הכנסת שנמצא בחוץ לארץ.

משה גפני: אתה לא יכול לבוא בעוד שעה, שעתיים, שלוש כשאני לא מתכנן לבוא מחר בגלל שזאת פגרה ולהגיד שאתה עושה ישיבה.

משה גפני: אתה לא יכול לעשות את זה.

משה גפני: אתה גם לא יכול לעשות את זה ביום ראשון כי על זה אין לך בכלל סמכות לחרוג.

משה גפני: זה הסעיף שקובע בהחלטת ועדת הכנסת שברגע שיש חופשה מרוכזת של עובדי הכנסת, למעט ישיבת סיור של ועדת החינוך, התרבות והספורט ביום פתיחת שנת הלימודים, רק אז אפשר לקיים ישיבה.

משה גפני: אתה לא יכול היום להחליט על ישיבה.

ניסן סלומינסקי: זה לא מה שכתוב.

<שגית אפיק: תראה את סעיף 3, למרבה הצער.

יצחק כהן: מה כותב סעיף 3?

יצחק כהן: שצריך אישור של יושב ראש הכנסת?

יצחק כהן: לא יהיה אישור.

יצחק כהן: אתה לא יכול להכריז על ישיבה כשאין לך אישור.

ניסן סלומינסקי: הכרזתי על ישיבה?

ניסן סלומינסקי: אתם כל הזמן מבזבזים את הזמן בלי שאני הכרזתי.

יצחק כהן: לא מבזבזים זמן.

יצחק כהן: אנחנו הורגים את החוק.

ניסן סלומינסקי: רציתי רק לתת תזכורת לדבר אחד.

אורי מקלב: לא הייתה שקיפות בוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לתת תזכורת שמחר יש לנו המשך ועדת כספים בנושא מע"מ אפס החל משעה 10:00.

יצחק כהן: על האפס.

ניסן סלומינסקי: לנושא הרביזיה על ההעברות הכספיות מצד אחד ואם יהיה המשך דיון של הוועדה ביום ראשון, כולל ועדת כנסת, תבוא הודעה.

ניסן סלומינסקי: כרגע אין לי תשובות.

ניסן סלומינסקי: תקבלו הודעה.

יצחק כהן: אם כן, לשם מה להתחיל?

יצחק כהן: אין רצף דיונים וזה מפריע לחשיבה.

ניסן סלומינסקי: תוריד את הרביזיות, אז יהיה.

רות קלדרון: אדוני היושב ראש, תמשיך.

משה גפני: אני לא מבין את כל ההתנהלות הזאת.

ניסן סלומינסקי: אתם אונסים אותי לעשות הרבה דברים.

משה גפני: אתה אונס את עצמך.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: יש דברים שכן ויש דברים שאתם עושים.

משה גפני: אם אתה היית מתנהג כמו שאתה מאמין, אני לא הייתי כאן עכשיו ואתה יודע את זה.

יעקב ליצמן: אנחנו הצענו פשרה שאתם לא מקבלים אותה.

משה גפני: אתה יוצר תקדים.

יצחק כהן: יש לי כמה שאלות לפרוטוקול שאני חייב לשאול אותן.

יעקב אשר: מילה אחת לפני הדיון.

יעקב אשר: אני חבר כנסת חדש ואני רוצה ללמוד.

יעקב אשר: לא נאום.

יעקב אשר: אפילו גפני קיצר היום.

יעקב אשר: אני רוצה להבין.

יעקב אשר: התקנון הזה שנותן את האפשרות במקרים חריגים מאוד, הוא מגיע כאשר יש באמת מקרה חריג מאוד של העברות דחופות מאוד וקריטיות מאוד.

יעקב אשר: למיטב ידיעתי, ואני לא חבר פעיל בוועדת הכספים, אתם משחקים עם ההעברות האלה, אתם, זה כולכם.

יעקב אשר: כולכם.

יעקב אשר: כי כשלא היה לך את הקול של עפר שלח שהודיע שלא יתמוך בזה, אתם דאגתם למשוך את זה ולמשוך את זה עד שתגיעו לאיזה שהן הסכמות.

יצחק כהן: קוראים לזה החלפת מזוודות.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אתה לא חייב לענות לי.

יעקב אשר: היום, שומו שמים, נזעיק את יושב ראש הכנסת משליחות חשובה בה הוא נמצא וננסה להוציא אישור מיוחד כזה.

יעקב אשר: על מה ולמה?

יצחק כהן: על האפס.

יעקב אשר: אותו משחק פוליטי שסיימתם אותו בפגרה?

יעקב אשר: הייתם מסיימים אותו קודם אבל אתם כנראה לא מספיק מקצוענים כדי לגמור את העניינים כל כך מהר.

יעקב אשר: גמרתם דיון פוליטי ועכשיו כל עובדי הכנסת, כל קציני האבטחה, כולם צריכים לעמוד דום.

ניסן סלומינסקי: אמרת שתאמר מילה.

יעקב אשר: עכשיו תענה לי כי עצרתי כאן.

רות קלדרון: תגיד לו תודה.

יעקב אשר: עצרתי עם סימן שאלה.

יעקב אשר: תלמדני.

יצחק כהן: אני שוב שואל לפרוטוקול.

יצחק כהן: אנחנו יודעים שהיו ביניכם הבנות, בינך לבין יש עתיד ושר האוצר בנושא חוק האפס, בנושא ההעברות התקציביות, כל הארבעים מיליון להתנחלויות.

יצחק כהן: אני רוצה לדעת מה היה הסיכום ולאיזה הבנות הגעתם.

יצחק כהן: לפרוטוקול.

יצחק כהן: חייבת להיות כאן שקיפות מקסימלית.

יצחק כהן: אתה לא יכול להסתיר את זה מאתנו.

חנא סוייד: אני יכול להוסיף.

חנא סוייד: אני רוצה לשאול אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: אני שמעתי מחבר הוועדה חמד עמאר.

חנא סוייד: אתה יודע שחוק מע"מ אפס מפלה - - -

יצחק כהן: תגיד חוק אפס.

חנא סוייד: חוק האפס.

חנא סוייד: חוק האפס מפלה נגד החברה הערבית, גם אם אלה דרוזים.

חנא סוייד: הוא מפלה נגד כל היישובים הערביים.

חנא סוייד: על זה אנחנו העלינו את העניין הזה כאן וטענו שהחוק הזה הוא מפלה, גזעני וכל מיני תיאורים אחרים.

חנא סוייד: אני שמעתי מחבר הכנסת חמד עמאר שהוא הגיע להסדר עם שר האוצר שבעצם שר האוצר שם את החוק הצידה במקרה הספציפי של הדרוזים והוא נותן מענק של 150 אלף שקלים לכל משפחה בישובים הדרוזים.

חנא סוייד: אני רוצה לדעת האם זה נכון או לא נכון.

חנא סוייד: האם פועלת איזושהי מפלסת לפני החוק הזה שבעצם מוציאה כספים שאפשר להוציא אותם במסגרת החוק?

חנא סוייד: אם החוק הוא טוב ועוזר.

יצחק וקנין: קח צ'ק וגמרנו.

יצחק וקנין: אתה מכיר את זה.

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: קח כסף ותשתוק.

יעקב אשר: הם באים לשנות.

יצחק כהן: ניסן, אני רוצה תשובות גם לשאלות שלי.

יצחק כהן: האם הייתה כאן עסקה או לא הייתה כאן עסקה?

חנא סוייד: במשך היום עלו כאן

חנא סוייד: כל מיני טענות לגבי עסקה עם הבית היהודי ואני לא שמעתי שום התייחסות לכך.

חנא סוייד: אבל במקרה הזה עליו דיברתי, אני יודע כי אנשים אמרו לי שזה הסיכום אליו הגיעו ועברו ממצב שבו הם מתנגדים לחוק למצב שבו הם תומכים בחוק הזה.

חנא סוייד: האם הדבר הזה נכון או לא נכון?

יצחק כהן: אני מבקש תשובות לכל השאלות.

חנא סוייד: האם הדבר הזה נחשב להסכם קואליציוני או לא והאם הדבר הזה נחשב לשוחד או לא.

יצחק כהן: זה נקרא הסכם שחיתותוני.

ניסן סלומינסקי: אני אענה רק לך ונתחיל להצביע בחוק.

יצחק כהן: אתה צריך לענות גם לי.

יצחק כהן: אני שאלתי שאלה של שקיפות.

יצחק כהן: תגיד לפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: קיבלתם תשובה.

יצחק כהן: לא קיבלנו תשובה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא היית כאן.

יצחק כהן: קיבלתם תשובה לגבי ההבנות?

יצחק כהן: לא קיבלו.

יצחק כהן: מישהו קיבל תשובה?

ניסן סלומינסקי: קיבלתם תשובה לגבי מה שצריך לפרט ומה לא צריך לפרט.

יצחק כהן: בשביל הנראות.

יצחק כהן: בשביל ההיגיינה.

יצחק כהן: בשביל ההגינות.

יצחק כהן: מה אתה רוצה להסתיר?

ניסן סלומינסקי: אני לא מתכוון להסתיר שום דבר.

יצחק כהן: אז למה אתה לא רוצה להגיד.

יצחק כהן: תגיד אם הייתה הבנה בינך לבינו או לא הייתה הבנה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לתת תשובות על כל מיני שאלות כאלה.

יצחק כהן: זאת שאלה אחת של שקיפות.

יצחק כהן: שאלה של אנטי שחיתות.

ניסן סלומינסקי: חנא, אני רוצה להגיד לך - - -

יצחק כהן: הוא צריך להגיד האם הייתה ביניהם הבנה או לא.

יצחק כהן: אני לא מוותר.

יצחק כהן: נמצאים כאן כלי תקשורת ואנחנו בשידור חי.

יצחק כהן: אני רוצה לדעת האם הייתה ביניכם הבנה.

יצחק כהן: האם הגעתם לאיזה הסכם.

ניסן סלומינסקי: מפני כבודך אני מבקש שלא תפריע.

יצחק כהן: מפני כבודי תענה לי.

יצחק כהן: בסדר?

מיכל בירן: הוא שואל אותך שאלה עניינית.

יצחק כהן: אני רוצה לדעת האם הייתה כאן עסקה או לא.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לענות על כל השאלות.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאתה אומר ולא מה שאני אומר.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: אתה אמרת שאתה לא רוצה לענות.

יצחק כהן: אם אתה רוצה לענות, תענה.

יצחק כהן: אני אשמח.

ניסן סלומינסקי: היה טוב יותר אם כל החוק הזה היה הולך דרך מענקים ולא בצורה הזאת - - -

חנא סוייד: אז בוא נבטל אותו.

חנא סוייד: תהיה דרך טובה לגבי הדרוזים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לגבי הדרוזים?

ניסן סלומינסקי: אמרתי על החוק עצמו.

משה גפני: הוא לא איש עצמאי.

חנא סוייד: אפילו עלו כאן דרישות.

ניסן סלומינסקי: אם זה כך, גם על זה אני לא אענה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמצאים בקואליציה ובקואליציה אתה צריך לקבל חלק מהדברים.

ניסן סלומינסקי: זה לא קיים, הנושא של מענקים.

ניסן סלומינסקי: מעבר לזה, אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: לא דרכי.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנפגשו אנשים עם שר האוצר והגיעו להבנות ויכול להיות שלא.

יצחק כהן: אתה לא נפגשת?

אורי מקלב: יכול להיות שאתה יודע ואתה לא אומר?

יצחק כהן: מה זה יכול להיות שכן ויכול להיות שלא?

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב.

ניסן סלומינסקי: אם היו, תיפגשו גם אתם.

ניסן סלומינסקי: זכותכם להיפגש.

יצחק כהן: איזו שחיתות.

יצחק כהן: ריבונו של עולם.

יצחק כהן: עוד לא היה דבר כזה.

רות קלדרון: ממש לא היה דבר כזה בכנסת?

יצחק כהן: לא היה דבר כזה.

יצחק כהן: אתם מושחתים.

יצחק כהן: לא היה דבר כזה.

יצחק כהן: מעולם לא היה דבר כזה.

מיכל בירן: מה התשובה לאיציק כהן?

מיכל בירן: הוא שואל רק שאלות ענייניות ואף פעם לא מפריע.

מיכל בירן: תענה לו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חוזרים לחוק.

יעקב אשר: איך אתה כיושב ראש ועדת כספים לא מודע לסיכומים?

יצחק כהן: הוא מודע כי הוא עשה אותם.

יעקב אשר: אתה לא מודע לסיכומים?

חנא סוייד: יש לי הערה לסדר.

חנא סוייד: אנחנו דנים בחוק עכשיו ולשם כך התכנסנו.

יצחק כהן: ב-10 בבוקר התכנסנו על החוק הזה.

יצחק כהן: על חוק האפס.

חנא סוייד: יש לי שאלה ואני מבקש באמת התייחסות על זה כי לא להתייחס להערות לגבי הפגיעה של החוק הזה בחברה הערבית, זאת גזענות לשמה.

חנא סוייד: לא יכול להיות.

חנא סוייד: אני אומר לך שבאחד השלבים של התפתחות החוק הזה הייתה הצעה שלגבי דירות עד 650 אלף שקלים יהיו זכאים אנשים שלא שירתו בצבא.

חנא סוייד: כאן התערב היועץ המשפטי לממשלה, משרד המשפטים, ובדקו ואמרו שאין דירות כאלה.

חנא סוייד: זה רק לקוני, זה רק מילולי, 650 אלף, כי אין ולא יהיו בתים כאלה.

חנא סוייד: לכן משרד האוצר תיקן את הצעת החוק והעלה את הסכום למיליון שקלים.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד שבעצם שמעו את הביקורת ותיקנו.

חנא סוייד: כשאני בא ואומר שהחוק כפי שהוא נמצא היום הוא נותן פרומיל, אפילו פחות מפרומיל, לחברה הערבית.

חנא סוייד: הוא כמעט ולא נוגע בחברה הערבית.

חנא סוייד: למה לא מתייחסים להערה הזאת?

יצחק כהן: צודק.

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: תגידו לי למה, כי אלה ערבים?

חנא סוייד: מה זה?

יצחק כהן: כי לא עושים אתם עסקאות.

חנא סוייד: אני רוצה לקבל תשובה.

חנא סוייד: אלה לא עכשיו משחקים להעביר ומה זאת שמיטה ולא שמיטה.

חנא סוייד: זה לב החוק.

ניסן סלומינסקי: השאלה שלך היא שאלה טובה.

חנא סוייד: כל השאלות שלי הן טובות אבל אף פעם אני לא מקבל תשובות.

ניסן סלומינסקי: השאלה שלך היא שאלה טובה והיא שייכת לעוד כמה מגזרים.

ניסן סלומינסקי: זאת מהות החוק.

חנא סוייד: אין עוד מגזר אחד שהוא מחוץ למשחק.

יעקב ליצמן: אם היו עושים את זה להתנחלויות, היית מסכים לזה?

יצחק כהן: ההתנחלויות מסודרות.

יצחק כהן: הן מסתדרות.

חנא סוייד: זאת גזענות.

יעקב אשר: היושב ראש, זאת ההצעה שלך, לאיפה אתה זורק אותו?

יעקב אשר: למי אתה זורק אותו?

יעקב אשר: זאת הצעת היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: אין לי תשובה.

יעקב אשר: ניסחנו אותה מטעם יושב ראש הוועדה.

חנא סוייד: זאת לא רק שאלה.

חנא סוייד: זאת פליאה.

רות קלדרון: אני אשמח לענות לך.

רות קלדרון: אם תפסיקו רגע לדבר, אני אשמח לענות לך.

ניסן סלומינסקי: חנא, המגזר שלכם לא יכול להיכנס למסגרת של החוק הזה בין כה וכה, בלי קשר לזה.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה, המגזר של החרדים יכול היה להיכנס אבל המגזר שלכם, איך שאתה מתאר, לא.

חנא סוייד: זה אפרטהייד?

חנא סוייד: חוקים ליהודים?

יצחק כהן: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: אתה קוטע אותי באמצע דבריי וזה לא מה שאני אומר.

חנא סוייד: אבל אתה מתחיל להגיד ואני לא רוצה שתעשה טעות שחוזרת על עצמה.

חנא סוייד: אתה אומר חוקים ליהודים וחוקים לערבים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: גם הקיבוצים לא יכולים להיכנס לזה וגם המושבים לא יכולים להיכנס לזה.

חנא סוייד: למה?

ניסן סלומינסקי: כי אין קרקע שניתנת שם לקבלן.

ניסן סלומינסקי: הקרקע מיועדת לאנשים פרטיים והם יודעים את זה.

חנא סוייד: זה עונש?

ניסן סלומינסקי: אתה לא שומע אותי.

ניסן סלומינסקי: אתה לא רוצה לשמוע אותי.

יצחק וקנין: ניסן, איך יכול להיות שאתה מקפח אותי?

יצחק וקנין: אני גר במושב על הגבול.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים אתך.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לקפח אותך.

ניסן סלומינסקי: כל אלה שלא יכולים להיכנס לחוק, הם ישבו עם מי שצריך לשבת וימצאו פתרון.

חנא סוייד: אף אחד לא יושב.

חנא סוייד: אף אחד לא מדבר.

חנא סוייד: אף אחד לא מתייחס.

חנא סוייד: מה אני יכול לעשות יותר מלצעוק?

ניסן סלומינסקי: צריך ללכת לדבר עם מי שצריך לדבר אתו.

ניסן סלומינסקי: זה לא נכנס לחוק.

חנא סוייד: זה המקום היחידי בו אני יכול לדבר.

חנא סוייד: יאיר לפיד לא אומר לי שלום.

חנא סוייד: אני יכול לדבר אתו?

חנא סוייד: אני אלך להתחנן בפניו?

ניסן סלומינסקי: זאת הטעות שלך.

ניסן סלומינסקי: זה לא נכון.

ניסן סלומינסקי: זה לא המקום היחיד.

חנא סוייד: אלא איפה?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: דבר אתי אחר כך.

ניסן סלומינסקי: לא כאן.

ניסן סלומינסקי: בשונה ממגזרים אחרים שכן יכולים להיכנס לחוק, החוק הזה אומר שאנחנו עושים הבדלה בין משרתים בצה"ל לבין אלה שלא משרתים.

חנא סוייד: זה ההסבר הכי גרוע שאני שמעתי על החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא קשור אליך.

חנא סוייד: כשאתה מסביר את זה, אתה עושה עוול עוד יותר לחוק הזה.

חנא סוייד: אתה אומר במפורש שזה חוק אפרטהייד.

ניסן סלומינסקי: לא.

מיכל בירן: אבי ליכט עת ישב כאן רמז רמז גדול שאי אפשר יהיה להגן על החוק הזה בבג"ץ.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, די.

יצחק וקנין: תן לי דקה ואני לא מפריע לך יותר.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מדבר על נושא המושבים, יושב לידך גם זבולון ונדבר על זה אחר כך.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: זבולון קיבל את שלו בהתנחלויות.

יצחק כהן: אני לא.

זבולון כלפה: מה קיבלנו?

יצחק כהן: אזורי עדיפות לאומית.

יצחק וקנין: איציק כהן, אל תפריע לי.

יצחק וקנין: משהו עקרוני לדיון.

יצחק וקנין: אני לא פונה ליושב ראש אלא אני פונה ליועצים המשפטיים.

יצחק וקנין: אצלכם מונח חוק שהממשלה מביאה לכם אותו.

יצחק וקנין: החוק הזה נותן פתרון כזה ופתרון אחר וחוסר פתרונות ואין תשובות.

יצחק וקנין: היכן שצריך לתת את התשובה כאן כדי להגיד איך אזרח א' נפגע ואזרח ב' ולכם אין מה לומר כאן כיועצים משפטיים?

יצחק וקנין: אני שואל, אין לכם מה לומר כאן?

יצחק וקנין: אני חושב שאתם מחטיאים ואתם לא עושים את התפקיד שלכם כראוי.

יצחק וקנין: אתם צריכים להגיד את הדברים כאן בגלוי.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שמדינה מפלה בגלוי בצורה בוטה בין אזרח א' לאזרח ב', בין אזרח שעשה צבא לבין אחד שלא עשה.

יצחק וקנין: אני עשיתי צבא חמש שנים והנכדים שלי לא יכולים לקבל כלום במושב יערה בג'בלאות.

יצחק וקנין: תגידו לי למה.

יצחק וקנין: לאף אחד אין תשובה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, בבוקר שאלתי מאיפה המקורות של החוק הזה ועד לרגע זה לא קיבלתי תשובה.

יעקב ליצמן: מאיפה המקורות של החוק הזה?

יצחק וקנין: אני עשיתי צבא לא פחות ממך.

יצחק וקנין: זה רק בבנייה רוויה.

רות קלדרון: זאת דמגוגיה.

יעקב ליצמן: איזה דמגוגיה?

יעקב ליצמן: איזו חוצפה.

יעקב ליצמן: איזה חצופה.

יעקב ליצמן: דמגוגיה.

יעקב ליצמן: הוא גר ליד הגדר.

יעקב ליצמן: איזה דמגוגיה?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודיע שתי הודעות.

יעקב אשר: תסביר לה קודם מה זה בנייה רוויה.

יצחק וקנין: היא לא יודעת לקרוא חוק.

ניסן סלומינסקי: הזמנו לכאן את היועץ המשפטי של הכנסת והזמנו לכאן את המשנה ליועץ המשפטי לממשלה בדיוק על הנושאים האלה.

ניסן סלומינסקי: שניהם דיברו כאן ושניהם אמרו מה שהם אמרו.

ניסן סלומינסקי: אין לי יותר מה להגיד.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו שזה בעייתי אבל זה כן ניתן להגנה בבג"ץ.

מיכל בירן: הוא התפתל בכיסא שלו והוא רמז לך רמז גדול שיש אפליה בחוק הזה.

<אייל לב ארי: יש הבחנה.

<אייל לב ארי: מי שאמר שהחוק ניתן להגנה על בג"ץ היה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שהופיע בפני הוועדה.

<אייל לב ארי: היועץ המשפטי לכנסת הביא בפני חברי הוועדה את התייחסותו הכתובה והוא גם הגיע ותיאר את התייחסותו בעל פה בפני חברי הוועדה.

<אייל לב ארי: הוא הציג את הקשיים וכן הציף אותם הן לחברי הכנסת כמי שבסופו של דבר מצביעים בוועדה ומכינים את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית והן ביחס לממשלה לגבי תיקונים שנכון בעיניו להכניס בהצעת החוק כדי שהצעת החוק תעמוד בגדרי חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.

<אייל לב ארי: אלה הדברים שבעצם היו כאן מבחינת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעומת היועץ המשפטי לכנסת.

<אייל לב ארי: אלה ההבדלים העיקריים.

יעקב ליצמן: למי אנחנו כפופים?

<אייל לב ארי: ליועץ המשפטי לכנסת.

מיכל בירן: עם כל הכבוד, כולנו ישבנו כאן עת אבי ליכט התפתל בכיסא.

משה גפני: אתה מזכיר את הישיבה ההיא ואני רוצה להזכיר לך את הישיבה ההיא, אז אתה אמרת מה אתה תעשה בחוק הזה ומה תשנה בחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: מה שאני רוצה.

משה גפני: אתה אמרת שזאת עמדתך.

משה גפני: מה שאתה עושה עכשיו, אתה אומר שנכון, אני היושב ראש, הדעות שלי שאמרתי אז לא התקבלו על ידי שר האוצר ואתה מביא את החוק כך.

ניסן סלומינסקי: לא, לא כך.

ניסן סלומינסקי: חלק יתקבל וחלק לא יתקבל.

משה גפני: איזה חלק יתקבל?

יעקב ליצמן: על ההתנחלויות הוא יתקבל.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, התחייבת לתשובה.

ניסן סלומינסקי: לא.

יעקב ליצמן: אני רוצה לקבל תשובה מאיפה המקורות.

יעקב ליצמן: זה היה בבוקר.

יעקב ליצמן: ביקשתי שתזמין את האוצר ואני רוצה לדעת.

יעקב ליצמן: אי אפשר להתחיל דיון בלי זה.

יעקב ליצמן: אני לא מוכן לדיון בלי לקבל תשובה.

יעקב ליצמן: היועץ המשפטי אמר שחייבים לנקוב במקורות.

ניסן סלומינסקי: אם אתם מתכוונים להמשיך כך, לא יעזור אלא זה ימשוך אותנו עוד ועוד זמן.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מאמינים לך שיש לך אישור.

יעקב ליצמן: אני רוצה בכתב.

יעקב ליצמן: לא מאמין.

ניסן סלומינסקי: אל תאמין.

יעקב ליצמן: אתה אמרת פעם שקיבלת אישור לשבת בזמן המליאה והתברר שלא היה כך.

ניסן סלומינסקי: לא, כן קיבלנו אישור.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: התברר שלא.

ניסן סלומינסקי: יש לנו את טמיר ואם אתה לא מאמין לו, אל תאמין.

יעקב ליצמן: לא מאמין.

יעקב ליצמן: אני רוצה את זה בכתב.

ניסן סלומינסקי: שלומית, בבקשה.

יעקב ליצמן: אני שואל שוב מה מקורות התקציב.

יעקב ליצמן: מאיפה התקציב?

משה גפני: אנחנו התכנסנו על מע"מ אפס.

משה גפני: אנחנו כבר נמצאים בסביבות 4:15.

משה גפני: הישיבה מסתיימת בשעה 6:00.

ניסן סלומינסקי: אמת.

משה גפני: גם אין לנו את הנוסח החדש.

ניסן סלומינסקי: כרגע אין נוסח חדש.

<שלומית ארליך: זה הנוסח שעמד בפניכם בישיבה הקודמת.

ניסן סלומינסקי: את הנוסח הזה קיבלתם.

<שלומית ארליך: זה נוסח עם תיקונים שהגיעו אתמול בלילה והיום הונח בפני חברי הוועדה.

יעקב ליצמן: אם זה כך, איך אפשר לדון?

מיכל בירן: אתם מתכננים הפתעה למחר, אז נקבל בבוקר נוסח חדש?

מיכל בירן: בלי שראינו אותו ובלי שהיה לנו זמן לקרוא אותו?

<שלומית ארליך: אנחנו דנים בנוסח הזה שמונח כאן.

מיכל בירן: ניסן, אפשר לקבל הבטחה שמחר לא יונח לפנינו נוסח חדש?

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, התפרסם שיתכן ויהיה חוק מותנה כזה.

חנא סוייד: אתה בטח מכיר את זה לפני ולפנים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: לא יודע להגיד לך.

יעקב ליצמן: זה מותנה אם הוא יהיה בקואליציה או לא.

ניסן סלומינסקי: לא דיברו אתי.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע להגיד לך על מה אתה מדבר.

חנא סוייד: כל הפרסומים האלה נעשים כשאתה לא יודע?

ניסן סלומינסקי: כל זמן שלא דיברו אתי, אני לא יודע להגיד לך.

חנא סוייד: יכול להיות מצב שבו מחר בבוקר אתה תבוא ותגיד לנו שנשכח ממה שהיה והנה יש משהו חדש.

יצחק כהן: זה מה שהיא אומרת.

מיכל בירן: זה נאמר בין השורות ולכן אני רוצה שתגיד לפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

מיכל בירן: לא שאתה לא יודע.

מיכל בירן: אפשר את מילתך שמחר לא יבוא נוסח חדש או שכן מגיע נוסח חדש?

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת את המקורות של החוק הזה.

יעקב ליצמן: לא קיבלתי תשובה.

יצחק כהן: אני רוצה לדעת מה הנוסח הסופי של החוק.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת מה המקורות של החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: בינתיים לא שונה.

יעקב ליצמן: מה לא שונה?

יעקב ליצמן: יש מלחמה.

יעקב ליצמן: איך לא שונה?

ניסן סלומינסקי: הוא לא שינה את המקורות שהוא אמר לנו.

מיכל בירן: איך זה מסתדר עם מלחמת צוק איתן?

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים בעשרה מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: ערן.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<ערן ניצן: היושב ראש, עולה כאן הסוגיה של המקורות כפי שהוצגה גם בתחילת הדיונים.

<ערן ניצן: מאז תחילת הדיונים כמובן שחל שינוי בעקבות - - -

חנא סוייד: התווספו המקורות.

יעקב אשר: במה חל שינוי?

מיכל בירן: שם ותפקיד לפרוטוקול.

<ערן ניצן: ערן ניצן, סגן הממונה על התקציבים.

<ערן ניצן: בתחילת הדיונים משרד האוצר היה ער לעובדה שלה

<ערן ניצן: צעת החוק יש השפעה בתחום ההכנסות הצפויות ממסים וההשפעה הזאת כלולה בהצעת התקציב של שנת 2015.

<ערן ניצן: תוצג לממשלה במסגרת הצעת התקציב לשנת 2015 והממשלה תבחר את הדרך בה היא בוחרת בסדרי העדיפויות שלה לממן את אובדן ההכנסות.

רות קלדרון: כלומר, הורדת מסים?

יעקב אשר: מה השתנה מאז?

מיכל בירן: אתם רוצים שנאשר עכשיו הצעת חוק שתסתיים לפני התקציב החדש והמקורות יאושרו רק בתקציב הבא.

רות קלדרון: אתה מתכוון להורדת מסים?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: גם את זה אין לו.

יעקב ליצמן: מדובר על עשרה מיליארד שקלים.

יעקב ליצמן: אין לו מקורות.

יעקב ליצמן: יש לו מקור לגביית מסים.

יעקב ליצמן: אין לו מקורות.

יעקב ליצמן: החודש, יולי, יש מינוס 2.9 מיליארד שקלים בגבייה.

ניסן סלומינסקי: ערן, תמשיך.

<ערן ניצן: הדרך לממן את הצעת החוק - - -

יעקב ליצמן: אל תשמע ליושב ראש.

יעקב ליצמן: זה יושב ראש ועדה לסתימת פיות.

ניסן סלומינסקי: אתה מוכן לתת לו לדבר?

<ערן ניצן: הפעילות הפיסקלית של הצעת החוק איננה הוצאה אלא אובדן הכנסה.

<ערן ניצן: הפעילות שקרתה בשבועות האחרונים כמובן משליכה גם על מבנה תקציב משרד האוצר והממשלה כולה.

<ערן ניצן: דיונים בנושא הזה נערכים בימים אלה ממש אבל חייבים להדגיש שהפעילות הזאת בעיקר תקפה לכיוון אומדן ההוצאה אבל הדרכים שצריך להתמודד עם מגבלת ההוצאה, שם נעשים עיקר הדיונים ושם המבצע הצבאי מעיק על תקציב המדינה בהוצאות פר אקסלנס.

<ערן ניצן: האם יהיה לו השפעות גם בתחום ההכנסות?

<ערן ניצן: כנראה שכן.

<ערן ניצן: אף אחד לא יודע להגיד היום מה הן.

<ערן ניצן: הדברים האלה כולם, תפקידו של משרד האוצר להביא את זה בעוד זמן לא רב לפתחה של הממשלה בהצעת תקציב 2015, שם גם יעשו תחזיות מעודכנות בעקבות הפעילות האחרונה וייקחו בחשבון גם ה- - -

יעקב ליצמן: אז תביאו את החוק הזה גם ב-2015.

<ערן ניצן: כאמור, הממשלה תחליט לממש את סדרי העדיפויות.

יעקב אשר: אבל אתה מתחייב בזה.

יעקב אשר: אם אתה מאשר את החוק, אתה נכנס לתכנית.

יצחק כהן: מה שאמרת זה שהחוק הזה יבוטל בחוק ההסדרים אחרי שתגיעו למסקנה שאין לכם איך לממן אותו.

<ערן ניצן: לא אנחנו.

<ערן ניצן: הממשלה צריכה בסוף להכליל אותו בסדרי העדיפויות שלה ולנתב בהתאם.

יצחק כהן: אתם הממשלה.

יצחק כהן: אם כן, על מה אנחנו דנים?

יצחק כהן: הכול על כרעי תרנגולת.

יצחק כהן: לא שמעת מה הוא אמר?

יצחק כהן: אין כיסוי לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז אין כיסוי.

יצחק כהן: אז אין חוק.

יעקב אשר: זה לא מעניין את ועדת הכספים?

יעקב ליצמן: זה נגד היועץ המשפטי.

יעקב ליצמן: היועץ המשפטי לכנסת אמר שחייבים לגלות את המקורות לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: הוא לא אמר.

יצחק כהן: מה שהוא אמר, צריך לסגור את הישיבה.

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים לקבל מקורות של עשרה מיליארד שקלים השנה.

יעקב ליצמן: במקורות שהוא אמר, זה לא נמצא.

יעקב ליצמן: מיליארד שקלים יש ואין יותר מזה.

מיכל בירן: הוא גם אמר בפירוש שבעצם רק בשנה הבאה הוא מתכוון למצוא מקורות.

ניסן סלומינסקי: השנה יהיו לך 12 אלף דירות?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אני מדבר על הכנסות.

משה גפני: מה אתה רוצה מערן?

משה גפני: הוא נתן תשובה.

יצחק כהן: התשובה שלו היא שאין מקורות.

יצחק כהן: אם אין מקורות, אין חוק.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, אנחנו לא נוותר.

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים מקורות.

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים מקורות של החוק הזה ואם הם לא יודעים להביא את זה, או שהם עובדים עלינו, לא יהיה חוק.

יעקב ליצמן: היועץ המשפטי של הכנסת אמר לנו כאן בנוכחותך שחייבים להביא מקורות.

יעקב ליצמן: אין להם מקורות לעשרה מיליארד שקלים.

יעקב ליצמן: אין להם.

<ערן ניצן: מדובר על הכנסת מס.

יצחק כהן: אבל התקציב לא מתכנס.

יצחק כהן: מה זה משנה אם זאת הכנסה או הוצאה?

<ערן ניצן: סגנית הממונה על התקציבים הציגה בפני הוועדה את העובדה - - -

יעקב ליצמן: היא לא אמרה.

יעקב ליצמן: אין לכם עשרה מיליארד שקלים.

יעקב ליצמן: אתם חייבים לשלם עשרה מיליארד שקלים.

יצחק כהן: הוא אמר שהמצב השתנה.

משה גפני: מה, לא יודעים שהמצב השתנה?

יעקב אשר: אני רוצה רשות דיבור.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הוא דיבר והסביר.

ניסן סלומינסקי: שמעתי באוזניי.

יצחק כהן: שמעת שהוא אמר שאין מקורות.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים למשוך את הזמן.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: לא רוצים למשוך את הזמן.

יצחק כהן: הוא המצב שהמצב השתנה.

יעקב אשר: בינתיים הייתה כאן מלחמה.

ניסן סלומינסקי: לא משנה.

ניסן סלומינסקי: זה לא בצד הזה.

יעקב אשר: יש לך אובדן הכנסות ברור.

ניסן סלומינסקי: לא.

יעקב אשר: זה מינוס.

ניסן סלומינסקי: זה לא מינוס.

יצחק כהן: מינוס.

יצחק כהן: שלומית, הוא אמר שהנסיבות השתנו ומאוד יכול להיות שלא יהיה להם את המקורות והממשלה תחליט על סדרי העדיפויות.

ניסן סלומינסקי: הוא מניד לך בראש לא.

יצחק כהן: מה לא? זה מה שאמרת.

יעקב ליצמן: האם אדוני ממשרד האוצר מוכן להתחייב שלא תהיה העלאת מע"מ בעקבות החוק הזה, ושנית, אם לא יבטלו קיצוץ פלט על המשרדים החברתיים?

יעקב ליצמן: האם אתה מוכן להגיד לוועדה?

יעקב ליצמן: הוא חייב להגיד.

יעקב ליצמן: אני לא מוכן שזה יהיה המקור.

יעקב ליצמן: אנחנו לא נצביע.

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה אתה לא מצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: אז מה זה שייך?

ניסן סלומינסקי: אתה לא מצביע בעד החוק הזה.

יעקב ליצמן: מאיפה אתה יודע מה אני עושה?

יעקב ליצמן: אתה הולך להגיד לי מה אני עושה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר את זה כל הזמן.

יעקב ליצמן: מה זה העסק שלך?

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת מה הוא הולך לעשות.

יעקב ליצמן: מותר לי.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר לך מה המקורות.

יעקב ליצמן: הוא לא הסביר.

יצחק כהן: הוא לא הסביר.

יצחק כהן: הוא אמר שאין.

<קריאה: אם הוא יגיד, הוא יצביע בעד?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יצביע בעד.

יעקב ליצמן: אם אני אקבל מקור נכון, יכול להיות שאני אשקול.

ניסן סלומינסקי: פעם אחרונה - - -

משה גפני: אם אתה עושה פעם אחרונה, אני קורא לסתיו שפיר.

<קריאה: גפני, עד כאן.

ניסן סלומינסקי: פעם אחרונה ערן יסביר ואחר כך אנחנו מתקדמים.

מיכל בירן: אבל לערן אין מה להסביר.

ניסן סלומינסקי: אני אתחיל את ההצבעות ואתם תצעקו.

יעקב ליצמן: תתחיל במה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: ערן, פעם אחרונה תסביר את הנקודה.

משה גפני: בפעם הקודמת אמרת שהיו הכנסות גבוהות.

משה גפני: היום יש פחות הכנסות.

יעקב ליצמן: איפה הליכוד?

יעקב ליצמן: איפה שר האוצר והאנשים שלו?

ניסן סלומינסקי: ערן, בבקשה.

<ערן ניצן: ההיערכות הפיסקלית ליישום החוק הזה היא כל כולה בעולם אובדן הכנסה.

<ערן ניצן: היא נעשתה ב-2014 והיא גם נבנית ל-2015 ותיכלל בהצעת התקציב כפי שתבוא לממשלה.

יצחק כהן: הנסיבות השתנו?

<ערן ניצן: הנסיבות שהוועדה מציינת אותן ומעלה אותן, נסיבות שהולכות ומשתנות בתחום ההוצאה.

יצחק כהן: גם ההכנסה.

<ערן ניצן: לפחות בתחום ההכנסה הדברים נבחנים וזה משליך.

יצחק כהן: אז תחכה עם החוק.

יעקב ליצמן: החודש היה לך הפסד של 2.9 מיליארד שקלים בגביית מסים.

משה גפני: יש כאן כאלה שלא למדו ליבה, אבל אתה אמרת בישיבה הקודמת שהיו פחות הכנסות ועכשיו בעקבות המלחמה יש עוד פחות הכנסות.

יעקב ליצמן: החודש לבד שלושה מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, ערן אמר את דבריו.

יצחק כהן: מה הוא אמר?

ניסן סלומינסקי: נתקדם.

יעקב ליצמן: אין מקור.

יעקב ליצמן: לא יעזור לכם, אין מקור.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יעקב ליצמן: מה בסדר?

יעקב ליצמן: אין מקור.

יעקב ליצמן: האם תגלה לנו מה קיבלת עבור המילה בסדר?

יעקב ליצמן: מה קיבלת?

יעקב ליצמן: כמה כסף קיבלת?

יעקב ליצמן: איפה הכסף?

יצחק כהן: קבוצות רכישה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיש הצעה לסדר.

ישראל אייכלר: אני אגיד אותה בכוח.

ניסן סלומינסקי: אתה לא תגיד בכוח.

ישראל אייכלר: אני כן אגיד.

ישראל אייכלר: אתה יכול להוציא אותי.

ישראל אייכלר: מבקר המדינה פרסם עכשיו דוח על התקציב הדו-שנתי והוא מאשים שלא הכינו את הדוח כראוי.

ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש ניסן סלומינסקי, אתה תככב בדוח הבא של מבקר המדינה בגין הצעת החוק הזאת ואתה תיתן את הדין.

ישראל אייכלר: אתה עושה מעשה בלתי חוקי בעליל וזה יפורסם בדוח.

ישראל אייכלר: אני מציע לך להפסיק את הדיון מפני שאין לך כיסוי תקציבי לחוק הזדוני הזה.

ישראל אייכלר: אתה לא יכול לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אני מציע לך להפסיק את הדיון בעניין הזה בעקבות מה שפורסם בדוח מבקר המדינה בשנה האחרונה.

ישראל אייכלר: תבינו שמה שאתם עושים עכשיו כאן, יבוא דין וחשבון.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אני חושב שנמצאים בתקופה כזאת ורק אתמול דיברו על המנהרות, אנחנו צריכים לקבל דין וחשבון מהיכן יבוא התקציב הזה.

יצחק כהן: הוא לא יבוא.

יעקב אשר: אתה לא יכול לעבוד כמו יס-מן.

יעקב אשר: תהיה ציבורי.

יעקב אשר: אתה לא רק מקבל הוראות מאורי אריאל ומלפיד.

יעקב אשר: זה לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקריאים את המסתיים על בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה של קבוצת ש"ס, קבוצת העבודה, קבוצת חד"ש וקבוצת רע"ם-תע"ל.

<שלומית ארליך: בפעם הקודמת עצרנו בבנייה רוויה ואנחנו ממשיכים בהגדרה של בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה לעניין בנייה רוויה היא של קבוצת יהדות התורה, קבוצת ש"ס, קבוצת העבודה, קבוצת מרצ, קבוצת חד"ש, קבוצת רע"ם-תע"ל.

משה גפני: על איזה סעיף את מדברת?

<שלומית ארליך: אני מדברת על סעיף 1.

<שגית אפיק: הסתייגויות לסעיף 1.

אורי מקלב: לשם החוק.

<שלומית ארליך: לא.

יצחק כהן: על בן זוג?

<שלומית ארליך: לא.

<שלומית ארליך: על בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: בהגדרה בנייה רוויה, במקום לדונם יבוא לחצי דונם.

יצחק כהן: אבל זה השתנה.

יצחק כהן: צמודי קרקע או לא?

ניסן סלומינסקי: אמרנו בישיבה הקודמת שזה עבר לסעיף 38 או אחר.

ניסן סלומינסקי: זה נמחק מכאן.

יצחק כהן: לא יימחק.

יצחק כהן: אתה רוצה למחוק אבל אי אפשר למחוק.

יצחק כהן: אתה לא תעשה מה שאתה רוצה.

יצחק כהן: בנייה רוויה זה כאן.

יצחק כהן: זה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: נושא חדש.

<שלומית ארליך: חברי הכנסת, בואו נעשה סדר.

יעקב אשר: אנחנו מרגישים שעובדים עלינו.

יעקב אשר: מקריאים נוסח אחד שנמצא אצלכם ולא חילקתם אותו.

<שלומית ארליך: זה הנוסח שנמצא אצלכם.

מיכל בירן: נתנו לכם נוסח אחר כי הוא מביא מחר בבוקר.

<שלומית ארליך: תנו לי להסביר.

מיכל בירן: הנוסח הזה שאצלך הולך להגיע מחר.

<שלומית ארליך: בישיבה הקודמת התחלנו לדון בנוסח שנמצא עכשיו בפניכם, שזה הנוסח שעליו אנחנו מצביעים וממשיכים לדון.

יעקב אשר: מה זה הנוסח החדש?

<שלומית ארליך: אין לנו את הנוסח החדש.

<שלומית ארליך: הוא לא נצמא בפנינו.

מיכל בירן: אמרת בבוקר שאת עוברת עליו.

יצחק כהן: יהיה נוסח חדש?

<שלומית ארליך: לא עברנו על הנוסח הזה.

<שגית אפיק: לא הספקנו לעבור ולכן הוא לא בפניכם.

יצחק כהן: אז במה לדון?

<שגית אפיק: עד שנציגי הממשלה ירצו להכניס תיקונים לנוסח שבפניכם - - -

יעקב אשר: מסתירים את זה מחברי הוועדה.

יעקב אשר: אתם יודעים שאתם הולכים להביא את זה.

יעקב אשר: תביאו את הנוסח החדש.

ניסן סלומינסקי: אין לי מושג מה יש בו.

יעקב אשר: מה זה אין לך מושג?

יעקב אשר: אין לך מושג מה סיכמו עם הדרוזים, אין לך מושג מה סיכמו עם העולים, במה יש לך מושג?

יעקב אשר: להצביע?

ניסן סלומינסקי: יש לי מושג מה כתוב כאן.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

יעקב אשר: אני שואל אותך שאלה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אל תשאל אותי שאלות.

ניסן סלומינסקי: גמרנו.

יעקב אשר: אני שואל איפה הנוסח החדש.

<שגית אפיק: ההצבעה היא כרגע על הנוסח הזה.

<שלומית ארליך: בעצם התחלנו בהגדרה של בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: אנחנו מדברים על ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: די, גפני, אני לא רוצה שתדבר.

יצחק כהן: אני הסתייגתי.

יצחק כהן: תנו לי לנמק.

משה גפני: אני אומר לך שאלה לא תיקונים של הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

יצחק כהן: אתה יודע.

יצחק כהן: למה אתה משקר?

יצחק כהן: אתה יודע.

יצחק כהן: היא אמרה שזה מונח אצלה.

יצחק כהן: אי אפשר לדון על דבר שמשתנה.

<שלומית ארליך: כרגע זה לא משתנה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אני הסתייגתי על בנייה רוויה ואני רוצה להסביר.

<שלומית ארליך: מי שהסתייג, זאת קבוצת יהדות התורה, קבוצת ש"ס, קבוצת העבודה, קבוצת מרצ, קבוצת חד"ש וקבוצת רע"ם-תע"ל.

<שלומית ארליך: בהגדרה של בנייה רוויה שאומרת בנייה של שש יחידות דיור לפחות לדונם במבנה אחד בשתי קומות לפחות, שזה הנוסח שנמצא בפניכם והיה, כל הקבוצות רוצות שבמקום לדונם יבוא לחצי דונם.

חנא סוייד: לא.

חנא סוייד: אני רוצה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אין הסתייגויות חדשות.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: הוא יכול.

ניסן סלומינסקי: קיבלתם מכתבים וכל אחד היה צריך להביא את כל הנוסחים שלו.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אני מבקש להסביר.

משה גפני: רמת השקרים מגיעה לממדים בלתי רגילים.

משה גפני: אדוני היושב ראש, היה לנו סיכום שאתה תכין את החוק, אתה תעבור עליו, אבל אחרי כן אם יהיו שינויים – אנחנו נוכל להגיש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: נתנו לכם זמן.

משה גפני: היה לי סיכום אתך.

ניסן סלומינסקי: יש עוד הסתייגויות.

משה גפני: למה הוא לא יכול להגיש הסתייגות?

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

חנא סוייד: אני רוצה להסביר.

יצחק כהן: הוא בקבוצה.

יצחק כהן: הוא יכול להסביר.

ניסן סלומינסקי: יש כאן הסתייגות של הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: מישהו מהקבוצה יסביר בדקה.

משה גפני: כל הקבוצה רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: רק אחד.

יצחק כהן: הנה, חנא יסביר.

ניסן סלומינסקי: רק אחד מהקבוצה יסביר.

ניסן סלומינסקי: דקה להסביר ואנחנו מצביעים.

חנא סוייד: לפני שאני מסביר את ההסתייגות.

משה גפני: לא נאפשר כך את ניהול הישיבה.

משה גפני: אתה יכול להוציא את כולנו.

ניסן סלומינסקי: גם עד עכשיו לא אפשרתם את ניהול הישיבה.

משה גפני: תוציא את כולם.

ישראל אייכלר: עצם הישיבה היא פשע מלחמה כלכלי נגד אזרחי ישראל.

ישראל אייכלר: אתה תיתן את הדין על פשע מלחמה כלכלי.

ניסן סלומינסקי: אחד יסביר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: כל סיעה.

ניסן סלומינסקי: אני אצביע בלי זה.

ישראל אייכלר: אתה לא יכול להצביע.

ישראל אייכלר: הכנסת בפגרה לא מחוקקת חוקים.

ישראל אייכלר: ההצבעה היא בלתי חוקית והישיבה היא בלתי חוקית.

חנא סוייד: אני תופס בנייה רוויה בצורה שונה ממנו.

ניסן סלומינסקי: לא משנה.

ניסן סלומינסקי: היועצת המשפטית הוציאה מכתבים לכולם וקבעה עד מתי אפשר להגיש הסתייגויות.

חנא סוייד: אני הגשתי בזמן אבל לא אתו.

חנא סוייד: אני רוצה לנמק את ההסתייגות שלי.

יעקב אשר: עוד פעם אתה מקפח אותו.

יעקב אשר: עוד פעם אתה מקפח את הערבים.

יעקב אשר: תן לו לדבר.

יעקב אשר: זה לא יפה.

יצחק כהן: אני רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: יש לך דקה.

ישראל אייכלר: למה חנא לא יכול לדבר?

יעקב ליצמן: לא יודע.

יעקב ליצמן: סתימת פיות.

ישראל אייכלר: מדובר במיליון ומאתיים אלף ערבים שאתם מכריזים עליהם מלחמה.

ישראל אייכלר: אתם מחוקקים חוק שמפלה לרעה באופן גזעני את האוכלוסייה הערבית.

ישראל אייכלר: נציג הערבים רוצה לדבר ואתם לא נותנים לו.

ניסן סלומינסקי: יצחק, בבקשה, תסביר את ההסתייגות.

חנא סוייד: יש כאן מוטבים, יש זכאים ויש נפקדים.

חנא סוייד: אני מהנפקדים.

יצחק כהן: אני מסביר את ההסתייגות מטעם סיעת ש"ס בתוך הקבוצה.

יצחק כהן: אחרי ידברו האחרים.

ניסן סלומינסקי: לא.

משה גפני: אין דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: יש דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: אתה מוכן להסביר או שאני מצביע?

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: אני לא הצטרפתי ל-ש"ס.

<שגית אפיק: רגע.

<שגית אפיק: השאלה היא לא מי הצטרף למי.

<שגית אפיק: כל הסתייגות עומדת בפני עצמה אבל לא כל אחד מחברי הקבוצה יסביר אותה.

יעקב ליצמן: כן.

משה גפני: אנחנו הגשנו הסתייגויות.

משה גפני: כל מפלגה הגישה הסתייגות.

משה גפני: לא כולנו נמצאים באותו מקום.

משה גפני: למען הנוחיות שלכם, של הלשכה המשפטית, קראנו לעצמנו הקבוצה.

<שגית אפיק: זה בסדר.

<שגית אפיק: גם אם הייתם מגישים את ההסתייגות בנפרד - - -

משה גפני: ההסתייגות של יהדות התורה ניתנה לאחר שהתקיימה ישיבת סיעה של יהדות התורה בלי קשר לישיבת סיעת ש"ס או מפלגת העבודה.

משה גפני: אנחנו רוצים לנמק.

משה גפני: לכל אחד יש נקודת ראות שונה בהסתייגות.

ניסן סלומינסקי: זה לא משנה.

משה גפני: אנחנו רוצים לנמק את זה.

חנא סוייד: בדיוק כך.

חנא סוייד: מה שאני תופס כבניה רוויה, זה אחרת.

ניסן סלומינסקי: לך יש הסתייגות אחרת.

ניסן סלומינסקי: יגיעו אליך.

חנא סוייד: אני אמתין.

חנא סוייד: יש לי את כל הזמן שבעולם.

יעקב ליצמן: אני אחר כך מסביר מטעם יהדות התורה.

ניסן סלומינסקי: לא.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: לא יהיה מצב.

יעקב ליצמן: לא תהיה כאן סתימת פיות.

יעקב אשר: מה הבעיה?

יעקב אשר: תן לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: יצחק, אתה מסביר או לא?

יצחק כהן: אני רוצה אבל אתה לא נותן לי.

משה גפני: אתה מכתיב את איציק כהן כיושב ראש יהדות התורה?

יעקב ליצמן: למה אתה מעדיף את איציק כהן ולא אותי?

משה גפני: אני אמרתי לך שאתה נגד ליצמן.

ניסן סלומינסקי: עובר הזמן.

יעקב ליצמן: אני רוצה ללכת האם אתה הולך בשיטה של סתימת פיות או לא.

ישראל אייכלר: אני לא מבין למה חברי הכנסת צריכים להיות חלק מהוויכוח.

ישראל אייכלר: היועצות המשפטיות לא צריכות להיות חלק מהוויכוח אם לדבר, מי ידבר ומי לא ידבר.

ישראל אייכלר: הן צריכות לעשות את עבודתן ולא להיות חלק.

יעקב ליצמן: אני רוצה שהוא יבטיח לי שאחר כך אני אדבר.

יעקב אשר: הוא בדרך כלל מדבר קצר.

יעקב אשר: אפילו גפני קיצר היום.

יצחק כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך לפני שאני מנמק את ההסתייגות - - -

ישראל אייכלר: חבל על הבריאות שלהן.

ישראל אייכלר: הן עושות את עבודתן נאמנה והן צריכות להיות חלק מהוויכוח הזה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: לא נימקתי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: לא יכול להיות.

יצחק כהן: אין דבר כזה.

יצחק כהן: אתה לא נותן לי לנמק.

משה גפני: אין דבר כזה.

יצחק כהן: לא נותנים לנמק.

חנא סוייד: מה עם ההסתייגות שלי?

ניסן סלומינסקי: נגיע אליך.

רות קלדרון: קדימה.

רות קלדרון: תצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: בושה וחרפה.

יעקב ליצמן: יש רוב להחליף את היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: מה הייתה ההסתייגות?

יצחק כהן: לא שאלת מי נגד.

ניסן סלומינסקי: שאלתי מי נגד.

ניסן סלומינסקי: הצבענו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

רות קלדרון: אתם עושים צחוק מהעבודה.

יצחק כהן: התייעצות רב סיעתית.

ניסן סלומינסקי: בסוף הפרק.

יצחק כהן: אתה לא נותן לי לדבר ואני רוצה התייעצות רב סיעתית.

<שלומית ארליך: עוד הסתייגות של קבוצת יהדות התורה.

ישראל אייכלר: החוקים הגזעניים האלה יגרמו לכך שהגליל והמשולש יהפכו לעזה.

ישראל אייכלר: אתם מכריזים מלחמה על מיליון ומאתיים אלף ערביי ישראל ואחר כך תאמרו שהם לא אזרחים.

יצחק כהן: לא נתת לי לבר.

ניסן סלומינסקי: נתתי.

מיכל בירן: אייכלר, זה די נדיר אבל אני מסכימה אתך.

ישראל אייכלר: מה לעשות.

ישראל אייכלר: הם מכריזים מלחמה על מיליון ומאתיים אלף ערבים והם עושים את זה בשמנו.

ישראל אייכלר: אחר כך כשנצטרך להיכנס לאום אל פאחם כמו לעזה, הם יגידו שהערבים לא נאמנים.

ישראל אייכלר: אתם לא יודעים מה אתם עושים.

ישראל אייכלר: בזמן פגרה מתכנסת ועדת כנסת כדי להילחם בעשרים אחוזים מאוכלוסיית מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: לחרדים אין זכויות, אבל לערבים?

<שלומית ארליך: עוד הסתייגות של קבוצת יהדות התורה, קבוצת ש"ס, קבוצת העבודה, קבוצת מרצ, קבוצת חד"ש וקבוצת רע"ם-תע"ל.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרה בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: במקום האמור בה יבוא "בנייה של 12 יחידות דיור לפחות לחצי דונם במבנה אחד".

ישראל אייכלר: הכול כדי שהערבים לא יוכלו לזכות.

<שלומית ארליך: לחילופין, במקום האמור בה יבוא "בנייה של 16 יחידות דיור לפחות לחצי דונם במבנה אחד בארבע קומות".

ניסן סלומינסקי: מי מהקבוצה רוצה לנמק?

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: היות שחוסמים אותנו בכל רחבי הארץ מלקבל שטחים לבנות, אנחנו חייבים להרחיב את הבנייה בדונמים.

יעקב ליצמן: היכן שיש דונם, אנחנו חייבים להרחיב את בנייה.

ישראל אייכלר: עוד דונם, עוד עז.

ישראל אייכלר: אנחנו ננצח אותם, אל תדאג.

יעקב ליצמן: אני אתחיל מהתחלה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: שמעתי אותך.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

יעקב ליצמן: ברגע שאתה מדבר, אתה לא מקשיב לי.

יצחק כהן: זכותי לנמק את ההסתייגות הקודמת שלא נתת לי.

יצחק כהן: אני עומד על זכותי לנמק את ההסתייגות הקודמת.

ניסן סלומינסקי: הזמן עובר ואנחנו מצביעים.

ישראל אייכלר: אתם מצביעים באופן בלתי חוקי באמצע פגרה.

ישראל אייכלר: עושים חוק בניגוד לכל הנוהל שקיים שישים שנים וזה חוקי וזה משפטי ואתם שומרים על החוק?

ניסן סלומינסקי: הוא הפריע לך.

ניסן סלומינסקי: תעשה אתו אחר את החשבון.

ישראל אייכלר: אני אפריע לך כי אתה עושה מעשה עוול.

יעקב ליצמן: יש לי רושם שאתה עשית אתו קומבינה כדי להפריע לי.

יעקב ליצמן: תודה רבה אדוני היושב ראש, אני מתחיל מהתחלה.

יעקב ליצמן: הציבור שלנו לא מקבל שטחים לבנות עליהם.

יעקב ליצמן: היכן שאנחנו רוצים לבנות, אומרים לנו לא.

יעקב ליצמן: סוף סוף אם יש כבר איזה דונם, חצי דונם, שליש דונם, אנחנו רוצים להרחיב את הבנייה ולא רק כפי שקיים היום החוק שמתאים רק לתל אביבים או לאלו שהם עם הכנסה גבוהה אלא גם לעניים הקטנים והפשוטים שלנו שצריך לאפשר להם לבנות 16 דירות בדונם אחד.

יעקב ליצמן: זה המינימום שאנחנו יכולים לעשות.

יעקב ליצמן: אני אתחיל מחדש.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אל תתחיל מחדש כי הזמן שלך עבר.

יעקב ליצמן: אתה מדבר באמצע הדברים שלי ולא שומע אותם.

ניסן סלומינסקי: אני שומע אותך.

יעקב ליצמן: אתה לא שומע.

יעקב ליצמן: דיברתי אתה על כוס קפה.

יצחק כהן: מה הוא אמר?

ניסן סלומינסקי: השעון מצפצף ואנחנו נצביע.

ניסן סלומינסקי: תמשיך.

יעקב ליצמן: אני כבר לא יודע היכן אני נמצא.

ישראל אייכלר: נימוק נוסף הוא שכאשר יפונו ההתנחלויות, נצטרך להכין להן דירות ולכן צריך להכניס דירות בכל דונם.

משה גפני: אני רוצה לנמק.

ניסן סלומינסקי: לא.

משה גפני: אנחנו כל אחד בנפרד.

משה גפני: עשינו את זה יחד לנוחיות הלשכה המשפטית.

ניסן סלומינסקי: זה לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: היא מסבירה שזה לא חשוב.

משה גפני: לא יהיה דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: יש לך את הייעוץ המשפטי.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, אני אתחיל מהתחלה.

חנא סוייד: הוא צודק בהחלט.

חנא סוייד: מה שליצמן הסביר, זאת לא ההסתייגות שלי.

יעקב ליצמן: עדיין לא התחלתי.

משה גפני: אתה לא תצביע.

יעקב ליצמן: הוועדה לסתימת פיות.

משה גפני: אתה לא תצביע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: אתה לא תצביע.

משה גפני: אתה לא תצביע.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: אתה לא תצביע.

ניסן סלומינסקי: התחלתי להצביע.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני רוצה לנמק את זה.

יצחק כהן: לפני ההצבעה ביקשתי התייעצות סיעתית, כלל סיעתית.

יעקב ליצמן: אני רוצה להתחיל מהתחלה ולהסביר.

<קריאה: אדוני היושב ראש, כדי שיהיה כאן יותר רגוע, תוציא את המצלמות.

ניסן סלומינסקי: אין כאן התייעצות.

ניסן סלומינסקי: כבר התייעצתם בנושא הזה.

יעקב ליצמן: לא.

מיכל בירן: לא התייעצנו על זה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

מיכל בירן: לא.

מיכל בירן: התייעצות סיעתית.

משה גפני: אתה לא תצביע.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: לגבי ההסתייגות לחילופין.

יצחק כהן: אני מבקש התייעצות סיעתית על החילופין.

יצחק כהן: קודם כל רביזיה על ההצבעה שנפלה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב ליצמן: מי בעד להחליף את היושב ראש?

ניסן סלומינסקי: מי בעד הסתייגות הלחילופין?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב ליצמן: מי בעד ביטול הטירוף?

יצחק כהן: רביזיה.

יעקב אשר: בוא תראה איך מנהלים ועדה.

יצחק כהן: קרקס מדרנו.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה.

יצחק כהן: התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: אומרים שבסעיף הזה הייתה.

יצחק כהן: לא הייתה.

מיכל בירן: ניסן, אתה צריך לתת לנו להסביר את ההסתייגויות.

מיכל בירן: זה לא רציני.

ניסן סלומינסקי: אני נותן לכם ואתם לא מרוצים.

ישראל אייכלר: איפה נקלוט את כל המפונים מיהודה ושומרון אם לא נבנה בנייה רוויה?

משה גפני: לא נימקו את ההסתייגות.

<שלומית ארליך: זאת אותה הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אותה קבוצת הסתייגויות.

<שלומית ארליך: עדיין בבנייה רוויה.

<שלומית ארליך: קבוצת יהדות התורה, קבוצת ש"ס, קבוצת העבודה, קבוצת מרצ, קבוצת חד"ש וקבוצת רע"ם תע"ל.

<שלומית ארליך: בהגדרה בנייה רוויה, בסופה יבוא: שר המשפטים יקבע מדי שנה את מספר יחידות הדיור לדונם באזור.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לנמק?

חנא סוייד: אני ביקשתי לגבי בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: לחלופין, שרי הקבינט הביטחוני.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לנמק את ההסתייגות הזאת?

ישראל אייכלר: לא שמענו אותה.

מיכל בירן: אנחנו רוצים לנמק אבל תקריאו בבקשה כי לא שמענו את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אבל אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: אתם כל הזמן מפריעים.

<שלומית ארליך: אני מקריאה שוב.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בהגדרה בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: בסופה יבוא: שר המשפטים יקבע מדי שנה את מספר יחידות הדיור לדונם באזור.

<שלומית ארליך: לחילופין, שרי הקבינט הביטחוני.

יצחק כהן: אני כבר מודיע לך שאני אבקש התייעצות סיעתית.

<שלומית ארליך: אלה עדיין הסתייגויות לבנייה רוויה.

ניסן סלומינסקי: על הנושא הזה כבר הייתה בנייה רוויה.

משה גפני: אנחנו לא הגשנו את זה.

משה גפני: הגשנו משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

חנא סוייד: אני רוצה להסביר.

יעקב אשר: יושב ראש ועדת הכלכלה מבקש לומר כמה מלים.

חנא סוייד: בקשר לעניין של בנייה רוויה.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, שים לב.

חנא סוייד: זה מושג שמשתמשים בו באופן רוחבי בהרבה הקשרים.

חנא סוייד: לא יכול להיות מצב שבו לצורך חוק מסוים בוועדה מסוימת ובישיבה מסוימת אנחנו נגדיר את הבנייה הרוויה בצורה עקומה לדעתי.

חנא סוייד: בשביל שתהיה מה שנקרא הרמוניה חקיקתית, אתה לא יכול לבוא למושג כה שגור בעולם הדיור והתכנון והבנייה ולקבוע שזה שש יחידות דיור ושתי קומות.

ישראל אייכלר: חנא, הם רוצים שהערבים לא יוכלו לגור בארץ הזאת.

חנא סוייד: אני אגיע לזה.

ישראל אייכלר: הם רוצים שלא תקבלו סיוע ואחר כך יטענו למה הצעירים הערביים הם נגד מדינת ישראל.

חנא סוייד: היושב ראש, כפי שאמרתי כאן לוקחים מושג שהוא שכיח ומשתמשים בו בהרבה הקשרים.

חנא סוייד: כאן נותנים לו הגדרה שהיא מאוד מצומצמת ועקומה לחלוטין.

חנא סוייד: אם תיקח את תכנית המתאר הארצית, תמ"א 35, היא מגדירה את - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא דיון.

ישראל אייכלר: פעם אחת מישהו מדבר לעניין.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד שההגדרה כאן מצוצה מן האצבע.

חנא סוייד: בעצם הכוונה שלה היא להוציא סקטורים שלמים מההגדרה הזאת כאשר הסקטורים האלה, כגון החברה הערבית, בונים לפי תכניות מתאר שמוסדות התכנון והבנייה מאשרים אותן, הוועדות המחוזיות מאשרות, המועצה הארצית לתכנון ולבנייה מאשרת ומקבלת אותן כבנייה רוויה.

ישראל אייכלר: אבל אתה רוצה שהוא ישלם לך מע"מ.

ישראל אייכלר: לאויב שלו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות מכובדת ועכשיו אנחנו נצביע.

ישראל אייכלר: ערבי צריך לשלם לאויבים שלו מע"מ על דירה שהוא רוצה לקנות כדי שיבנו לו בהתנחלויות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

יעקב ליצמן: תיקו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

חנא סוייד: רגע.

חנא סוייד: זה לא יכול להיות.

חנא סוייד: לגבי הדבר הזה, זה לא יכול להיות.

חנא סוייד: אני רוצה לשמוע את חוות הדעת של היועצים המשפטיים על הדברים שאני אמרתי, על העניין של הניגוד.

חנא סוייד: הגדרה של בנייה רוויה לפי החוק לבין המושג של בנייה רוויה.

ניסן סלומינסקי: הדיונים כבר היו והסבירו כל דבר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו רק בהצבעות.

חנא סוייד: לא הייתי במצב שבו יש ניגוד כל כך מוחלט בין מה שמאמצים בחוק הזה לבין מה ששגור כמו המקרה הספציפי הזה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות לחילופין?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ישראל אייכלר: מי ישלם את המלחמה הבאה כאשר ערביי ישראל יעשו אינתיפאדה?

משה גפני: רגע.

משה גפני: יש הסתייגות שלנו.

משה גפני: אמרת על שר המשפטים?

משה גפני: אני רוצה לנמק את זה.

יצחק כהן: רביזיה.

יצחק כהן: כל הדיון יחזור חמישים פעמים.

יצחק כהן: על הכול רביזיה.

ישראל אייכלר: איך מדינת ישראל אומרת שהיא מדינה דמוקרטית כאשר היא מפלה אזרחים ערביים באופן גזעני?

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על חרדים כי להם הרי לא מגיע כלום.

מיכל בירן: זה לא רק זה.

מיכל בירן: אבי ליכט ישב כאן והוא התפתל בכיסא.

מיכל בירן: הוא רמז לנו שמאוד קשה להגן על זה בבג"ץ בגלל האפליה.

ישראל אייכלר: איזו שאלה.

ישראל אייכלר: ועושים בנייה רוויה כדי שערבי ישלם מע"מ לאויבים שלו, למתנחלים.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: הרי האינטרס שלכם צריך להיות ההפך.

ניסן סלומינסקי: יוגש בג"ץ וייפול בבג"ץ.

מיכל בירן: אנחנו מפעילים את כל הכלים שעומדים לרשותנו.

יצחק כהן: הנוסח הזה הוא כבר היסטוריה.

יצחק כהן: יש כבר נוסח חדש.

מיכל בירן: אנחנו נמצה את כל הדרכים ואת כל הכלים שעומדים לרשותנו ונילחם בבג"ץ.

ישראל אייכלר: זה נועד כדי שלא יצטרכו ללכת לבג"ץ.

מיכל בירן: למעשה אנחנו מצילים אתכם מעצמכם.

מיכל בירן: לא יהיה כיסוי לזה ויאיר יצטרך להודיע בעוד חודשיים שאין לזה כסף.

יצחק כהן: רביזיה.

חנא סוייד: בסוף אדוני היושב ראש, החוק הזה לא יהיה.

חנא סוייד: אתה חי באנטי ספין.

ישראל אייכלר: החוק לא יהיה, אבל האווירה העוינת שאתם יוצרים נגד שני מיליון אזרחים במדינת ישראל, זה לא ייסלח לכם.

ישראל אייכלר: החוק לא יהיה.

ישראל אייכלר: אין לכם כסף.

ישראל אייכלר: המלחמה הזאת עוד לא הסתיימה ולא יהיה לכם כסף לשלם.

<שלומית ארליך: הסתייגות נוספת של קבוצת יהדות התורה, קבוצת ש"ס - - -

ישראל אייכלר: לעצם העובדה שאתם עושים חוקים גזעניים ואומרים בעולם שאנחנו מדינה דמוקרטית יחידה.

ישראל אייכלר: אתם מדינה גזענית שפועלת שני מיליון אזרחים ואומרת לעולם שאנחנו דמוקרטיה.

מיכל בירן: מה עם ההתייעצות הסיעתית שלנו?

<שלומית ארליך: אין כאן שום דבר חדש.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בבנייה רוויה.

ישראל אייכלר: מי ישלם על זה שלא נוכל לעבור בכביש 6?

ישראל אייכלר: מקלקיליה יירו עלינו.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בבנייה רוויה.

<שלומית ארליך: הסתייגות של קבוצת יהדות התורה, קבוצת ש"ס, קבוצת העבודה, קבוצת מרצ, קבוצת חד"ש וקבוצת רע"ם תע"ל.

<שלומית ארליך: הן מציעות שבהגדרה בנייה רוויה, בסופה יבוא: ולעניין בנייה בפריפריה ובאזור, גם בנייה צמודת קרקע.

יצחק כהן: אני רוצה להסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

יצחק כהן: מטרת החוק הייתה להיטיב עם זוגות צעירים וחסרי דיור אבל מה, מסתבר שיש קבוצות אוכלוסייה, לא אלה שמודרים כמו החרדים והערבים, שמשום מה לא נכנסו לתוך מעטפת החוק.

יצחק כהן: מה עשיתם?

יצחק כהן: הגעתם להבנות שאתם, הקבוצות שלכם כן ייכנסו בבנייה צמודת קרקע באזורי עדיפות, מה שאומר שהרבה אזורים מעבר לקו הירוק נכנסים לתוך מעטפת החוק הזאת.

יצחק כהן: אני מודיע לך שזה ראשית, נושא חדש, שנית, לא יעלה על הדעת, ושלישית, אנחנו נגד הסיפור הזה.

ניסן סלומינסקי: קצר ולעניין.

ישראל אייכלר: בהתנחלויות בונים בנייה רוויה?

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: צמודי קרקע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה של קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד.

ישראל אייכלר: המג'לה של אל מאליק נראית יותר מסודרת.

ישראל אייכלר: אל מאליק היא מהמיעוט השיעי.

מיכל בירן: פנינה, אין כלכלן אחד שטען שהחוק הזה הגיוני ויעיל.

פנינה תמנו: את טועה ומטעה.

מיכל בירן: היה כלכלן ראשי במשרד האוצר והוא התפטר.

יצחק כהן: אין סטודנט לכלכלה שנה א' שיצדיק את החוק הזה.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בבנייה רוויה, בהסתייגות של קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד.

<שלומית ארליך: בהגדרת בנייה רוויה, במקום האמור בה יבוא: בנייה בהתאם לתכנית מתאר שקובעת צפיפות מינימלית של שלוש וחצי יחידות דיור לדונם לרבות מיצוי חלקי והדרגתי של קיבולת התכנית וסף הצפיפות שנקבע בה.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לנמק?

חנא סוייד: תראה איזה משהו מקצועי, מסודר ונכון שאי אפשר להתכחש לו

ניסן סלומינסקי: אתה מנמק?

חנא סוייד: כן.

חנא סוייד: זאת הגדרה מקצועית על פי תכנית מתאר מחוזית ועל פי האישור של המועצה הארצית לתכנון ולבנייה למושג של בנייה רוויה שבעצם מגיעה פחות או יותר לארבע יחידות דיור לדונם נטו.

חנא סוייד: כלומר, בהתאם להנחיות בנייה רוויה מקובלת בארץ.

חנא סוייד: הניסיון להגדיר בנייה רוויה שוב בצורה שונה, הוא גורם לכך שלא תהיה הרמוניה חקיקתית, שכל חוק יאמר משהו אחר, כלומר, אנדרלמוסיה מוחלטת, כאוס מוחלט, ובעצם זה ניסיון וסיכול ממוקד על מנת להוציא את האוכלוסייה הערבית והישובים הערביים מתחולת החוק הזה, שזאת בושה וחרפה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: נרשמה רביזיה.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בבנייה רוויה.

מיכל בירן: אני מבקשת שההצבעה הבאה תהיה שמית.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא של חבר הכנסת חמד עמאר שמציע למחוק את ההגדרה בנייה רוויה.

חמד עמאר: אני יורד ממנה.

יעקב ליצמן: אני מאמץ אותה.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר.

יצחק כהן: זה נכנס להסתייגות שלנו, של הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

יצחק כהן: מכיוון שבחוק הזה אין יותר סיפור של בנייה רוויה, אחרי כל הקומבינות, נכון להוציא את כל הפרק של בנייה רוויה.

ישראל אייכלר: בזמן שנותר, אני רוצה להסביר את זה.

ישראל אייכלר: בעניין ההסדר עם הדרוזים אני מאוד בעד ואומר למה.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: כבר הסבירו את זה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר משפט אחד.

ישראל אייכלר: הדרוזים קיבלו את זה במסגרת הטבות ליוצאי צבא וזה בסדר גמור.

ישראל אייכלר: אבל בחוק אזרחי שקשור לבנייה, ברגע שאתה עושה בנייה רוויה, אתה מוציא גם את הדרוזים, גם את המוסלמים וגם את כל אלה שלא בונים בבנייה רוויה ופגעת בשני מיליון אזרחים.

ישראל אייכלר: זה משהו בלתי חוקתי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בהסתייגות על בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: הסתייגות שהגיש חבר הכנסת אראל מרגלית בשם קבוצת העבודה ויתר הקבוצות.

<שלומית ארליך: בנייה רוויה.

<שלומית ארליך: במקום הנוסח הקיים ייכתב: בנייה רוויה שלפחות עשרים יחידות בדונם במינימום שלוש קומות או בנייה צמודת קרקע של 16 יחידות דיור לפחות בשטח של ארבעה דונם לכל אזורי הארץ.

יצחק כהן: אבישי מנמק.

אבישי ברוורמן: אני אדבר מאוד בקצרה.

משה גפני: אתה יכול להאריך.

ניסן סלומינסקי: אבישי, דקה.

מיכל בירן: יושב כאן יושב ראש ועדת הכלכלה עם ניסיון מהבנק העולמי.

חנא סוייד: לא כל יום נמצא כאן יושב ראש ועדת הכלכלה.

יעקב אשר: תן לו כבוד.

יצחק כהן: תן לו שעה, שעה וחצי.

משה גפני: עם כל הכבוד, הוא לא היה ראש מועצה באלקנה.

חנא סוייד: אם אתה הולך אליו לוועדה, הוא ייתן לך לדבר חצי שעה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יבוא אלינו, ניתן לו לדבר יותר והוא היה כאן.

יצחק כהן: הנה, הוא בא במיוחד.

ניסן סלומינסקי: לה הצבעות.

ניסן סלומינסקי: לא בזמן הצבעות.

ניסן סלומינסקי: אבישי, משפט אחד.

ישראל אייכלר: ראיתם פרופסור שיכול להגיד משהו במשפט אחד?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: פרופסור רציני יכול.

אבישי ברוורמן: אני אגיד לך רק שלושה משפטים.

יצחק כהן: כל משפט רבע שעה.

אבישי ברוורמן: לא.

אבישי ברוורמן: אגיד לך את האמת, אני בוש במה שקורה כאן.

אבישי ברוורמן: איך אמרנו?

אבישי ברוורמן: אשרי האיש אשר בדרך חטאים לא הלך ובמושב ליצים לא ישב.

אבישי ברוורמן: אני מסתכל על האמת כרגע.

אבישי ברוורמן: עזוב את הבנייה הרוויה או לא.

אבישי ברוורמן: כאן יש קרקס של הפוליטיקה.

אבישי ברוורמן: אני אומר לך את האמת.

אבישי ברוורמן: אתה מכיר אותי ושוחחנו.

אבישי ברוורמן: אתה ואני יודעים שההצעה הזאת של מס ערך מוסף אפס, יש לה שאלות מאוד מאוד קשות.

אבישי ברוורמן: לא שמעתי פקיד באוצר שישב אתי בארבע עיניים ותמך בזה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

יעקב ליצמן: רגע.

יעקב ליצמן: הוא מסביר למה זה מושב ליצים.

ניסן סלומינסקי: רק הבוקר דיברנו על זה.

יצחק כהן: סוף סוף מישהו אומר דברי טעם.

אבישי ברוורמן: תן לי את שני הדקות ואני לא אדבר יותר גם אם ירצו.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: אתה יכול לדבר גם על חשבוני.

יצחק כהן: הוא מנמק בשם הקבוצה.

אבישי ברוורמן: הבוקר אני באתי לערוץ 10 לדבר על דברים אחרים.

אבישי ברוורמן: העלו אותך ושאלו אותך: פעם אמרת שהעסק הזה ייקבר קבורת חמור.

אבישי ברוורמן: אמרת שיש תחיית המתים.

ישראל אייכלר: יש כאלה שאינם קמים בתחיית המתים.

יצחק כהן: במיוחד החמורים.

אבישי ברוורמן: תחיית המתים קורית בימי משיח ולא בימי משיח שקר.

אבישי ברוורמן: כולנו יודעים, גם הפקידים שיושבים כאן, גם השמאים, שהחוק הזה, במיוחד עכשיו, אסור להעביר אותו כאשר במדינת ישראל אין שום ערבות הדדית בזמן שלום, יש לה ערבות הדדית בזמן מלחמה.

אבישי ברוורמן: אני הייתי יושב ראש ועדת הכספים ואנחנו היינו חברים יחד בוועדת הכספים, אתה יודע מספרים ואתה יודע את הבורות שיהיו כאן.

אבישי ברוורמן: אתה רואה את הדוח של ועדת אלאלוף וגרוש לא יהיה משם.

אבישי ברוורמן: אתה שומע ששר האוצר אומר שהוא לא יעלה מסים, לא על החזקים ולא על הרמאים, אלא הוא יחתוך בבריאות, בחינוך וברווחה ולדרום הוא לא יתקדם.

אבישי ברוורמן: לכן אני מסכם.

אבישי ברוורמן: ניסן, כשאתה מסתכל לי בעיניים – אתה מצביע נגד.

אבישי ברוורמן: למה אתה מצביע בעד?

אבישי ברוורמן: כאן אני פונה אל חבר הכנסת שלח לגבי המשילות.

אבישי ברוורמן: למה המשילות הישראלית היא מהגרועות בעולם?

אבישי ברוורמן: למה ישראל שאומרת שהיא אור לגויים, בזמן אישור בנייה, בעסקים, בשחיתות, היא בתחתית העולם השלישי?

אבישי ברוורמן: משום שזאת צורת העבודה.

אבישי ברוורמן: אם היה שר אוצר שאומר שהוא מכהן ארבע-חמש שנים והוא הולך הביתה ובוחנה תוואי של צמיחה בת קיימא.

אבישי ברוורמן: אני ואורי שני מכירים שנים.

אבישי ברוורמן: אני בטוח שאורי שני לא מאמין בסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: מכיוון שיאיר לפיד – שאני מעריך אותו – אמרו לו שהוא יורד ברייטינג והוא ייפול ולכן הוא מוכרח למצוא גימיק.

אבישי ברוורמן: מצאו את הגימיק הזה כדי להיות במועמדות לראשות הממשלה.

אבישי ברוורמן: לכן מעבירים את הכספים האלה במקום להתנהג ברצינות.

אבישי ברוורמן: לכן אני מסיים ואומר שאני חושב שזאת בושה וחרפה גם לך וגם לכולנו, כדי להגיע לרייטינג לעשות את כל הליצנות הזאת, את הביזיון הזה, שמי שבא מפרלמנט מכובד יודע שכך לא בונים מדינה.

אבישי ברוורמן: לכן אני כרגע מצביע בעד ההסתייגות הזאת.

אבישי ברוורמן: ההסתייגות הזאת אומרת, ניסן, לך עכשיו תעשה תפילה בשקט, חזור בך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

ישראל אייכלר: פעם היו צוחקים על התורכים.

ישראל אייכלר: התורכים הצליחו לבסס את הכלכלה שלהם.

ישראל אייכלר: ארדואן הוכיח שהוא הריץ את הכלכלה שלו קדימה ומדינת ישראל הנאורה והחכמה משקיעה את האזרחים עמוק באדמה, העיקר שקבוצת אוכלוסייה קטנה של עשירים תוכל להתעשר והאוצר יצבור הון גדול ובבנק ישראל יישארו הרבה רזרבות.

ישראל אייכלר: אולי נחזיר את התורכים, רק מאה שנים מאז שהם עזבו.

<שלומית ארליך: אנחנו חוזרים לנוסח שנמצא בפניכם.

<שלומית ארליך: אנחנו בהגדרה גוש וחלקה.

משה גפני: יש הסתייגויות.

<שלומית ארליך: לגוש וחלקה אין הסתייגויות.

יצחק כהן: יש הרבה.

אורי מקלב: שינו את כל ההסתייגויות.

אורי מקלב: חיברו אותן לנוסח אחד ואומרים שהגשתם יחד.

אורי מקלב: כאשר כל קבוצה רוצה לנמק, אומרים שהגשתם הסתייגות אחת.

אורי מקלב: כל הסתייגות היא אחרת.

ניסן סלומינסקי: זה לא משנה.

ניסן סלומינסקי: זה אותו נושא ולכן רק אחד מסביר.

משה גפני: אני רוצה להגיש הסתייגות על גוש וחלקה ואני רוצה לנמק.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: דקה.

ישראל אייכלר: ולא בפגרה.

משה גפני: יש לכם רוב.

משה גפני: אני פונה ללשכה המשפטית, ואני אומר את האמת.

משה גפני: לא נאמר לנו שאם אנחנו מגישים את ההסתייגות יחד, רק אחד מנמק.

משה גפני: איציק כהן הגיש, אני הגשתי, ליצמן הגיש, סתיו שפיר הגישה, מיכל בירן הגישה ואמרנו קבוצה, לצורך העניין מבחינתכם, שאתם לא תרשמו כל כך הרבה הסתייגויות, כל האופוזיציה ביחד אבל הגשנו וכל אחד הגיש בהתחלה בנפרד.

משה גפני: כנראה מישהו בא לניסן סלומינסקי ואמר לו שהם לא נותנים לך להעביר את החוק והם עושים פיליבסטר.

משה גפני: לא נמצאים כאן הרבה חברים.

משה גפני: במקום לתת לנו לנמק את ההסתייגויות שזה יכול להיות מהר, אתה באופן שרירותי אומר לנו שרק אחד מאתנו ואתה גם יושב עם השעון שלך שכל הזמן מפריע באמצע - - -

יצחק כהן: בניגוד לחוק.

משה גפני: אתה לא מאפשר לנו לנמק את ההסתייגויות.

משה גפני: אני חושב שזה מעשה שזה לא ייעשה ואני גם אומר לך למה.

יצחק כהן: לי הוא לא נתן לנמק.

משה גפני: אתה רוצה עכשיו להראות, ואני לא יודע למי, שאתה מעביר את החוק מהר.

משה גפני: יש לך מחר יום שלם, בלאו הכי יצטרכו להביא את זה למליאה.

יצחק כהן: היום דווקא היה הספק נהדר.

משה גפני: יש לך את כל הזמן שבעולם.

משה גפני: אני לא מציע לך לעשות את זה באופן כזה שרירותי ואני אומר לך גם למה.

משה גפני: אני קיבלתי המון פניות - - -

ניסן סלומינסקי: כבר נגמר לך הזמן.

ניסן סלומינסקי: סיבוב שני.

משה גפני: אני קיבלתי המון פניות ואחת היא כאן בכתב יד.

משה גפני: הוא כותב לי: למה אתם נלחמים נגד החוק הזה?

משה גפני: תנו ליאיר לפיד להעביר את החוק ותנו לו ליפול אתו.

משה גפני: הרי כולנו יודעים שמהחוק הזה לא יצא כלום, רק נזק בהכנסות המדינה.

משה גפני: כולם יודעים את זה.

משה גפני: אין בעניין הזה סוד.

ישראל אייכלר: הרבה שואלים את זה.

משה גפני: הרבה אומרים לי.

ניסן סלומינסקי: מה התשובה?

משה גפני: אני לא יודע.

ישראל אייכלר: בגלל התקדים שיוצרים כאן חוק גזעני.

משה גפני: לא, לא בגלל הגזענות.

משה גפני: בגלל חוסר אחריות כלפי המדינה.

משה גפני: מדינה שצריכה לתת ליישובי הדרום, מדינה שצריכה להשקיע הרבה מאוד כסף במלחמה במנהרות, אנחנו ניתן להעביר ככה שלושה מיליארד שקלים?

משה גפני: אני חושב שאתה עושה טעות.

יעקב ליצמן: אנחנו דואגים ללפיד.

משה גפני: אנחנו לא דואגים ללפיד אלא אנחנו דואגים למדינה.

משה גפני: תאפשר לנו לעבור את ההסתייגויות כמו בני אדם.

ניסן סלומינסקי: ומה אז יצא?

משה גפני: לא יצא שום דבר אבל אתה מאפשר לנו לנהל את הדיון נורמלי.

משה גפני: כל אחד יוכל להסביר.

משה גפני: לא כולם ינמקו.

ניסן סלומינסקי: לכל אחד היה זמן לדבר.

יצחק כהן: לא, לא נתת לי.

מיכל בירן: ולא נתת לנו התייעצות סיעתית כפי שביקשנו.

יצחק כהן: גם לסתיו שפיר לא נתת.

יעקב ליצמן: הוועדה לסתימת פיות.

משה גפני: ניסן, תן לנו לנמק את ההסתייגויות.

משה גפני: יש לך רוב.

משה גפני: אני לא יודע מה יהיה בערב, יכול להיות שיקרה משהו.

משה גפני: אני לא יודע אם אתה יודע או לא יודע.

ישראל אייכלר: באמת מה קורה בקהיר?

משה גפני: לא בקהיר.

משה גפני: בירושלים.

יצחק כהן: ספר לנו.

משה גפני: אני אגיד לך אחר כך בארבע עיניים.

משה גפני: אני אומר לך, אל תיקח על כתפיך.

משה גפני: אתה יושב ראש הוועדה ואמרת קואליציה.

משה גפני: אני אף פעם לא קיבלתי מרות כזאת, גם ליצמן לא קיבל מרות של קואליציה על דבר כזה.

יצחק כהן: אבל החליפו מזוודות.

משה גפני: אתה אומר את עמדתך הכול כך נחרצת.

משה גפני: אני אומר לך שהגשנו את ההסתייגויות בנפרד ואחרי כן העברנו אותן יחד.

אורי מקלב: מה יקרה כשיירו על כביש 6?

אורי מקלב: אתה תישא באחריות על הגזענות הזאת?

יעקב אשר: פנו אליך בצורה הכי מכובדת והכי יפה.

יעקב אשר: תן לנו לנמק את ההסתייגויות.

משה גפני: זאת לא החלטה משפטית.

יעקב אשר: תתמודד עם זה.

יצחק כהן: שגית, תתמכי באופוזיציה.

יצחק כהן: תהיי אובייקטיבית.

משה גפני: שגית, את לא היית כשזה עלה.

משה גפני: אנחנו הגשנו בנפרד.

<שגית אפיק: לעניין שזה מקל על הלשכה המשפטית, זה לא מקל על הלשכה המשפטית.

משה גפני: אנחנו חשבנו כך.

<שגית אפיק: הלשכה המשפטית כותבת את ההסתייגויות כפי שהן מוגשות.

<שגית אפיק: עבורנו זה אותו הדבר וזאת אותה עבודה.

משה גפני: בכל אופן, זאת הייתה הכוונה.

<שגית אפיק: תודה.

<שגית אפיק: לעצם העניין.

<שגית אפיק: הסתייגו שעוסקת בעניין מסוים היא הסתייגות שיש לנמק אותה פעם אחת ולא משנה מי הגיש אותה.

<שגית אפיק: גם אם הייתם מגישים לנו אותה בנפרד, הייתם מנמקים אותה פעם אחת.

<שגית אפיק: כך היה כאן תמיד.

חנא סוייד: אבל אם יש נוסחים שונים?

<שגית אפיק: אם יש נוסחים שונים, הוא מאפשר לכם כאן הנמקה שונה.

<שגית אפיק: אם הגישו חמישה חברי כנסת מסיעות שונות הסתייגות שאומרת שבמקום 150 יבוא 140, הוא לא צריך לתת לכל חמשת חברי הכנסת להסביר בנפרד את אותה הסתייגות.

משה גפני: אם יהדות התורה הייתה מגישה לבד, העבודה לבד וכולי?

<שגית אפיק: אותו הדבר.

<שגית אפיק: אותה תשובה.

משה גפני: רק אחד היה מנמק?

<שגית אפיק: אותה תשובה.

משה גפני: הייתה באה מפלגה והייתה אומרת שהיא רוצה לנמק את זה מנקודת ראות שלה.

<שגית אפיק: זה בדיוק ההבדל בין הסתייגות במליאה להסתייגות בוועדה.

<שגית אפיק: במליאה יש לך את האפשרות ששלושים חברי כנסת שונים ינמקו את אותה הסתייגות.

<שגית אפיק: מקבלים את הזמן הזה במליאה.

אורי מקלב: אינה דומה הסתייגות של הסיעה הערבית להסתייגות של יהדות התורה.

<שגית אפיק: זה יתבטא במליאה.

<שגית אפיק: זה לא מתבטא במליאה.

אורי מקלב: אבל עכשיו מצביעים על זה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

אורי מקלב: תן לי להשלים.

אורי מקלב: אינה דומה ההסתייגות של רע"מ תע"ל שהם מדברים מבחינת תרבות הדיור, מבחינת המשאבים של הקרקע וכיצד בונים אצלם לבין זה שאני בא להסביר ולנמק כי אצלי הסיבות הן כלכליות.

<שגית אפיק: נכון, אבל זה יתבטא במליאה ולא בוועדה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים.

<שלומית ארליך: עברנו עכשיו להגדרה גוש וחלקה.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני ביקש להגיש הסתייגות לגוש וחלקה?

משה גפני: אני הגשתי הסתייגות.

משה גפני: גוש – במקום ההגדרה הקיימת ייכתב גוש אמונים ואני מבקש להצביע על זה.

יצחק כהן: לזה אנחנו רוצים התייעצות סיעתית.

חנא סוייד: אני מסתייג מזה.

חנא סוייד: צריך לעשות עכשיו התייעצות סיעתית.

<שגית אפיק: עוד מעט אנחנו מגיעים להגדרת דירת מגורים וזה יהיה נושא אחר עליו תוכלו לבקש התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ישראל אייכלר: למה גוש אמונים?

ישראל אייכלר: למה לא גוש סרטני?

ישראל אייכלר: החוק הזה הוא גוש סרטני.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – 2

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: בצער רב וביגון קודר, רביזיה.

ישראל אייכלר: אפשר להגיש הסתייגות החוק הזה ייקרא גוש סרטני?

חנא סוייד: אני לא מצליח להבין למה היועצים המשפטיים לא עונים לי.

חנא סוייד: למה כאן מגדירים בנייה רוויה בצורה מנוגדת ושונה מהרבה הגדרות אחרות שקיימות?

חנא סוייד: למה?

ישראל אייכלר: רק מסיבות גזעניות ואנטישמיות.

ישראל אייכלר: אין לזה שום הסבר אחר.

ישראל אייכלר: גזעניות נגד הערבים.

ניסן סלומינסקי: היו דיונים ארוכים והסבירו את זה.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר בזמן ההצבעה להסביר.

ישראל אייכלר: לא הסבירו על הבנייה הרוויה.

ישראל אייכלר: אתם רוצים מלחמה בחלשים.

<שלומית ארליך: הסתייגות נוספת של חבר הכנסת גפני להגדרה חלקה.

משה גפני: זה של הקבוצה.

יצחק כהן: תן לי לנמק.

משה גפני: קודם הייתה הסתייגות של הקבוצה שאתם טוענים שהצבענו על זה קודם.

משה גפני: אני טוען שזאת לא אותה הסתייגות.

משה גפני: מה שהיה כתוב באזור, שהכוונה ליש"ע, אף אחד לא הבין, אני לא הבנתי שזה הפירוש ולכן אני לא הצבעתי.

משה גפני: יש הסתייגות של הקבוצה וזה שמאוד חשוב לנו לדעת.

משה גפני: בהגדרה אחרי בנייה רוויה, יהיה כתוב בנייה רוויה ביש"ע ומעניין אותי לדעת מה היושב ראש יצביע על הסתייגות כזאת.

משה גפני: זה לא בדיוק מה שהיה קודם.

משה גפני: כאן אנחנו מדברים ברחל בתך הקטנה.

ניסן סלומינסקי: הייתה הצבעה על זה.

משה גפני: על יש"ע?

משה גפני: ואתה הצבעת נגד?

ניסן סלומינסקי: לא זוכר.

יצחק כהן: לפני חורבן בית שני הייתה שנת בצורת.

יצחק כהן: לא היה מים לעולי רגלים.

יצחק כהן: מה עשו?

יצחק כהן: הלכו לאחד מגדולי הדור שקראו לו נקדימון בן גוריון והוא היה גם פרנס וגם צדיק.

יצחק כהן: אמרו לו, אין מים לעולי רגלים.

יצחק כהן: מה עשה?

יצחק כהן: בסביבות ירושלים היה גוי אחד שהיו לו 12 עיינות מים.

יצחק כהן: הלך וקנה את זה ממנו.

יצחק כהן: אמר לו, תן לי את זה לעולי רגלים, מבטיח לך שתקבל כסף טוב.

יצחק כהן: עשו עסקה.

יצחק כהן: נקדימון בן גוריון קנה את 12 עיינות המים האלה אבל הגוי הזה, היו לו גם פרדסים וכרמים ומטעים, והוא אמר שהוא צריך את המים האלה.

יצחק כהן: אמר לו, אני אתן לך תאריך מסוים ואם עד אותו תאריך לא ירד גשם, נשלם לך כיכר כסף על כל מאגר.

יצחק כהן: עשה עסקה.

יצחק כהן: לקח את המים, חילק לעולי רגלים, הייתה שמחת חג גדולה, היה מים לכולם.

יצחק כהן: גם לחמורים, לכולם היה מים.

יצחק כהן: התקרב התאריך.

יצחק כהן: הגוי הזה שולח אל נקדימון בן גוריון ואומר לו: הבטחת לי גשם אבל יש בצורת.

יצחק כהן: אומר לו, היום עוד רחוק.

יצחק כהן: טוב, יש לו עסקה.

יצחק כהן: אם לא יהיו מים, הוא ייתן לו כיכר כסף וזה מיליארדים.

יצחק כהן: התאריך מתקרב.

יצחק כהן: שולח לו נקדימון בן גוריון ומבקש שישגר לו או את המים או את הכסף.

יצחק כהן: נקדימון אומר לו: שמע, יש לנו עוד שבוע.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: השמש עוד לא שקעה.

יצחק כהן: עוד לא הגענו לשמש.

משה גפני: מה שאתה יודע, לא כולנו יודעים.

יצחק כהן: הנה, עפר רוצה לשמוע.

יצחק כהן: הגיע אותו יום, בבוקר הגוי שולח את השליח ואומר: שגר לי או את המים או את הכסף.

יצחק כהן: אצלנו היהודים היום נגמר בשקיעה.

יצחק כהן: אומר לו, היום עוד גדול, עוד לא שקעה השמש.

יצחק כהן: היום הולך ונגמר, אותו גוי הולך לבית המרחץ, הולך לסאונה, טייקון, ונקדימון הולך לבית המקדש, מתעטף בתפילה ואומר ככה: לא לכבודי ולא לכבוד בית אבא עשיתי את זה, עשיתי את זה לכבודך ריבונו של עולם שירבו עולי רגלים בישראל.

יצחק כהן: הוא יוצא מבית המרחץ, נקדימון יוצא מבית המקדש, התקדרו השמים וירדו גשמים והיה טייפון.

יצחק כהן: אומר לו נקדימון: בבקשה, קיבלתי את העיינות מים שלך ועל העודף אני מוותר לך.

יצחק כהן: אומר לו הגוי: נקדימון, השמש שקעה כבר והלילה שלי.

יצחק כהן: חזר נקדימון לבית המקדש, התעטף שוב בתפילה ואמר: ריבונו של עולם, תן אות שאתה אוהב את עמך ישראל.

יצחק כהן: התפזרו העבים והנה עמדה החמה במרכז השמים.

יצחק כהן: אדוני היושב ראש, אני אומר לך, החוק הזה לא תהיה חמה עבורו.

יצחק כהן: החוק זה ייקבר עוד לפני הפגרה.

יצחק כהן: אני מבקש ממך להצביע בעד ההסתייגות.

יצחק כהן: תודה רבה.

עפר שלח: יש לי סיפור יותר טוב.

עפר שלח: אני שומר אותו לפיליבסטר שלי.

משה גפני: תן לו.

עפר שלח: נסעו 900 יהודים לקרוז.

משה גפני: נשמע אבל אם אתה יכול לספר את זה באריכות.

עפר שלח: האמן לי גפני שיום אחד תתגשם משאלתך ואנחנו נהיה באופוזיציה ונעשה פיליבסטר, אז תשמע סיפורים.

יצחק כהן: בינתיים תלמדו.

עפר שלח: נסעו לקרוז.

עפר שלח: נעמד הצוות של האנייה ליד הכבל ומחכים.

עפר שלח: יש אדם שלוחץ את הידיים לכולם, ניגש לקפטן וחושב אולי ייתן לו איזה טיפ.

עפר שלח: הולך היהודי, כך השני, השלישי, הרביעי, מגיע האחרון, לוחץ את הידיים לכולם, ניגש לקפטן ואומר: תודה רבה בשם כל הנוסעים, הנה, אני נותן לך טיפ לכולם.

עפר שלח: נותן לו חבילת כסף.

עפר שלח: אומר הקפטן: אני לא יודע אם אתם היהודים הרגתם את ישו, אבל אני יודע שהוצאתם לו את הנשמה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

משה גפני: היות והוא דיבר על ישו, אדוני היושב ראש, אני רוצה לספר לך שאני יושב יום אחד במזנון ומגיע אלי אחמד טיבי – סיפור אמיתי – ואומר לי שהוא הולך לדרוש במליאה, יש לו נאום אבל לפני כן הוא הולך להגיד בדיחה והוא מציע לי שאני אכנס.

משה גפני: הוא נכנס למליאה ואני רץ אחריו.

משה גפני: אחמד טיבי אומר בדיחה, אז אני אוותר על זה?

משה גפני: הוא מספר כך: פעם אחת היה מרצה באוניברסיטה בלונדון, הוא היה כומר, לפני ההרצאה שלו הוא היה אומר: אתם הסטודנטים תשמעו, אני אשאל אתכם שאלה ואם תדעו לענות עליה תשובה, אתם מקבלים מאה דולר.

משה גפני: שואל הכומר מי היה האיש הכי חשוב בהיסטוריה.

משה גפני: כך מספר אחמד טיבי במליאת הכנסת, במליאת כנסת ישראל.

משה גפני: מי היה האיש הכי חשוב בהיסטוריה?

משה גפני: אחד הסטודנטים מצביע, בבקשה, תגיד מה התשובה, והוא אומר אלכסנדר מוקדון.

משה גפני: אומר לו המרצה הכומר, לא נכון.

משה גפני: סטודנט שני מצביע והוא שואל אותו מי האיש הכי חשוב בהיסטוריה, והוא אומר נפוליאון בונפרטה.

משה גפני: אומר לו, לא נכון.

משה גפני: שלישי מצביע והוא שואל אותו מי האיש הכי חשוב בהיסטוריה.

משה גפני: הוא אמר לו ישו.

משה גפני: אמר לו המרצה הכומר, כל הכבוד, תעלה כאן לבמה ותקבל מאה דולר.

משה גפני: הוא מסתכל עליו והוא רואה סטודנט יהודי עם כיפה.

משה גפני: הוא שואל אותו, תגיד לי, איך הגעת לזה?

משה גפני: אומר לו הסטודנט: תשמע אדוני הכומר – כך מספר אחמד טיבי וזה מופיע בפרוטוקול – האמת היא שהאיש הכי חשוב בהיסטוריה היה משה רבנו אבל ביזנס זה ביזנס.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא בהגדרת דירת מגורים.

יצחק כהן: סוף סוף התייעצות סיעתית.

יצחק כהן: אני כבר מודיע כדי שהוא לא יגיד שהצבענו.

יצחק כהן: מראש אני מודיע התייעצות סיעתית על כל סעיף וסעיף.

<שלומית ארליך: ההסתייגות היא של קבוצת יהדות התורה, ש"ס, העבודה, מרצ, חד"ש ורע"מ תע"ל.

<שלומית ארליך: אנחנו בדירת מגורים.

משה גפני: איפה זה?

ניסן סלומינסקי: אתה לא צריך לעבור דף.

ניסן סלומינסקי: אנחנו באותו דף.

יצחק כהן: הספק מדהים.

יעקב אשר: ניסן, ברוך הבא, זה החיוך הראשון מהבוקר.

יצחק כהן: הספק מרתוני.

<שלומית ארליך: במקום ההגדרה דירת מגורים יבוא דירה שהוצהר בפני עורך דין שתשמש למגורים ולא להשקעה.

משה גפני: של מי ההסתייגות הזאת?

<שלומית ארליך: של כל הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לנמק?

מיכל בירן: אני.

משה גפני: יש הסתייגות שלנו, של כל הקבוצה, אבל הם אומרים שננמק את זה אחר כך.

משה גפני: זה אחרי ההגדרה.

משה גפני: אנחנו לא רוצים להוליך אתכם שולל.

ניסן סלומינסקי: לקחתם לה חצי מהזמן.

מיכל בירן: חלילה.

מיכל בירן: אתה רוצה לחנך אותי לצעוק?

ניסן סלומינסקי: לא.

מיכל בירן: תן לי את הזמן.

מיכל בירן: נראה לי שבסופו של דבר אחת הדאגות של כולנו היא שאנשים ינצלו את החוק הזה למטרות ספסרות כאלה ואחרות.

מיכל בירן: מטריד אותנו שהקבלנים יתחילו לשחק במחירים והחיוב עבור המטבח יהיה בנפרד.

מיכל בירן: לא חסרות דרכים ואנשים כדי ליהנות מההטבה הזאת והדירות בעצם יהיו דירות להשקעה אבל ירשמו את זה על שם הילדים והנכדים אבל בסופו של דבר הכסף הזה שכל כך היינו צריכים אותו עכשיו כדי לעזור לתושבי הדרום, כדי לעזור לבעלי העסקים הקטנים מעבר לטווח של ארבעים קילומטרים, כדי לסגור את המנהרות, כל הכסף הזה הולך להיות מבוזבז.

מיכל בירן: אנחנו לפחות רוצים שלא ייהנו ממנו אנשים שבאים לספסר בדירות להשקעה.

מיכל בירן: אם אתם מפלים חרדים וערבים, לפחות אל תתנו לספסרים ליהנות מזה.

ניסן סלומינסקי: כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: עדיין בדירת מגורים.

יצחק כהן: ביקשנו התייעצות סיעתית.

יצחק כהן: אמרתי קודם.

יצחק כהן: הזהרתי מראש ואמרתי שאני מבקש התייעצות סיעתית.

יצחק כהן: ההצבעה מבוטלת.

יצחק כהן: גם הרביזיה מבוטלת.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: ההצבעה לא מבוטלת אבל תצאו עכשיו לחמש דקות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה אחרי ההתייעצות הסיעתית.

משה גפני: איפה אנחנו עומדים עכשיו?

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוד מעט מצביעים.

משה גפני: מצביעים על מה?

ניסן סלומינסקי: על הסיפור שסיפרת.

חנא סוייד: לא נימקנו הסתייגויות לגבי הגדרת דירות מגורים ואני רוצה לנמק.

ניסן סלומינסקי: בנושא הזה יש לנו את היועצים המשפטיים.

<אייל לב ארי: אנחנו ממשיכים עם ההסתייגות הבאה של קבוצת יהדות התורה - - -

משה גפני: סליחה, אני לא מרוכז.

משה גפני: איזה סעיף?

<אייל לב ארי: אנחנו עדיין בהסתייגות של דירת מגורים.

<אייל לב ארי: הסתייגות של קבוצת יהדות התורה, קבוצת ש"ס, קבוצת העבודה, קבוצת מרצ, קבוצת חד"ש וקבוצת רע"מ תע"ל.

<אייל לב ארי: בהגדרה דירת מגורים, הסיפא, המלים ובדירה שבנייתה – תימחק.

מיכל בירן: לא שמעתי.

מיכל בירן: אם אפשר לחזור על זה.

ניסן סלומינסקי: לא בהכרח מבינים את ההסתייגות.

<שגית אפיק: ההסתייגות מבקשת לתקן את הגדרת דירת מגורים כך שההגדרה תהיה דירה מיועדת לשמש למגורים בלבד והיא לא תתייחס לדירה שנמצאת בבנייה.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

משה גפני: אני רוצה אלא אם כן מישהו אחר רוצה.

מיכל בירן: אני אשמח אם העניין עם הנכדים ייכלל.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, בקשר להגדרת דירת מגורים.

חנא סוייד: אני רוצה להאיר שתי נקודות בהתייחס להסתייגות כמובן.

חנא סוייד: שים לב שכבר מתפרסמים מחקרים שמראים שהחוק הזה על פי ההגדרות שלו ימשוך את שטחי הבנייה כלפי מעלה.

חנא סוייד: כלומר, כל המושג הזה של בנייה בהישג יד, בנייה שאנשים לא עשירים יוכלו לקנות, הם יפספסו את ההזדמנות לקנות דירת מגורים.

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: כי ההטבה תינתן ומי שיזכה בהטבה אלה אנשים שיכולים לקנות דירות גדולות.

חנא סוייד: הטרנד בכל השוק יהיה לכיוון כך שאנשים יבנו יותר ויותר דירות גדולות וזה בניגוד מוחלט למטרה שכולם מדברים עליה, שזה בעצם צריך לאפשר דיור בר השגה שאלה הן דירות קטנות או בינוניות.

חנא סוייד: נקודה שנייה והיא מתקשרת גם להגדרת דירת מגורים וגם לעניין של צפיפות הבנייה.

חנא סוייד: קח לך מקרה שבו אדם רוצה לבנות דירה, לצופף את הבנייה הקיימת בשכונה מסוימת.

חנא סוייד: בעצם הוא לא צריך קרקע חדשה, הוא לא צריך לבנות תשתיות חדשות במובן זה שהוא בונה דירת מגורים ובהשקעה מאוד נמוכה כי הוא לא צריך לבנות תשתיות חדשות.

מיכל בירן: בניין חדש או על בניין קיים?

חנא סוייד: על בניין קיים.

חנא סוייד: ציפוף הבנייה.

חנא סוייד: החוק הזה בעצם גורם – בשתי הנקודות, בשתי הדוגמאות שנתתי – לכך שזה מושך כלפי פתיחת שטחים חדשים בבנייה חדשה שהיא עולה שלושים עד ארבעים אחוזים מהציפוף של הבנייה הקיימת ומצד שני לכיוון של דירות גדולות.

חנא סוייד: בשני הדברים האלה, זה בדיוק הכיוון ההפוך ממה שמקובל בשוק הדיור ובניסיונות לפתור ולספק דיור בר השגה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב אשר: בזמנו הייתה החלטה לעודד דירות של שלושה חדרים כי אלה דירות שהולכים לזוגות צעירים.

יעקב אשר: החוק הזה שאתה מוביל אותו עכשיו עושה הפוך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

יעקב אשר: אין הגיון.

יעקב אשר: אין אחריות ציבורית.

חנא סוייד: יוצרים אלף בעיות.

ניסן סלומינסקי: רק אתמול בלילה דיברתי, וטל שנמצא כאן יכול להעיד כי דנתי אתו בנושא הזה.

חנא סוייד: השתכנעת ממה שהוא אמר לך?

ניסן סלומינסקי: לא השתכנעתי.

יעקב אשר: הדף ההוא של התיקונים נמצא?

ניסן סלומינסקי: לא מכיר את הדף ההוא.

יעקב אשר: תראה לנו אותו.

ניסן סלומינסקי: אין לי.

ניסן סלומינסקי: לא יודע על מה אתה מדבר.

יעקב אשר: איך?

יעקב אשר: יושב ראש ועדת כספים לא יודע?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע על מה מדובר.

יעקב אשר: האוצר הביא תיקון.

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אם האוצר הביא תיקון בלי להתייעץ אתי - - -

יצחק כהן: לא דיברו אתך על שום דבר בחוק הזה?

יצחק כהן: כלום?

יצחק כהן: לא הגעתם לשום הבנות?

ניסן סלומינסקי: יש לנו את ההבנות כאן.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: עם האוצר.

יצחק כהן: לא מה שקשור לחוק.

יצחק כהן: בנושאים אחרים כמו למשל הארבעים מיליון.

משה גפני: הייתה הצבעה?

ניסן סלומינסקי: כן.

יצחק כהן: ביקשתי רביזיה.

יצחק כהן: התייעצות סיעתית.

<שגית אפיק: כבר התייעצתם על ההגדרה דירת מגורים.

<שגית אפיק: אנחנו עדיין בהגדרת דירת מגורים.

יעקב ליצמן: היועצת המשפטית אמרה.

יעקב ליצמן: קיבלנו.

יעקב ליצמן: איך אנחנו?

ניסן סלומינסקי: כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

יצחק כהן: כן.

יעקב אשר: אורי, בקצרה.

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: אל תיקח לנו את הזמן.

יצחק כהן: מבוא, נושא וסיכום.

משה גפני: קצר.

משה גפני: אל תיקח לנו את הזמן.

אורי מקלב: לפני תקופה חבר הכנסת חנא סוייד אמר לי עת הייתי סגן יושב ראש מליאה: כשיוציאו אותי מהמליאה אחרי קריאה שנייה ושלישית, קריאה לסדר, אני עוזב את הכנסת.

אורי מקלב: שאף אחד לא יחשוב לנצל את זה כי הוא אמר לי את זה בקדנציה הקודמת.

אורי מקלב: הוא אמר לי: כשיוציאו אותי מהמליאה בגלל קריאה לסדר, אני עוזב את הכנסת כי לא לכך באתי.

אורי מקלב: אני מאוד הזדהיתי אתו.

אורי מקלב: אמרתי שיש גם גבולות איפה אנחנו נמצאים ואיפה אנחנו לא נמצאים.

משה גפני: אני, אם לא יוציאו אותי מהכנסת, אני עוזב.

יעקב אשר: אם לא יוציאו אותו לפחות אחת לחודש, הוא עוזב.

אורי מקלב: אני אומר לך שילדיי לא רואים טלוויזיה ואין להם אינטרנט.

אורי מקלב: בושה הייתה מכסה את פניי, במיוחד גם כלפי הנכדים שלי.

אורי מקלב: אני הזדהיתי עם חבר הכנסת סוייד שאמר שזאת בושה עבורו שיצטרכו לגרור אותו החוצה.

אורי מקלב: יש קווים אדומים.

אורי מקלב: גם הכנסת צריכה קווים אדומים.

אורי מקלב: אני אומר לך שיש לי מזל שילדיי ונכדיי לא רואים את הדיון הזה לא דרך האינטרנט ולא דרך הטלוויזיה.

אורי מקלב: לא היו לי פנים להסביר את זה לנכדתי בת העשר שמתעניינת במה שקורה כאן, איך נראה דיון של ועדת כספים שבאה לדון באחד הדיונים החשובים ביותר.

אורי מקלב: אני צריך גם להסביר לה והייתי יכול לנמק לה ולומר לה: נכדתי היקרה, אין לי דרך אחרת, הצורה שמתנהגים אתנו, הדורסנות הזאת, לוקחים חוק שכל מהותו וכל יצירתו הוא אפליה.

אורי מקלב: אמרו לי שאנחנו לא רואים איך אנחנו נראים.

אורי מקלב: אמרו לי אנשים שמסתכלים באינטרנט.

אורי מקלב: אני רוצה לומר שאני מבין את זה ואני מזדהה, אבל זה הדבר היחיד שיש לנו.

אורי מקלב: מה שעשינו כאן במשך היום, במשך שמונה שעות, זה רק בגלל שזאת הדרך היחידה.

אורי מקלב: הבעיה לא נמצאת בצד שלנו אלא היא בצד אחר.

אורי מקלב: לגופם של דברים.

אורי מקלב: גם בנושאים משפטיים לא קיבלנו תשובות ולא רק לגבי ההסתייגויות.

אורי מקלב: דיברנו על היועץ המשפטי של הכנסת, אני אתן דוגמה אחת.

אורי מקלב: טוב ששגית נמצאת כיועצת המשפטית של הוועדה.

אורי מקלב: עת אנחנו דיברנו על חוות הדעת של היועץ המשפטי לכנסת, דיברנו על פן אחד בחוות הדעת שלו שדיבר על כך שהחוק הזה במהותו יש בו אפליה.

אורי מקלב: יש כאן הטבה לאנשים ממגזר מסוים ומצד שני הוא מפלה, דבר שהוא בעייתי ולא חוקתי.

אורי מקלב: אבל הוא לא דיבר על כך שהיועץ המשפטי לא הסכים לחוק הזה וזה אומר שהאלטרנטיבה שניתנת לציבור המופלה היא אלטרנטיבה שלא קיימת.

אורי מקלב: היום גם מיליון שקלים, אתם כוועדת כספים לא ביקשתם חוות דעת מקצועית מה מחיר הדירות וכמה דירות יש במחיר מיליון שקלים.

אורי מקלב: מאז ישבנו ועד היום מחיר הדירה כבר עלה בשמונה אחוזים ויותר לפי הלשכה לסטטיסטיקה.

אורי מקלב: דירה שאז עלתה 900 אלף, היום עולה כבר מיליון.

אורי מקלב: גם היום אנחנו מדברים על משהו שהוא לא ישים לאף מגזר.

אורי מקלב: חובת ועדת הכספים הייתה לקבל חוות דעת מקצועית.

ניסן סלומינסקי: קיבלו.

<שגית אפיק: נאמר לי כאן שביקשו וקיבלו.

אורי מקלב: לא קיבלנו.

ניסן סלומינסקי: ביקשו וקיבלו.

ניסן סלומינסקי: שנית, גם הייתה אופציה להגדיל את זה למיליון ומאתיים אלף שקלים ודווקא אתם סירבתם.

יעקב ליצמן: התשובה היא לא.

יעקב ליצמן: מיליון ומאה אלף שקלים.

אורי מקלב: מה זה קשור אלינו?

אורי מקלב: הכול הוא מקח וממכר?

יעקב אשר: עוד פעם עובדים עליך.

יצחק כהן: לא רוצים כלום מהחוק הזה.

יצחק כהן: קחו הכול.

יעקב ליצמן: יש לי אלה עניינית.

יעקב ליצמן: האם זה שוועדת הכנסת ברגע זה לא אישרה את המיזוג של ארבעת החוקים, אנחנו דנים רק על הצעת החוק הממשלתית?

יעקב ליצמן: זאת אומרת שאחר כך יאחדו את החוקים ולכן מה שדנו כאן הוא כלום?

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: בכל מקרה דנים על ההצעה הממשלתית והמיזוג היה מותנה בהסכמתם של המתמזגים להצעה.

יעקב ליצמן: לא כולם הסכימו.

<שגית אפיק: אם הם לא הסכימו, אז לא יהיה מיזוג.

<שגית אפיק: המיזוג מותנה בכך שהם מסכימים לנוסח הממשלתי.

משה גפני: אם חלק מסכים וחלק לא?

אורי מקלב: או מסכים לחלק מהסעיפים?

<שגית אפיק: מי שלא מסכים ויש לו הצעה משל עצמו, הוא לא חייב להתמזג.

יעקב ליצמן: אם ועדת הכנסת לא תצביע?

<שגית אפיק: תונח הממשלתית בלבד.

יעקב ליצמן: אם ועדת הכנסת לא תצביע ואנחנו בוועדת הכספים נסיים את החוק הזה, מה עולה ומה לא עולה?

יעקב ליצמן: ועדת הכספים הצביעה על מיזוג ולכן מבחינתנו כל ארבעת החוקים ביחד.

יעקב ליצמן: אנחנו מיזגנו.

יעקב ליצמן: מה התהליך המשפטי?

אורי מקלב: ועדת הכנסת צריכה לאשר את זה.

יעקב ליצמן: ועדת הכנסת עדיין לא אישרה את זה ואני לא יודעת למה זה כך.

יעקב ליצמן: טכנית אני שואל, אם היא לא תאשר, מה עובר, ההצעה הממוזגת או לא?

חנא סוייד: מה הפרוצדורה?

אורי מקלב: גם אם יעלו את המיזוג, זה צריך לעלות לשולחן הכנסת.

אורי מקלב: צריך להקריא במליאה.

ניסן סלומינסקי: אתם רואים למה אני לא נותן לשאול?

ניסן סלומינסקי: הוא שאל שאלה טובה ורציתי שייתנו תשובה, אבל עושה רושם שאתם רוצים למשוך את הזמן.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: חס ושלום.

יצחק כהן: מה פתאום?

מיכל בירן: שאלה ממש מעליבה.

משה גפני: איך אתה מעלה בדעתך דבר כזה?

יעקב אשר: איזה סיבה יש לנו למשוך?

<שגית אפיק: כיוון שוועדת הכספים החליטה על מיזוג, עליה להמתין להחלטת ועדת הכנסת שתאשר את המיזוג לפני הנחת הצעת החוק.

<שגית אפיק: ועדת הכספים רשאית להחליט אחרת.

<שגית אפיק: זאת אומרת, היא רשאית לבטל את המיזוג.

<שגית אפיק: אם לא, יש להמתין להחלטת ועדת הכנסת.

יצחק כהן: אז בואו נמתין.

חנא סוייד: זה הפרט הכי מתאים לסיים בו את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: יש הסתייגות שאני רוצה להצביע עליה.

ניסן סלומינסקי: הייתה הסתייגות שהוסברה בטוב טעם על ידי חבר הכנסת אורי מקלב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

יצחק כהן: אנחנו כרגע דנים על כל ההצעות?

<שגית אפיק: לא.

<שגית אפיק: אנחנו דנים על הממשלתית כיוון שמי שמתמזג, זה מותנה בהסכמתו לקבל את הנוסח הממשלתי.

ניסן סלומינסקי: בערוץ 2 כתבו שיאשרו את חוק מע"מ אפס לא לפני ספטמבר.

חנא סוייד: אז למה אתה כל כך ממהר?

חנא סוייד: תן לנו לדבר.

יעקב אשר: עוד פעם עובדים עליך.

יעקב אשר: האוצר לא מגלה לך כלום.