ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 420, 2014-09-11 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון על סדר-היום: תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים עקב מעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי), התשע"ד-2014.

ניסן סלומינסקי: רשות המסים צריכים להוביל.

ניסן סלומינסקי: מי המוביל שם?

<אמיר דהן: בוקר טוב.

<אמיר דהן: אמיר דהן, מנהל קרן הפיצויים.

<אמיר דהן: אציג את הנושא.

<אמיר דהן: בשנים האחרונות אנחנו עדים לגל אלימות בעקבות הסכסוך הערבי-ישראלי על רקע לאומי אתני, כל מה שנקרא תג מחיר בתוך מדינת ישראל.

יעקב ליצמן: תג מחיר זה ימין-שמאל או ימין-ימין או שמאל-שמאל או ערבים-יהודים?

<אמיר דהן: זה נובע מהסכסוך הערבי-ישראלי.

יעקב ליצמן: תג מחיר זה קבוצה מסוימת.

יעקב ליצמן: לא הייתי מציע לך לומר: תג מחיר.

יעקב ליצמן: אתה היית צריך להגיד את זה.

ניסן סלומינסקי: אני עוד לא מצליח להבין איך זה נכנס.

ניסן סלומינסקי: אולי מדובר בנושא אחר בכלל.

<אמיר דהן: בסעיף 36ב1 לחוק מס רכוש, שתוקן ב-2006, שונה חוק התגמולים.

<אמיר דהן: הוספו לו פסקאות (4) ו-(5) לחוק התגמולים להגדרת פגיעת איבה.

<אמיר דהן: אלה סעיפים שקובעים שגם פגיעה ממעשה אלימות שמטרתו העיקרית פגיעה באדם בשל השתייכותו למוצא לאומי אתני, ובלבד שהוא נובע מהסכסוך הערבי-ישראלי, יהיה זכאי לפיצוי.

<אמיר דהן: בחוק שלנו נכנס הסעיף בחוק, אבל לא הותקנו תקנות עד היום.

יעקב ליצמן: ממתי החוק?

<אמיר דהן: ב-2006.

<שלומית ארליך: מה קרה עד היום?

<אמיר דהן: בתקופה הזאת הוקמה ועדת ל', ועדה בין-משרדית, שטיפלה בכל התיקים הללו בצורה מסודרת.

<אמיר דהן: בהנחיה של היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: בצורה מסודרת?

ניסן סלומינסקי: שמונה שנים.

<אמיר דהן: הוועדה טיפלה בזה בצורה מסודרת.

ניסן סלומינסקי: לא, ועדת ל', הכוונה שלושים שנה?

<אמיר דהן: שי יסביר את הנושא של ועדת ל' טוב ממני.

<שי סומך: זו ועדה שהוקמה ב-1999 על-ידי היועץ המשפטי לממשלה, שעוסקת בפיצויים על רקע לאומני.

יעקב ליצמן: ל' זה על שם מישהו?

<שי סומך: לפנים משורת הדין.

<שי סומך: גם מס רכוש חבר בוועדה.

<שי סומך: זו ועדה שיושבת במשרד הביטחון, והיא נותנת פיצויים, כאשר יש פגיעה של יהודים בערבים וערבים ביהודים.

<שי סומך: למשל, בעכו, אתם זוכרים את המהומות שהיו שם, אז נפגעו משני הצדדים, אז הוועדה פיצתה בשני הצדדים, פעולות תג מחיר, באוקטובר 2000 המאורעות שהיו במשולש, ואדי עארה, גם היה פיצוי.

<שי סומך: גם יהודים מפוצים וגם ערבים, כשהפגיעה היא על רקע הסכסוך הישראלי-ערבי, וזה לא מגיע לפגיעת איבה.

<שי סומך: פגיעת איבה - כמובן, החוק הרגיל.

יעקב ליצמן: למה התקנות לא הותקנו עד היום?

יעקב ליצמן: מי אשם בזה?

יעקב ליצמן: משרד האוצר או הוועדה או אנחנו?

<שי סומך: בסופו של דבר אף אחד לא נפגע, כי היתה ועדת ל'.

יעקב ליצמן: זו תשובה דיפלומטית.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שלא הייתם צריכים תקנות, והצלחתם לשלם פיצויים או נזקים בלי התקנות?

ניסן סלומינסקי: איך עשיתם את זה?

<שי סומך: ועדת ל' היא כבר מ-99', עוד לפני החוק שחוקק ב-2006.

<שי סומך: כשחוקק החוק, משרד הביטחון, היתה לו טענה, שברגע שחוקק החוק, ועדת ל' צריכה להפסיק לפעול, אבל סירבנו כמובן לפרשנות הזאת, כי המטרה של החוק היתה לא לפגוע בציבור אלא להיטיב אתו.

<שי סומך: לכן ועדת ל' המשיכה לפעול.

<שי סומך: היו כמה מחלוקות בין-משרדיות.

יעקב ליצמן: לפי מה שאתה אומר, ועדת ל' מיטיבה עם הציבור.

<שי סומך: ועדת ל' היטיבה עם הציבור.

<שי סומך: התקנות הן בעצם מעגנות את מה שוועדת ל' עושה היום, אבל ודאי אנחנו מברכים על כך, ופעלנו שזה יהיה כדי שהדברים יהיו קבועים בחוק ראשי ולא בוועדת ל'.

<שי סומך: זו ודאי הדרך הנכונה.

ניסן סלומינסקי: מה אומרות התקנות?

<שי סומך: התקנות מפצות בעצם על כל נזק רכוש.

<שלומית ארליך: אנחנו מדברים על רכוש בלבד.

<שלומית ארליך: לא גוף.

<שי סומך: כן.

<שי סומך: אגב, נזקי גוף מפוצים היום בחוק הביטוח הלאומי.

<שי סומך: ב-2006 החוק תוקן, והוא מופעל מ-2006.

סתיו שפיר: תעשה לנו סדר בתוך זה.

סתיו שפיר: הנפגעים הישירים של אלימות כתוצאה ממקרים כאלה, כמו אלה שהוכו בירושלים, וסבלו מאובדן כושר עבודה ודברים מסוג זה – הם מפוצים רק על-ידי המנגנון של ביטוח לאומי?

<שי סומך: פגיעות גוף מקבלות פיצוי כמו נפגעי איבה רגילים.

<שי סומך: כל נזק גוף על רקע לאומני מפוצה, לפי חוק הביטוח הלאומי, אתם יודעים שנפגעי איבה מקבלים פיצוי מאוד-מאוד נדיב, בדיוק כמו נכי צה"ל.

יצחק כהן: מה זה "נדיב"?

<שי סומך: כמו נכי צה"ל.

<שי סומך: קצבת הנכות היא מאוד גבוהה.

<שי סומך: איני זוכר את הסכומים.

יצחק כהן: אתה אומר "נדיב".

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: מפוצים.

ניסן סלומינסקי: תוריד את המילה "נדיב".

חמד עמאר: אם כמו נכי צה"ל, מצבם לא טוב, כפי ששמענו כאן בוועדה.

חמד עמאר: נכון או לא, אדוני היושב-ראש?

חמד עמאר: זה מה ששמענו מנכי צה"ל כאן.

יעקב ליצמן: אם חרדי פוגע בי, האם זה תג מחיר?

<שי סומך: לא.

יעקב ליצמן: אז מה זה תג מחיר?

ניסן סלומינסקי: על רקע של סכסוך ישראלי-ערבי, הוא קורא לזה.

ניסן סלומינסקי: החוק כולו מבוסס רק על פגיעה שנובעת בגין הסכסוך הישראלי-ערבי.

<ברוך משולם: יש הגדרה בחוק התמלוגים לפגעי פעולות איבה, וההגדרה בסעיף 4 אומרת: פגיעה ממעשה אלימות, שמטרתו העיקרית פגיעה באדם בשל השתייכות למוצא לאומי אתני, ובלבד שהוא נובע מהסכסוך הישראלי-ערבי.

<ברוך משולם: אני מניח שהדוגמה שנתת, לא נופלת פה להגדרה בחוק.

סתיו שפיר: מה עם פגיעה בין יהודי ליהודי על בסיס חילוקי דעות פוליטיים?

יעקב ליצמן: זה בדיוק מה ששאלתי.

<ברוך משולם: אנחנו מאמצים את ההגדרה לחוק שלנו.

<ברוך משולם: אנחנו לא משנים אותה.

<ברוך משולם: זאת ההגדרה, וכך אנחנו מתייחסים אליה.

<ברוך משולם: אין לנו נגיעה אליה.

יצחק כהן: למשל, מפלגה ששונאת חרדים, והיא פוגעת בהם כל הזמן.

יצחק כהן: זה לא פשע שנאה?

ניסן סלומינסקי: בוא תתקדם הלאה.

יצחק כהן: שלומית, זה פשע שנאה?

יצחק כהן: יש עתיד שונאים חרדים, וכל הזמן פוגעים בהם.

יצחק כהן: זה פשע שנאה?

סתיו שפיר: אז אתם אומרים שחוק המע"מ זה פשע שנאה?

יצחק כהן: זה פשע שנאה.

<שי סומך: התקנות כאן מפצות על כל פגיעה ברכוש.

<שי סומך: ניתן פיצוי מלא על הרכוש בשני מצבים: גם כאשר הכוונה היתה לפגוע באדם, ונפגע רכוש, וגם כשהמטרה היתה לפגוע ברכוש בלי לפגוע באדם – למשל, רכב חונה.

חמד עמאר: עד עכשיו איך עשינו את זה?

ניסן סלומינסקי: לפי ועדת ל'.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר קודם.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שכל זמן שלא היה החוק, ועדת ל' עבדה.

ניסן סלומינסקי: מרגע שהיה החוק, בא משרד הביטחון ואומר: עכשיו אתם לא יכולים לעבוד לפי הוועדה; אתם צריכים לתקן את התקנות, שהן ההשלמה לחוק, ותתחילו לעבוד לפי החוק.

ניסן סלומינסקי: אבל לקח הרבה שנים עד שהביאו את התקנות.

<שי סומך: עוד דבר אחד שצריך לציין: התקנות לא חלות על נזק עקיף.

<שי סומך: צריך להבין שגם בפגיעת איבה יש פיצוי על נזק עקיף רק בישובי ספר.

<שי סומך: ודאי שהמטרה כאן היא להשוות את המצב המשפטי לפגיעות איבה, ולא להיטיב מעבר למה שהיום מקבלים- - -

ניסן סלומינסקי: ירושלים זה ספר?

<שי סומך: לא.

יעקב ליצמן: אבל הישובים כן.

יעקב ליצמן: למשל, גילה - כן.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר, רק לנזק עקיף, אתה מדבר.

<אמיר דהן: הפתרון שניתן כאן הוא בדיוק כמו שחלילה יש פיגוע בירושלים או בתל-אביב, ויש נזק ישיר בעצם לנכס.

ניסן סלומינסקי: זה מקבלים בכל הארץ.

<אמיר דהן: הוא מקבל.

<אמיר דהן: אותו דבר, אם יש פעולה כזאת, שנובעת מהסכסוך- - -

יעקב ליצמן: למה, למשל, גילה לא תקבל?

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אשאל אותו שאלה.

חמד עמאר: שרפו למישהו את המשאית.

חמד עמאר: אתם מפצים אותו רק על המשאית.

חמד עמאר: במשאית הזאת הוא עובד ומכניס את הפרנסה שלו.

חמד עמאר: אתם לא מפצים אותו על זה ש- - -

<שי סומך: התשובה היא כן, אין פיצוי.

<שי סומך: גם אם טיל יפגע במשאית הזאת, אין פיצוי על נזק עקיף.

סתיו שפיר: מאיפה כן מגיע פיצוי על הנזק העקיף?

ניסן סלומינסקי: דרך החוק הזה.

<שי סומך: גם בפגיעת איבה אין פיצוי.

<אמיר דהן: אסביר את זה בצורה מסודרת.

<אמיר דהן: ישבנו כאן בוועדת הכספים כדי לאשר את התקנות לאזור הדרום, לנזקים עקיפים.

ניסן סלומינסקי: אמת.

<אמיר דהן: התקנות היו צריכות להגיע לכאן, כי הישובים האלה בעצם לא מוגדרים כישובי ספר.

<אמיר דהן: למשל, אשדוד או אשקלון לא מוגדרים כישובי ספר.

<אמיר דהן: היום חלילה יש טיל אחד בודד, פוגע בעיר אשדוד או בעיר אשקלון בעסק, הוא זכאי לקבל את הפיצוי של הנזק הישיר בלבד.

<אמיר דהן: כך התקנות קובעות, כך החוק קובע.

<אמיר דהן: ישובי הספר - גם כשהיו פיגועים בשנת 2000 עד 2003 בירושלים וגם בתל-אביב, הם פוצו רק - אנחנו משווים את התקנות הללו לתקנות הרגילות.

סתיו שפיר: מאיפה מגיע פיצוי לנזק העקיף?

<אמיר דהן: הנזק העקיף לא מגיע בכל מקום; רק באירועים מיוחדים- - -

חמד עמאר: אבל אנחנו במצב חריג.

<אמיר דהן: - - זמן תקנות על אזור הדרום.

יעקב ליצמן: למשל, גילה בתקופה של שש-שבע שנים שהיו יריות – לא זוכר כמה שנים זה – שמונה שנים.

יעקב ליצמן: האם זה נקרא שמגיע להם פיצוי?

יעקב ליצמן: היה יום-יום, שעה-שעה יריות.

ניסן סלומינסקי: ישוב ספר זה הגדרה שצריכה להופיע בחוק.

ניסן סלומינסקי: בחוק מפורטים שמות הישובים, רשימה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לומר לך.

סתיו שפיר: מה הרשימה?

ניסן סלומינסקי: זה לא חלק מהחוק.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אז תעזבו את זה.

סתיו שפיר: עוד שאלה אחת.

סתיו שפיר: מסגדים שהוצתו בשנים האחרונות.

<אמיר דהן: יקבלו פיצוי בגין נזק.

סתיו שפיר: כולם?

סתיו שפיר: כל יותר מ-30 המסגדים שהוצתו מקבלים פיצוי?

<אמיר דהן: אנחנו לא הולכים אחורה.

<אמיר דהן: החוק הזה יתחיל מ-1.7.14.

ניסן סלומינסקי: תכף נדבר על התאריך.

ניסן סלומינסקי: עזוב את התאריך כרגע.

<אמיר דהן: בעבר זה היה באמצעות ועדת ל'.

<אמיר דהן: אנחנו נעגן את זה בחוק.

סתיו שפיר: כמה הם פוצו בעבר?

סתיו שפיר: כל מה שקרה עד יולי, בכמה הם פוצו על הנזק?

<שי סומך: שווי הזנק, כפי ששמאי מעריך.

סתיו שפיר: כל המסגדים שהוצתו במסגרת הפעולות שנובעות מהסכסוך או מתג מחיר, קיבלו פיצוי?

<אמיר דהן: היה, למשל, המסגד באום אל-פאחם.

<אמיר דהן: אני יודע שזה הובא לידיעתם, אבל הם בחרו לא- - - דלת נפגעה או משהו כזה.

סתיו שפיר: כל המכוניות שהוצתו?

<אמיר דהן: היה מקרה לפני מספר חודשים בגוש חלב, הוצתו, פוצצו צמיגים, כ-70 רכבים.

<אמיר דהן: כל הרכבים פוצו על-ידי ועדת ל' לפי השווי שנגרם לאותו רכב.

סתיו שפיר: לא ידוע לכם על מקרים שלא קיבלו פיצוי.

<אמיר דהן: לא ידוע לנו.

<אמיר דהן: לכן אנחנו רוצים- - -

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: זה נושא כללי שצריך לדון עליו.

סתיו שפיר: איך היו מגישים תביעה בעבר, לפני 1 ביולי?

סתיו שפיר: כל ניזוק היה פונה עצמאית למשרד הביטחון, ואם לא היה פונה, לא היו מגיעים אליו.

ניסן סלומינסקי: גם לפי החוק יהיה כך.

ניסן סלומינסקי: זה אותו דבר.

<שי סומך: המשטרה, למשל- - -

יצחק כהן: זה פשעי שנאה.

יצחק כהן: לא משנה - יהודים, ערבים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסכם כדי שנבין.

ניסן סלומינסקי: מה שהיה בוועדת ל', שעשתה, לגבי הנושא של נזק ישיר – עבר חוק של מתן פיצויים ישירים בנושא הזה, והיו צריכים להתקין תקנות.

ניסן סלומינסקי: לא הותקנו תקנות, ולכן אי-אפשר היה לעבוד לפי החוק, ועכשיו אתם בחודש אלול חוזרים בתשובה, ומחליטים שצריך להביא את התקנות, כדי שאפשר יהיה לעבוד מסודר.

ניסן סלומינסקי: אמת?

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שיהיה לנו ויכוח לגבי הנושא של התאריך.

יעקב ליצמן: למה?

יעקב ליצמן: למה יש ויכוח?

יעקב ליצמן: הם פנו אליך ב-6 ביוני.

טמיר כהן: לא, זה הגיע אלינו הרבה- - -

יעקב ליצמן: כך כתוב.

יעקב ליצמן: טוב, 27, כשבועיים אחר כך.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר, מהתאריך שפנו, אבל בטח הם ירצו תאריך- - -

יעקב ליצמן: ב-1 ביולי.

ניסן סלומינסקי: בוא נראה, בבקשה.

<שלומית ארליך: אני מתחילה להקריא, ותוך כדי אני אשאל גם כמה שאלות.

<שלומית ארליך: קודם כל, כפי שאמרו שי וברוך, בעצם תוקף הסמכות פה הוא לפי סעיף 36ב1.

<שלומית ארליך: הסעיף הזה בעצם מדבר על כך ששר האוצר באישור ועדת כספים רשאי לקבוע שישולמו פיצויים בעד נזק שנגרם לגופו של נכס עקב מעשה אלימות כאמור בפסקה (4) או (5) להגדרת פגיעת איבה.

<שלומית ארליך: ברוך הקריא פה את פסקה (4), שאומרת שזו פגיעה ממעשה אלימות, שמטרתו העיקרית פגיעה באדם בשל השתייכות למוצא לאומי אתני, ובלבד שהוא נובע מהסכסוך הישראלי-ערבי.

<שלומית ארליך: פסקה (5) מדברת על פגיעה ממעשה אלימות שנעשה בידי ארגון טרוריסטי שעליו הכריזה הממשלה לפי סעיף 8 לפקודת מניעת טרור.

<שלומית ארליך: זה הפניה מתוך סעיף ההסמכה.

<שלומית ארליך: אתם לא רואים את זה, סעיף ההסמכה מפנה לפסקאות האלה – אשר נעשה בידי ארגון טרוריסטי שעליו הכריזה הממשלה לפי סעיף 8 לפקודת מניעת טרור, למעט ארגון שהוא כוחות אויב או שנעשה בשליחותו מטעמו של ארגון כאמור.

<שלומית ארליך: כאן, שי או ברוך, הכותרת של התקנות היא תשלום פיצויים עקב מעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי.

<שלומית ארליך: זה מביא בחשבון רק את פסקה (4).

<שי סומך: לא, גם את (5).

<שלומית ארליך: השאלה, האם לא כדאי להוסיף פה גם: או אשר נעשה בידי ארגון טרוריסטי, כדי לשקף גם את פסקה (5)?

<שי סומך: ארגון כ"ך הוגדר ארגון טרור.

<שלומית ארליך: מבחינתכם, זה משקף.

<שלומית ארליך: טוב.

<שלומית ארליך: אני עוברת ל-1, הגדרות.

<שלומית ארליך: בתקנות אלה, בעלים וחפצים ביתיים כהגדרתם בתקנות חפצים ביתיים.

<שלומית ארליך: נכס, למעט נכס שאינו נמצא בשטח מדינת ישראל, כלומר אלמנט נוסף שיש פה, שהתקנות יחולו בשטח מדינת ישראל בלבד, נכון?

<שלומית ארליך: טוב.

<שלומית ארליך: נזק.

<שלומית ארליך: זה נזק, למעט נזק עקיף שנגרם לגופו של נכס עקב פגיעת איבה הנובעת מהסכסוך הישראלי-ערבי.

<שלומית ארליך: שי, האם כאן לא נכון, במקום עקב פגיעת איבה, להתייחס לפגיעה ממעשה אלימות?

סתיו שפיר: גם מה זה אומר, שטח מדינת ישראל?

<שי סומך: ועדת ל' ממשיכה לפעול ביהודה ושומרון.

יצחק כהן: למשל, הרכבת הקלה בשועפט, זה שייך?

<שי סומך: כן.

<שי סומך: אבל אם זה יהיה- - -

סתיו שפיר: אז כל מה שבישראל, זה במסגרת החוק, וכל מה שבשטחים, זה ועדת ל'?

<שי סומך: כן.

סתיו שפיר: והפיצויים הם באותו סדר גודל של פיצויים?

<שי סומך: ברכוש – בדיוק אותו דבר.

סתיו שפיר: ובדברים אחרים?

<שי סומך: יש שוני.

<שי סומך: לדעתי, מדובר במחצית.

<שי סומך: זה לפי רמת החיים גם ביהודה ושומרון.

סתיו שפיר: מה זה אומר?

<שי סומך: ששם השכר הממוצע הוא אחר.

<שי סומך: הוא הרבה-הרבה יותר נמוך.

סתיו שפיר: ערבי נפגע מפעולת תג מחיר.

סתיו שפיר: אם הוא נפגע בתל-אביב, הפיצוי שהוא מקבל הוא?

<ברוך משולם: לא, אנחנו מדברים רק על נכסים.

<ברוך משולם: אנחנו לא מדברים על גוף.

<ברוך משולם: גוף זה ביטוח לאומי.

<ברוך משולם: זה לא רלוונטי אלינו כרגע.

<ברוך משולם: אנחנו מדברים על נכסים וחפצים ביתיים.

<ברוך משולם: מס רכוש.

סתיו שפיר: אז על מה אמרתם שזה חצי?

ניסן סלומינסקי: בגוף.

ניסן סלומינסקי: לא קשור לחוק.

סתיו שפיר: וכל פיצוי על גוף הוא רק דרך ביטוח לאומי?

<שי סומך: ביהודה ושומרון ועדת ל' נותנת ביטוח לאומי.

סתיו שפיר: ובתוך שטחי ישראל זה ישירות ביטוח לאומי.

סתיו שפיר: ושם אתה אומר שוועדת ל' בשטחים תיתן חצי מהפיצוי על נזקי גוף, ובתוך ישראל היא תיתן פיצוי מלא?

<שי סומך: זה לא הנושא כאן, אבל יש סכום חד-פעמי שניתן, לפי אחוז הנכות.

<שי סומך: בגוף הוועדה לא נותנת בדיוק מה שנותן הביטוח הלאומי אלא סכום אחרים.

סתיו שפיר: סכומים קטנים יותר.

<אמיר דהן: אנחנו לא מוסמכים לענות על השאלות האלה.

<אמיר דהן: יש ביטוח לאומי.

סתיו שפיר: אבל למה אתם בלחץ?

<אמיר דהן: אנחנו לא בלחץ.

<אמיר דהן: בנושאים שלנו אנחנו יכולים לענות לך.

סתיו שפיר: אני רק רוצה להבין, אם הגוף ביהודה ושומרון- - -

<אמיר דהן: יש חוק ביטוח לאומי ויש התקנות מכוח החוק.

<אמיר דהן: נשמח להפנות אותך לשם, אבל זה לא רלוונטי לדיון כרגע.

<אמיר דהן: אנחנו מדברים על נכסים וחפצים ביתיים.

<אמיר דהן: זה המסגרת של הדיון.

<אמיר דהן: זה גם הסמכות שלנו.

ניסן סלומינסקי: שלומית, בבקשה.

<שלומית ארליך: לגבי "עקב פגיעת איבה", שי, האם נכון יותר לקרוא לזה "פגיעה ממעשה אלימות" במקום שימוש במילה "פגיעת איבה"?

<שי סומך: אבל פסקות (4) ו-(5) נכללות בהגדרת "פגיעת איבה".

<שלומית ארליך: אבל פסקאות (1) ו-(2) מדברות על "פגיעה מפעולות איבה", (4) ו-(5) – "פגיעה ממעשי אלימות".

<ברוך משולם: אפשר להחליף את זה.

<שלומית ארליך: אז נחליף את זה.

<שלומית ארליך: זה יהיה "עקב פגיעה ממעשה אלימות".

<ברוך משולם: אולי על בסיס לאומני, כמו שמגדירים את זה ישירות בחוק עצמו, אני חושב.

<ברוך משולם: לאומני-אתני.

<שלומית ארליך: לא, כי אז לא ניצור את ההבחנה בין פסקה (4) ל-(5).

<שלומית ארליך: גם כאן, שי, כתוב: "הנובעת מהסכסוך הישראלי-ערבי".

<שלומית ארליך: אין פה התייחסות לפסקה (5).

<שלומית ארליך: אתה אומר שגם פה אין צורך.

<שי סומך: כן.

<שלומית ארליך: נזק ממשי.

<שלומית ארליך: כהגדרתו בתקנות נזק מלחמה.

<שלומית ארליך: בעצם תקנות נזק מלחמה מדברות על ההפרש בין שווי הנכס לפני שניזוק לבין שווי הנכס מייד לאחר שניזוק או כל הוצאות שיקום הנזק לפי הנמוך, בתוספת הוצאות להקטנת נזק.

<שלומית ארליך: כשאנחנו מפנים לתקנות נזק מלחמה, להגדרה שם של נזק ממשי, שי, יש גם התייחסות לנזק עקיף.

<שי סומך: רק מי שהוא ישוב ספר.

<שלומית ארליך: נכון.

<שלומית ארליך: השאלה, אם לא כדאי להעתיק את הרישא של ההגדרה הנה, ולא להפנות לשם, למען הדיוק.

<אמיר דהן: ברגע שאנחנו מפנים לשם, גם אם יש המשך הגדרה של נזק עקיף, הוא בתנאי שאתה ישוב ספר.

<אמיר דהן: הישובים האלה לא מוגדרים כישובי ספר.

<שלומית ארליך: אין פה ויכוח על המהות, אבל מבחינה טכנית, האם לא נכון פשוט לכתוב את זה כדי להשמיט את החלק שמתייחס לנזק עקיף, כדי שלא יהיה בלבול בעניין?

<אמיר דהן: השמטנו את זה כבר למעלה בהגדרת נזק.

אורי מקלב: שלומית, מה דינה של פרובוקציה?

אורי מקלב: כדי להבין את הסעיף הזה.

<שלומית ארליך: האם נוצר איזה נזק לנכס?

אורי מקלב: או מתברר בסופו של דבר שזה לא פעולת תג מחיר.

אורי מקלב: בסך הכול התברר שהיה איזה סכסוך.

אורי מקלב: האדם קיבל את הכסף.

ניסן סלומינסקי: קורה אירוע שאתה לא יודע אם הוא על רקע פלילי או על רקע כזה דבר.

אורי מקלב: החליטו שכן.

ניסן סלומינסקי: אלך לאט-לאט.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, לא משולם כל עוד לא היה ברור החלטה, ומי שמחליט – הצבא המשטרה – מי מחליט אם זה על רקע- - -

<שי סומך: המשטרה נותנת חוות דעת לגבי כל אירוע ואירוע.

<שי סומך: לפעמים זה כבר בהגשת התלונה, כשזה ברור.

<שי סומך: באבו-גוש זה היה ברור- - - למתלונן, שזה על רקע לאומני.

<שי סומך: אבל לפעמים רק אחרי חקירה- - -

ניסן סלומינסקי: נניח הגדירו ושילמו, ואחרי שעשו את הבדיקה האמתית וכו' התברר שזה היה בכלל על רקע פלילי.

ניסן סלומינסקי: מה קורה אז?

ניסן סלומינסקי: יש מנגנון שמחזיר את הפיצוי?

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, צריך לפתוח ראש.

אורי מקלב: אי-אפשר את כל התקנות לתקן על סמך מה שהיה.

אורי מקלב: צריך לחשוב שאחרי שיש תקנות, אחרי שיש פיצויים, יכולים להיות דברים חדשים לגמרי.

אורי מקלב: יכול להיות שכל מה שהיה תג מחיר, עכשיו, אחרי שמקבלים פיצויים, כל החשיבה יכולה להיות אחרת, ויכול להתברר לנו שבעצם זו היתה פעולה פנימית.

ניסן סלומינסקי: תנו לי תשובה לזה.

<אמיר דהן: בתקנות הראשיות לקרן פיצויים לנזקי מלחמה יש לנו תקנה 9 – אם התגלו עובדות חדשות או נעשתה טעות בהחלטה שלנו – עובדות חדשות, כפי שהצגת, שהיה איזה ונדליזם או סכסוך בין שכנים או משהו כזה, ואז אנחנו משיבים את הכסף.

<אמיר דהן: צריך להוסיף את זה גם לפה.

אורי מקלב: עובדות חדשות, מדברים על אמיתות התביעה.

אורי מקלב: כאן לא מדובר על אמיתות התביעה; אנחנו מדברים כאן על משהו אחר.

<אמיר דהן: סעיף 2 לתקנות פה אומרות שעל תשלום פיצויים לפי תקנות אלו יחולו תקנות נזק מלחמה.

<אמיר דהן: תקנות נזק מלחמה, סעיף 9, שאומר: אם התגלו לנו עובדות חדשות, אחרי חצי שנה – הוגדר בהתחלה שזה על הסכסוך הערבי-ישראלי, פיצינו אותו, ואחרי חצי שנה המשטרה גילתה שזו באמת היתה טעות, והיא טעתה.

<אמיר דהן: לפי תקנה 9, אנחנו יכולים לדרוש את הכסף חזרה.

אורי מקלב: צריך לשים לב, כי תקנה 9, יכול להיות שמדברת על עובדות חדשות- - -

<אמיר דהן: כל עובדה חדשה שהתגלתה, וגם בנזקי מלחמה זה כולל.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, תודה.

ניסן סלומינסקי: שלומית, תמשיכי.

<שלומית ארליך: ניזוק.

<שלומית ארליך: מי שהיה בעל נכס ביום שנגרם לו נזק, או מי שהוכיח, להנחת דעתו של המנהל, כי הוא הנושא בהוצאות שיקום הנזק או שניהם ביחד, הכול כפי שהחליט המנהל.

<שלומית ארליך: בעצם פה הסמכות המלאה היא למנהל.

<שלומית ארליך: אולי תסבירו בכמה מילים איך עובד המסלול.

<אמיר דהן: זו אותה הגדרה בדיוק, נזק מלחמה, מהתקנות העיקריות.

<אמיר דהן: ככלל, אנחנו מפצים את מי שהוא בעל הנכס.

<אמיר דהן: זה התחלת הסעיף, מי שהיה בעל הנכס ביום שנגרם לו הנזק, או יש מקרים שהוא נשא בעלויות השיקום.

<שלומית ארליך: נעצור ונגיד שבעלים לפי ההגדרה זה אזרח ישראלי או תושב ישראל שהוכיח להנחת דעתו של המנהל כי הוא בעלים של חפצים ביתיים או אדם אחר שהוכיח כאמור כי הוא בעלם של חפצים ביתיים המצויים בישראל לעניין אותם חפצים.

<שלומית ארליך: נכון?

<אמיר דהן: כן.

<אמיר דהן: אז בעצם, יש שתי אפשרויות: יכול להיות שמי שהוא בעל הנכס- - - והוא מי שנגרם לו הנזק; האפשרות השנייה, שמי ששיכן בפועל, בסופו של דבר, אם בעל הנכס נתן אישור לסוחר: לך תקן את הנזק, ואתה תתבע את מס רכוש - במקרים האלה אנחנו משלמים לסוחר.

<אמיר דהן: למה אנחנו אומרים לפי החלטת המנהל – גם אם הסוחר תיקן את הנזק, בעל הנכס אומר: לא, לא אישרתי לו את זה - אנחנו צריכים לפצות את מי שהוא באמת בעל הנכס; לא את מי שתיקן בעצמו.

<אמיר דהן: הם צריכים לפתור את הנושא הזה.

<שלומית ארליך: ואז נעשית תביעה למס רכוש.

<שלומית ארליך: מגיע שמאי שבודק?

<אמיר דהן: הפרוצדורה דומה לנזק מלחמה: יש תביעה למס רכוש, שמאי מטעמנו עם עובד רשות המסים מגיעים לשטח, בודקים את הנזקים, מעריכים אותם, מוציאים חוות דעת, ומעבירים לו את הכסף לחשבון הבנק.

<אמיר דהן: יש לו כל הסמכויות כמו בנזק מלחמה רגיל - אם השווי לא מקובל עליו, הוא יכול להגיש ערר לוועדת ערר.

<אמיר דהן: אנחנו יכולים לדרוש את הכסף חזרה.

<אמיר דהן: יש כל הכללים הרגילים.

אורי מקלב: ומה עמותה ציבורית או מבנה ציבורי?

אורי מקלב: נניח, בית כנסת.

<אמיר דהן: אותו דבר.

אורי מקלב: לא אותו דבר.

אורי מקלב: הרבה בתי כנסיות, אין דבר מסודר, משהו שקם לפני מאה שנה.

אורי מקלב: דורות מתחלפים.

<אמיר דהן: פיצינו בתי כנסת גם בדרום, גם במרכז, גם בירושלים, בנזק מלחמה, בכל הארץ.

<אמיר דהן: זה משהו שאנחנו מכירים ועושים אותו בשוטף בנזקי מלחמה.

<אמיר דהן: זה אותו דבר מבחינתנו.

<אמיר דהן: אין בעיה עם זה.

<שלומית ארליך: ההגדרה פגיעת איבה נובעת מהסכסוך הישראלי-ערבי, אז כאן אולי גם בהתאמה נעשה את זה פגיעה ממעשה אלימות, שי.

<שי סומך: אין בעיה.

<שלומית ארליך: בעצם מעשה אלימות כאמור בפסקה (4) או (5) להגדרת פגיעת איבה שבסעיף 1 לחוק התגמולים לפעולות איבה, התש"ל-1970, בין אם מטרתו העיקרית של מעשה האלימות היא פגיעה באדם או פגיעה בנכס.

<שלומית ארליך: כאן עולה לנו שאלה לגבי הסעיף המסמיך, שמדבר בעצם על הסמכות לעשות את זה.

<שלומית ארליך: אקרא לכם בדיוק.

<שלומית ארליך: סעיף ההסמכה שדיברנו עליו קודם, סעיף 36ב1, מדבר על זה ששר האוצר רשאי לקבוע שישולמו פיצויים בעד נזק שנגרם לגופו של נכס עקב מעשה אלימות.

<שלומית ארליך: כאן אנחנו אומרים שזה יהיה בין אם מטרתו העיקרית היא פגיעה באדם או פגיעה בנכס.

<שלומית ארליך: אתם לא רואים איזושהי עקיפה של סמכות או הרחבה של הסמכות שניתנת מכוח סעיף ההסמכה?

<שי סומך: זו אחת השאלות שדנו בה, ועיכבה במידה מסוימת את התקנת התקנות.

<שי סומך: הפרשנות של משרד המשפטים היתה שהסעיף המסמיך מאפשר, כפי שאמרתי, לפצות גם במקרה שהיתה כוונה לפגוע בנכס בלבד ולא באדם, וגם במצב של כוונה לפגוע באדם.

<שי סומך: אגב הניסיון הזה נפגע גם רכוש.

<שי סומך: הנוסח כאן בתקנות נועד להסיר ספק.

<שי סומך: בשני המצבים האלה התקנות חלות.

<אמיר דהן: פסקה (4) קובעת שמטרתו העיקרית פגיעה באדם.

<אמיר דהן: נניח שלא היה שם אדם.

<אמיר דהן: הפרשנות היותר מצמצמת אומרת שאם לא היה שם אדם, לא היה מה לפגוע באדם, זה לא ייכנס לתקנות.

<שלומית ארליך: כלומר גם כלי רכב, למשל, שנפגע, ואדם לא היה בתוך כלי הרכב או בסביבתו, יפוצה.

<אמיר דהן: זו המטרה, כדי ללכת לקולה.

<שלומית ארליך: טוב.

<שלומית ארליך: שיקום הנזק.

<שלומית ארליך: לגבי חפצים ביתיים, כהגדרתו בתקנות חפצים ביתיים, למעט חפץ ביתי שניזוק מחוץ לשטח מדינת ישראל.

<שלומית ארליך: הכוונה כאן היא להחזרת החפץ הביתי למצבו שלפני הנזק, ואם לדעת המנהל, אינו ניתן לשיקום, רכישתו של חפץ ביתי דומה חדש במקומו.

<שלומית ארליך: תקנות חפצים ביתיים, תקנות מס רכוש וקרן פיצויים, תשלום פיצויים, חפצים ביתיים, התשל"ג-1973, תקנות נזק מלחמה, תקנות מס רכוש וקרן פיצויים.

<שלומית ארליך: פה זה צריך להיות תשלום פיצויים – לא תשלום מלחמה.

<שלומית ארליך: זו טעות בנוסח.

<שלומית ארליך: נזק מלחמה ונזק עקיף, התשל"ג-1973.

<שלומית ארליך: 2.

<שלומית ארליך: זכאות לתשלום פיצויים- - -

סתיו שפיר: אבל לגבי שיקום הנזק, אמרתם קודם שהפיצוי הוא אותו דבר בשטחים ובתוך ישראל.

סתיו שפיר: פה כתוב למעט חפץ ביתי שניזוק מחוץ לשטח מדינת ישראל.

<שי סומך: אמרנו שכל התקנות הן בתוך שטח מדינת ישראל; לא בשטחים.

<שי סומך: בשטחים עובדת ועדת ל'.

<שלומית ארליך: סעיף 2 אומר:

<שלומית ארליך: ניזוק זכאי לפיצוי.

<שלומית ארליך: האם לא צריך להיות פה: בעד נזק?

<שי סומך: בהגדרת נזק ממשי יש נזק, לדעתי.

<שלומית ארליך: לא אומרים בעד מה הוא זכאי לפיצוי.

<שי סומך: יש פה התייחסות לנזק הממשי, בתקנה 2.

<שי סומך: נזק ממשי מוגדר כהגדרתו בתקנות נזק מלחמה.

<שי סומך: בתקנות נזק מלחמה- - -

<שלומית ארליך: אין לי בעיה עם הנזק הממשי.

<שלומית ארליך: פשוט, לא אומרים בעד מה הוא זכאי, כלומר מה מזכה אותו בפיצויים של 100 אחוזים פה.

<שלומית ארליך: אמשיך לקרוא.

<שלומית ארליך: תחשבו על זה בינתיים.

<שלומית ארליך: ניזוק זכאי לפיצויים בשיעור 100 אחוזים משווי הנזק הממשי.

<שלומית ארליך: על תשלום פיצויים לפי תקנה זאת יחולו תקנות נזק מלחמה בשינויים המחויבים זולת אם נאמר אחרת בתקנות.

אורי מקלב: אני מדבר עוד לפני זה, שלומית.

אורי מקלב: הנוסחאות האלה באות למעט משהו?

אורי מקלב: אני לא רוצה לשאול מה כן, אבל מה זה בא למעט?

<שלומית ארליך: זה גם חלק מהשאלה הבאה שהתכוונתי לשאול, מה ההבחנה בין תקנה 2 לתקנה 3?

<שלומית ארליך: למה עושים את ההבחנה הזאת בין חפצים ביתיים לכל נזק אחר?

<שלומית ארליך: אם תוכלו להסביר את המשמעות שלה.

אורי מקלב: מה זה ממעט?

<שלומית ארליך: נגיד אולי שחפצים ביתיים, הכוונה כאן היא לרהיטים, כלים, ביגוד, מכשירים לשימוש ביתי, תקליטים.

<אמיר דהן: בתקנות שלנו נכס, שהוא נכס עסקי, זה הנכס שאנחנו מדברים עליו, אנחנו נותנים שווי מוכר מרצון לקונה מרצון ביום קרות הנזק, כי זה נכס שמשמש בייצור הכנסה, יש לו בלאי עסקי, והוא מוציא עליו פחת כל שנה.

<אמיר דהן: בתקנות לחפצים ביתיים זה מקל עם האזרח.

<אמיר דהן: גם אם הטלוויזיה בת עשרים שנה, ולא ניתן לתקן אותה, לא ניתן לו שווי של טלוויזיה בת עשרים שנה; ניתן לו שווי של טלוויזיה חדשה.

<אמיר דהן: זה ההבדל בין חפצים ביתיים לנכסים עסקיים.

ניסן סלומינסקי: אתה מיטיב יותר.

אורי מקלב: איך מגדירים רכב?

<אמיר דהן: רכב נפגע, למשל, טוטאל לוס, כי זה מה שאנחנו משלמים, אם הוא נפגע טוטאל לוס, אנחנו הולכים למחירון המקובל בשוק, וזה הפיצוי שהוא מקבל.

<אמיר דהן: כמו שהיה מקבל מחברת ביטוח, בדיוק אותו דבר.

שמעון סולומון: יש לי שאלה.

שמעון סולומון: למשל, בצוק איתן, באשדוד או באשקלון, אם בית נפגע או משרד, ומשלמים לו כחדש את הציוד?

<אמיר דהן: אם זה משרד, שווי מוכר מרצון לקונה מרצון.

שמעון סולומון: אתה בטוח בזה?

<אמיר דהן: אני בטוח.

<אמיר דהן: אני עושה את זה 15 שנה.

<אמיר דהן: בבית פרטי זה שווי של אותו מוצר כחדש, אם לא ניתן לתקן אותו.

<אמיר דהן: אם אפשר לתקן, מתקנים.

<אמיר דהן: אם זה טלוויזיה בת עשר שנים- - -

שמעון סולומון: למשל, מחשבים נותנים, על מחשב חדש?

<אמיר דהן: כן.

שמעון סולומון: אני אומר לך שלא.

<אמיר דהן: אשמח לשמוע.

שמעון סולומון: אני מכיר פניות אישיות מאנשים שהורידו להם איזה 30 או 40 אחוז.

ניסן סלומינסקי: על מה אתה מדבר?

ניסן סלומינסקי: מתי?

שמעון סולומון: עכשיו.

אורי מקלב: צוק איתן.

<אמיר דהן: השאלה, אם זה נכס פרטי או נכס עסקי.

שמעון סולומון: עסקי.

<אמיר דהן: אמרתי שבעסקי מורידים.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר.

<אמיר דהן: יש בזה גם היגיון – זה משמש לו לייצור הכנסה.

שמעון סולומון: זה לא הגיוני.

<אמיר דהן: יש פחת כל שנה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי.

<שלומית ארליך: אני חוזרת לשאלה שהתחלתי אתה.

<שלומית ארליך: בעצם שם הסעיף הוא זכאות לתשלום פיצויים בעד נזק, אבל בסעיף עצמו לא נכתב בעד מה זכאים לתשלום פיצויים.

<שלומית ארליך: האם אפשר לכתוב: ניזוק זכאי לפיצוי בעד נזק בשיעור של 100 אחוזים?

<אמיר דהן: אין בעיה.

<שלומית ארליך: תקנה 3.

<שלומית ארליך: זכאות לתשלום פיצויים לגבי חפצים ביתיים.

<שלומית ארליך: על אף האמור בתקנה 2, בעלים של חפצים ביתיים, שהם לשימושו האישי, זכאי ללא תשלום לפיצויים בעד נזק שאירע לחפצים אלה בגובה הוצאות שיקום הנזק, ובלבד שסך כל הפיצויים בשל כל החפצים הביתיים מאותו הסוג, כמפורט בתוספת הראשונה לתקנות חפצים ביתיים, שניזוקו, לא יעלה על סכום שנקבע לאותו סוג בתוספת האמורה.

<שלומית ארליך: על תשלום פיצויים לפי תקנה זו יחולו תקנות חפצים ביתיים בשינויים המחויבים, זולת אם נאמר אחרת בתקנות אלה.

<שלומית ארליך: שתי שאלות כאן.

<שלומית ארליך: קודם כל, אם אתם יכולים להסביר ולהתייחס גם לעניין של שימושו האישי ולזכאי ללא תשלום.

<אמיר דהן: אסביר.

<אמיר דהן: ללא תשלום.

<אמיר דהן: בתקנות לחפצים ביתיים יש טבלה שכל שנה מתעדכנת.

<אמיר דהן: הטבלה הזאת, נניח שבית נפגע בפעולת איבה או במעשה אלימות, והבית נשרף כולו.

<אמיר דהן: האזרח זכאי לקבל כפי שאמרנו חפצים ביתיים חדשים, אבל עד גובה שנקבע בטבלה.

<אמיר דהן: אם זה לזוג נשוי, זה בסביבות 110 אלף שקל ותוספת על כל ילד.

<אמיר דהן: אם הוא רוצה לבטח מעבר לזה, מס רכוש מוכר ביטוח.

<אמיר דהן: יש לנו ביטוח בתקנות, שעד 800 אלף שקל אתה יכול לבטח את ההפרש, את הדלתא.

<אמיר דהן: את ה-110 מגיע לך ללא תשלום, ויתרה – אתה זכאי לקנות ביטוח.

<אמיר דהן: נכון להיום אנחנו כמעט לא מכירים מישהו שעבר את התקרה.

<אמיר דהן: זה ממלחמת- - - אולי היו ארבעה מקרים כאלה בסך הכול, ואפשר לרכוש ביטוח.

<אמיר דהן: זה התקרה של הפיצוי.

אורי מקלב: החפצים האישיים והחפצים הביתיים זה נגזרת של גודל הבית.

אורי מקלב: אינו דומה בית גדול שנפגע, אפילו שמשמש משפחה, כמה הנזק שם, נראה לי שצריך לעבור את ה-100 אלף שקל, אם וילה באשקלון נפגעת באשקלון נפגעת מפעולה כזו או אחרת, אינו דומה למישהו שיש לו דירת שיקום באשקלון מבחינת הנזק של הבית.

אורי מקלב: גם מבחינת חברת הביטוח זה כך.

<אמיר דהן: כמו שאמרתי, הווילה שנפגעה - אני לא מדבר על המבנה עצמו.

<אמיר דהן: התכולה הביתית שלו.

<אמיר דהן: קודם כל, מהמקרים שאנחנו מכירים, גם כשיש פגיעה ישירה חלילה בבית באשקלון או בעיר אחרת, הפגיעה היא בחלק מהבית, ואז התקנות נותנות את הפתרון.

<אמיר דהן: יחד עם זאת, לאזרח תמיד יש אפשרות לקנות ביטוח.

<אמיר דהן: אם אני חובב אלקטרוניקה, והחלטתי לקנות מוצרים מאוד יקרים, אני יכול לרכוש ביטוח על ההפרש.

אורי מקלב: אף אחד לא יודע שהוא יכול לקנות, ואף אחד לא חושש שזה יקרה אצלו.

ניסן סלומינסקי: אולי, די.

ניסן סלומינסקי: היה לי תנאי בנושא הזה, כי מדובר ברכבת הקלה, והיה תנאי בגין זה.

ניסן סלומינסקי: דיברו גם עם החבר'ה שלך.

ניסן סלומינסקי: אפשר לפתח את זה לארבע שעות דיון.

אורי מקלב: לא צריך לפתח את זה.

אורי מקלב: יש כאן שאלה מאוד עניינית.

אורי מקלב: השאלות – אפילו אמרה היועצת המשפטית שהיא חשבה לשאול.

אורי מקלב: אלה שאלות הבהרה.

אורי מקלב: אתה אמרת שאתה רוצה לשאול את זה.

אורי מקלב: תן לענות.

אורי מקלב: השאלות ענייניות.

אורי מקלב: אתה לא מקבל תשובות בעניין הזה.

אורי מקלב: האם אתה יכול להשלים את תשובתך, על אף ההפרעה של היושב-ראש?

<אמיר דהן: כמו שאמרתי, זה לא משנה איזה גודל דירה.

אורי מקלב: למה זה לא משנה?

אורי מקלב: אני שואל מקצועית.

אורי מקלב: הרי תכולת הבית מאוד משנה, אם זה בית גדול או בית קטן.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר שיש סכום, ואתה יכול עשות ביטוח.

אורי מקלב: אחרי, לא לפני.

ניסן סלומינסקי: לפני.

אורי מקלב: הקריאה שיוצאת מוועדת הכספים היום: אם אתם רוצים לקבל את מלוא הנזק לחפצים הביתיים שלך, לרכוש- - -

ניסן סלומינסקי: אם אתה חושב שיש לך יותר מ-100 אלף שקל- - -

אורי מקלב: אני דיברתי על הסטנדרטים.

אורי מקלב: השאלה שנשאלה, האם גם בבתים שהם יותר גדולים, והמטרים באותה יחידת מגורים, שיכול להיות של אדם אחד- - -

ניסן סלומינסקי: או כותל קטן אבל עם המון דברים יקרים – אדם יעשה.

ניסן סלומינסקי: זה אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: מה זה שייך?

<אמיר דהן: זה נכס, ולא משנה אם הוא 100 או 300 מטר.

<אמיר דהן: זה התקרה.

<אמיר דהן: מי שרוצה מעל זה, מבטח.

<אמיר דהן: מבחנת הפרקטיקה, אנחנו לא מגיעים למקרים כאלה, שעובר את התקרה בכלל.

אורי מקלב: זה נשמע לא סביר.

אלכס מילר: לפי מה שאני מבין, יש הרחבה של הפעילות, כי אתם נותנים פה פיצוי נוסף.

אלכס מילר: יש תוספת של כוח אדם לסוגיה הזאת?

<אמיר דהן: אנחנו עם כוח האדם שלנו.

אלכס מילר: אתם צופים שתהיה עלייה בעקבות הסוגיה הזאת בעבודה?

<אמיר דהן: זה קיים גם היום בוועדת ל'.

<אמיר דהן: נעזרת בנו להערכות הנזק.

<אמיר דהן: זה שעד היום זה בוצע דרך ועדת ל' - אנחנו ביצענו את הערכות הנזק.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, עד עכשיו האדם שנפגע היה צריך להגיש בקשה לפיצוי למשרד הביטחון.

אלכס מילר: עכשיו המנגנון משתנה, ואז מס רכוש, פונים אליו, והוא צריך להגיע.

אלכס מילר: זה לא שיש לנו נפגעים פעם בשנה.

ניסן סלומינסקי: ועדת ל' עבדה עם מס רכוש?

<אמיר דהן: אנחנו הערכנו את הנזקים עבור ועדת ל'.

<אמיר דהן: מבחינתנו- - -

ניסן סלומינסקי: זה בדיוק אותו כוח אדם, רק במקום לינוק את זה מכול ועדת ל', עכשיו יינקו את הסמכות מכוח התקנות.

אורי מקלב: אלכס לא סתם שואל את זה.

אלכס מילר: אדוני היושב-ראש, אגיד לכם למה אני שואל.

אלכס מילר: שלא ייצא מצב שבעוד חודשיים, שלושה, ארבעה, יגיעו לכאן חבר'ה ממס רכוש, יגידו: רבותיי, אנחנו נמצאים בבעיה.

אלכס מילר: אין לנו כוח אדם; או יגיעו אלינו תושבים ויגידו: עד עכשיו הינו פונים למקום מסוים.

אלכס מילר: עכשיו אנחנו צריכים לפנות למקום אחר.

ניסן סלומינסקי: אבל הם אומרים שגם עד עכשיו הם עושים אותו דבר.

<אמיר דהן: אני חושב שבנזק הישיר – אנחנו מטפלים בנזקים בכמות הרבה יותר גדולה.

אלכס מילר: אם אין לכם בעיה של כוח אדם והכול בסדר- - -

<אמיר דהן: אין לנו בעיה.

<שלומית ארליך: רק כאן תשומת לבכם – אני חושבת שיש טעות בנוסח גם כאן:

<שלומית ארליך: זה צריך להיות בשורה הראשונה: חפצים לא אישיים אלא "ביתיים".

<שלומית ארליך: שאלה אחרונה.

<שלומית ארליך: התוספת הראשונה תחול כפי שהיא, לפי הקבוצות, נכון, כלומר עם ההבחנות של זוג נשוי, יחיד, מבוגר, נכון?

<אמיר דהן: נכון.

<אמיר דהן: בדיוק אותו דבר.

<שלומית ארליך: תחולה.

<שלומית ארליך: 4.

<שלומית ארליך: תקנות אלה יחולו על נזק שאירע ביום תחילתן או לאחריו.

<שלומית ארליך: מה לגבי- - -

<ברוך משולם: ביקשנו להרחיב את זה ולהחיל את זה מ-1.7.14, כך שנוכל לפצות בגין אירועים שהתרחשו בחודש יולי.

<שלומית ארליך: מה קורה לגבי הנזקים האלה?

<שלומית ארליך: זה לא משהו שהלך לוועדת ל' עד עכשיו?

<אמיר דהן: שלחנו שמאים מטעמנו, וידענו שהתקנות בדרך לוועדת כספים.

<אמיר דהן: שלחנו שמאים מטעמנו כמעט לכל הנזקים, להעריך אותם.

<אמיר דהן: יש לנו הערכות ביד.

<אמיר דהן: ברגע שזה יאושר, יהיה לנו יותר קל לשלם.

קריאה: כמובן, יש לנו גם אישור משרד המשפטים לתיקון הזה.

<שלומית ארליך: 1 ביולי זה המועד שבו הפסקתם את התשלום מכוח ועדת ל', כלומר אירועים שהיו לפני 1 ביולי, כן ניתנו פיצויים לפי- - -

<שי סומך: כן.

<שי סומך: עדיין אפשר לפנות לוועדת ל'.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל אנחנו מאוד נגד רטרואקטיביות של העניין.

ניסן סלומינסקי: פה, בהתחשב בזה - לא רק הטבה; זה שעה אצלנו, קצת זמן.

ניסן סלומינסקי: אתם הגשתם את זה עדיין בחודש יולי.

ניסן סלומינסקי: בסדר, נוכל לאשר את זה מהתאריך הזה.

ניסן סלומינסקי: בהתחלה חשבתי שאתם רוצים מתחילת השנה, אז אמרתי: זה לא יהיה.

ניסן סלומינסקי: אבל אם מדובר עוד בחודש שהגשתם את זה, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את התקנות – ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד – פה אחד התקנות אושרו.

ניסן סלומינסקי: התקנות אושרו.

ניסן סלומינסקי: שלא תצטרכו להשתמש בהן, אבל אם כן, תעשו את זה בזריזות.

ניסן סלומינסקי: חסכנו מכם להסביר את העניין, כי זה חל לא עליכם, אבל ודאי עליכם זה חל.

<אמיר דהן: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.