ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 406, 2014-07-30 09:10

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: המתנו כאן כי הרבה מאוד אנשים התעכבו בכניסה וחיכינו לנציגי הממשלה שיצטרפו אלינו.

ניסן סלומינסקי: לפני שאנחנו מתחילים את הדיון בנושא עצמו, יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: מקובל בוועדת הכספים שמי שמקבל את רשות הדיבור מדבר, מציג את הדברים ודבריו נשמעים בלי שאף אחד מפריע לו.

ניסן סלומינסקי: מי שיש לו הערות, רושם אותן ואחר כך נשתדל לתת לגופים שנמצאים כאן להביע את עמדתם.

ניסן סלומינסקי: מספר הגופים, אפשר לומר שהם מהווים שיא, בכלל בוועדות הכנסת, ואני לא בטוח שנצליח לסיים את כל הדיון ולהצביע היום.

ניסן סלומינסקי: אם לא נצליח, נמשיך את הדיון ביום ראשון, אז תתקיים ישיבת ועדת הכספים.

אראל מרגלית: מתי זה יעלה למליאה לאישור?

ניסן סלומינסקי: לתקנות לא צריך מליאה.

ניסן סלומינסקי: האישור שלנו מאשר את זה.

אראל מרגלית: כי אתמול היה חשוב לנו לעשות את מע"מ אפס.

אראל מרגלית: זה היה דחוף.

זבולון כלפה: ממשיכים היום.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: היום לא.

ניסן סלומינסקי: אני מקדם בברכה את כל האורחים החשובים, כל אחד לפי מעלתו ודרגתו – ראשי רשויות, ראשי ארגונים, סתם עמך ישראל שהיא הדרגה היותר גבוהה מכולנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל לשמוע כמה שיותר אנשים.

ניסן סלומינסקי: שוב, אני מבקש מאוד, כל אלה שמסביב, קשה לנו לראות אותם, לא לדבר.

ניסן סלומינסקי: מי שרוצה לדבר, מוזמן לעשות כן אבל בחוץ ולאחר מכן לחזור לכאן.

ניסן סלומינסקי: שוב, בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את הדיון בנושא הפיצויים העקיפים בעקבות המלחמה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסביר לחבריי.

ניסן סלומינסקי: יש נזקים ישירים עליהם אנחנו לא מדברים.

ניסן סלומינסקי: הכוונה לפגיעה ישירה בגינה נגרם נזק, אבל זה לא בתחום שלנו.

ניסן סלומינסקי: כל נזק כזה מפוצה ואני מקווה שזה קורה במהירות המקסימלית.

ניסן סלומינסקי: מגיעים הצוותים, אומדים את הנזק והוא משולם.

ניסן סלומינסקי: לגבי זה אין מגבלה גיאוגרפית.

ניסן סלומינסקי: בדרך כלל הנזק הישיר באופן יחסי לנזק העקיף הוא קטן, הוא שליש, רבע, חמישית, לפי המבצעים שהיו.

ניסן סלומינסקי: הנזק היותר גדול הוא הנזק העקיף שנגרם כתוצאה מזה – ועוד מעט נשמע את הפירוט – שאנשים לא יכלו ללכת לעבודה, היו צריכים להישאר בבית לשמור על הילדים כי המעונות והמתנ"סים נסגרו, נגרמו נזקים לעסקים, המחזור ירד וכולי.

ניסן סלומינסקי: יש כאן הגדרות מאוד ברורות לנושא הזה של נזק עקיף ועל זה המדינה רוצה לפצות את האזרחים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר שהפעם לא מחכים עד שיסתיים המבצע אלא המדינה מוכנה להתחיל לשלם את זה מרגע שנאשר את התקנות.

ניסן סלומינסקי: זה דבר חשוב.

ניסן סלומינסקי: מצד שני אנחנו כבר רואים כאן בהחלטת הממשלה שהממשלה הלכה בעקבות המבצעים הקודמים ותחמה את התשלומים למגבלות של בין אפס לארבעים קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: כלומר, יש לנו כאן שתי דרגות, בין אפס לשבעה קילומטרים – שזה הקו האדום ועוד מעט ראש רשות המסים משה אשר יסביר את הדברים, במסלול אדום למי שרוצה - ובין אפס לארבעים קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: אלה יהיו המסלולים, שלושת המסלולים הירוקים, שיוסברו.

ניסן סלומינסקי: כל מי שנמצא מעבר לארבעים קילומטרים, אני מדבר על עסקים רגילים ולא על מלונות או חקלאות, לא נמצא בחוק הזה וזה יהיה חלק גדול מהדיון כי הפעם יש קצת שינוי ולמעשה כל המדינה היא חצי חזית או חזית.

ניסן סלומינסקי: נצטרך להתייחס לזה ולדון בדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מראש רשות המסים, משה אשר, להציג לנו את התקנות.

ניסן סלומינסקי: שוב, מי מחבריי חברי הכנסת שירצה לדבר, אתם מכירים את הנוהל, ירמוז לטמיר מנהל הוועדה, ומהאורחים אני מבקש להעביר פתק ונראה איך נסתדר עם הדברים האלה.

<משה אשר: בוקר טוב ליושב ראש הוועדה, לחברי הוועדה ולכל מי שהגיע לכאן.

<משה אשר: אנחנו נמצאים ביום ה-23 ללחימה שהתחילה ב-8 ליולי.

<משה אשר: בניגוד למבצעים אחרים, תוך כדי הלחימה אנחנו מבינים – כפי שהשר הודיע – יש נזקים בדגש על אזור הדרום – אנחנו נתייחס לזה – ולכן בפרק זמן מאוד קצר מאז הכרזת שר האוצר, אנחנו מביאים בפניכם את התקנות לפיצוי נזקים עקיפים.

<משה אשר: כמו שציין היושב ראש מדובר בנזק עקיף, נזק על אובדן רווחים, תשלומי שכר לעובדים ולא על נזק ישיר שזאת פגיעה פיזית ברכוש כאשר זה מטופל בכל רחבי המדינה.

<משה אשר: רק לסבר את האוזן.

<משה אשר: בנזק הישיר הגענו כבר למעלה מאלפיים תביעות ונזקים וכפי שאתם יודעים אנחנו מטפלים בזה בצורה יעילה.

<משה אשר: בנושא של הנזק העקיף – כפי שכבר ציין הר – אנחנו נמצאים במתווה עמוד ענן.

<משה אשר: בעמוד ענן 2012 מדינת ישראל פיצתה באמצעות התקנות בטווחים של עד ארבעים קילומטרים ואלה הטווחים שבסופו של יום נפגעו הכי הרבה גם במקרה הנוכחי.

<משה אשר: אנחנו מבינים שבסופו של יום הרבה מאוד ענפים בכל רחבי הארץ יכולים להיפגע ברמה כזאת או אחרת, אבל אי אפשר לתת פיצוי לכולם.

<משה אשר: אנחנו יודעים שבזמן של לחימה, הרמה הכלכלית יורדת במידה מסוימת ואם נפצה על הכול, פשוט לא יהיה כסף לכולם וזה לא יהיה אחראי ולא נכון וכך גם לא נעשה בעבר.

<משה אשר: לכן, כפי שנעשה במבצעים דומים באזור הדרום – הן בעופרת יצוקה והן בעמוד ענן – טווח הפיצוי הוא בין אפס לארבעים קילומטרים.

<משה אשר: רק כדי לסבר את האוזן.

<משה אשר: מנתונים של פיקוד העורף נכון ל-28 ביולי, בכמות האזעקות לדוגמה 83 אחוזים מהאזעקות ברחבי הארץ היו בין אפס לארבעים קילומטרים.

<משה אשר: כאני מסתכל על הנתונים שלנו בתביעות לפיצוי נזק ישיר בפועל, גם שם האחוזים הם לפחות האחוזים האלה, אם לא יותר.

<משה אשר: זאת אומרת, אנחנו רואים שבסופו של דבר האזור שנפגע בראש ובראשונה ובצורה המסיבית ביותר זה אפס עד ארבעים קילומטרים.

<משה אשר: במהלך התקופה האחרונה קיימנו דיאלוג עם ההסתדרות ועם ארגוני המעסיקים והגיעו להסכם – ואני מניח שהנציגים נמצאים כאן – על פיצוי לעובדים שנעדרו ממקום עבודתם, במתכונת שהיא דומה לעמוד ענן, בשל הלחימה באזורים האלה עם הרחבות מסוימות שנפרט תוך כדי פירוט התקנות.

<משה אשר: כתוצאה מההסכם הזה, על הבסיס של הפיצוי הזה, התקנות יבואו ויפצו את המעסיקים כדי שיוכלו לשלם את השכר לעובדים שנאלצו לשמור על הילדים עד גיל 14 או מטופלים, מוגבלים וכדומה כפי שנביא בהמשך.

<משה אשר: מבחינת ההיערכות שלנו ברשות המסים.

<משה אשר: אנחנו מיידית נכנסים בצורה מאוד מאוד מואצת להיערכות בנושא פתיחת מוקד לתשלומי נזק עקיף בדומה למתווה עמוד ענן.

<משה אשר: הטפסים, הנהלים, גיוס כוח האדם, ההכשרות כבר בשלבי התכנון האחרונים ובשלבי הביצוע הראשונים, שוב, בהנחה שבאמת נוכל להביא כמה שיותר מהר את התקנות לאישור הוועדה ומשם לפיצוי לאזרחים.

<משה אשר: בניגוד להסכם קודם – ושוב, לבקשת הארגונים של המעסיקים – אנחנו נפתח מהלך של תשלומי מקדמות על חשבון התביעות כי גם במבצע עמוד ענן וגם לפני כן יש זמן די ארוך להגיש את התביעות אבל ראינו שלא כולם הגישו אותן תוך חודש-חודשיים אלא זה לקח להם הרבה יותר זמן.

<משה אשר: אנחנו החלטנו לעשות מהלך של בקשה רק למקדמה ועל פי פרמטרים, בין היתר של עמוד ענן, נוכל לייצר מקדמות יחסית מהירות לעוסקים בדגש על העוסקים הקטנים שבשלב הזה צריכים לשלם משכורות ואין להם מהיכן.

<משה אשר: אנחנו רוצים לסייע עם דגש לעסקים הקטנים.

אראל מרגלית: איך אתם עושים את זה?

<משה אשר: המנגנון שאנחנו הולכים לעשות, אם נסתכל על מי שקיבל פיצוי בעמוד ענן, לתת לו אחוז מסוים מהפיצוי בעמוד ענן בצורה כמעט אוטומטית, כמעט ללא מגע יד אדם.

<משה אשר: עסקים חדשים שאין להם היסטוריה של עמוד ענן - --

אראל מרגלית: איזה אחוז?

<משה אשר: ניתן להם כרגע חמישים אחוזים ממה שהם קיבלו בעמוד ענן.

<משה אשר: חמישים אחוזים.

<משה אשר: עסק חדש שנפתח מאז עמוד ענן צפונה, אנחנו נעשה איזשהו תחשיב בהתאם לדיווחי המע"מ, נראה פחות או יותר לפי המחזורים וננסה לייצר לו איזושהי מקדמה שתהיה סבירה.

<משה אשר: שוב, המקדמה תהיה פחותה בהגדרה מהתביעה הכללית שהיא יגיש לנו.

<משה אשר: הוא יגיש תביעה ואז נעשה את החשבון הכולל.

<משה אשר: שוב, זה משהו זמני ומתמרץ כדי שיגישו את התביעות בצורה מסודרת.

אראל מרגלית: זה חשוב.

אראל מרגלית: אם לעסק בעמוד ענן הייתה רמת פיצוי מסוימת והוא מגיש בקשה פחות או יותר דומה, חמישים אחוזים ממה שהוא קיבל בעמוד ענן.

<משה אשר: זאת בקשה למקדמה.

<משה אשר: זאת עדיין לא התביעה.

מיכל בירן: פחות מסמכים ופחות בירוקרטיה?

<משה אשר: שום מסמך.

<משה אשר: הוא יצטרך רק למלא טופס בקשה למקדמה, יגיד שהוא רוצה לקבל תקרת חמישים אחוזים מעמוד ענן, אנחנו נעשה בדיקה לוגית מסוימת במחשב ונשגר את זה מיד לבנקים.

<משה אשר: אני לא רוצה להקדיש לזה יותר מדי כוח אדם כי אני רוצה שכוח האדם יוקדש לתביעות עצמן ומצד שני לתת כמה שיותר מהר.

אלעזר שטרן: סליחה שאני שואל, אבל אם יש הערכות בגלל משך המבצע שהנזקים הם פי שלוש בערך, אפילו פי שתיים, אני חושב שהכיוון הוא נכון אבל למה ללכת על חמישים אחוזים מעמוד ענן כאשר למעשה אולי זאת שישית ביחס למה שהיה?

<משה אשר: לא היינו רוצים להגיע, במיוחד עם העסקים הקטנים, שבסופו של יום התביעה שלהם תהיה פחותה מהמקדמה וצריך לקבל כסף.

<משה אשר: אנחנו עדיין רוצים לתמרץ את הגשת התביעות כמה שיותר מהר, כי זאת הבדיקה המהותית.

ניסן סלומינסקי: חברים, בואו נתקדם ואחר כך נשאל.

אראל מרגלית: רק הסיכום הזה כי זה חשוב.

אראל מרגלית: במידה והייתה לעסק בעמוד ענן תביעה בסדר גודל מסוים ועכשיו הוא מגיש פחות או יותר על אותם דברים, אולי אחרי כן יותר, הוא יקבל חמישים אחוזים בלי בירוקרטיה.

אראל מרגלית: להערכתך תוך כמה ימים?

<משה אשר: אני מניח שמיד שנכין את הטפסים, זה יכול להגיע תוך שבוע-שבועיים.

<משה אשר: הכסף יגיע לחשבון הבנק.

<משה אשר: הוא חייב להגיש תביעה אמיתית.

ניסן סלומינסקי: יהיה לו קשה להגיש תביעה כל עוד המבצע לא נגמר.

<משה אשר: בדיוק.

<משה אשר: יותר מזה.

<משה אשר: התקנות מכסות את התקופה מתחילת המבצע ועד סוף אוגוסט כדי לא לחזור אליכם שוב.

<משה אשר: אם חס וחלילה המבצע ימשיך מעבר לזה, נצטרך לחזור לכאן כדי להאריך את תוקף התקנות.

<משה אשר: כולנו מקווים שהמבצע לא ימשיך מעבר לסוף אוגוסט.

ניסן סלומינסקי: הזמן הוא לא הקריטריון למבצע.

<משה אשר: מבחינת התקנות.

<משה אשר: אנחנו נערכים להרבה מאוד בדיקות לוגיות.

<משה אשר: מנתוני מבצע עמוד ענן, היו לנו כ-14 אלף עוסקים שהגישו לנו ואנחנו במערכות המיכוניות והבקרות הלוגיות, הצלחנו לשלם את התביעה תוך שלושים ימים ל-9,000 עוסקים מתוך 14 אלף.

<משה אשר: זה אחוז יחסית טוב.

<משה אשר: אנחנו ננסה לשפר אותו במהלך הזה.

מיכל בירן: 14 אלף היו מתוך כארבעים אלף עוסקים בדרום.

מיכל בירן: מה עם מישהו שהוא לא חדש ולא הגיש?

<משה אשר: מי שלא הגיש, לא שילמנו לו.

מיכל בירן: מה יקרה עכשיו עם מישהו שלא הגיש תביעה אז?

<משה אשר: מי שלא הגיש תביעה, לא יוכל לקבל.

<משה אשר: מי שלא הגיש בקשה למקדמה, לא יוכל לקבל.

<משה אשר: מי שמגיש בקשה למקדמה, יחויב להגיש תביעה.

מיכל בירן: מי שלא הגיש תביעה בעמוד ענן.

מיכל בירן: הוא לא עסק חדש אבל אז הוא לא הגיש תביעה.

<משה אשר: אין בעיה.

<משה אשר: אני אומר שכרגע לא חשבנו על פתרון, אבל אם יהיו עוסקים כאלה שהם לא עוסקים חדשים, נראה מה אפשר לעשות כדי כן לשגר להם, במידה ויגישו בקשה למקדמה.

<משה אשר: אנחנו כן נראה באומדן כזה או אחר מה אפשר לעשות.

<משה אשר: אני רוצה לציין מבחינת המסלולים.

אראל מרגלית: עוד פעם, לגבי עסק חדש.

<משה אשר: עסק חדש, לפי המחזורים שיש לו, נעשה איזשהו קריטריון מסוים.

אראל מרגלית: איך הוא יקבל את המקדמה?

<משה אשר: בקשה למקדמה.

<משה אשר: טופס בקשה למקדמה.

<משה אשר: אחר כך הוא יחויב להגיש תביעה.

גילה גמליאל: מה הבעיה להתייחס לעסקים שלא היו להם תביעות כמו אל עסק חדש?

<משה אשר: נתייחס לזה.

סתיו שפיר: מה מסלול עסק חדש?

<משה אשר: עוד לא הגענו למסלולי התביעה אבל אני מגיע לזה.

<משה אשר: זה פחות או יותר מבחינת ההתנהלות ולוחות הזמנים.

<משה אשר: המסלולים שהיו בעמוד ענן, יוצגו בפניכם, ואלה מספר מסלולים בטווח של שבעה עד ארבעים קילומטרים ואלה מסלולים ירוקים.

<משה אשר: היתרון של מסלולים ירוקים הוא שלא בודקים כל עסק עד הפינה האחרונה שלו, בדיוק איפה קרה לו הנזק, אלא יוצרים מסלולים שהם בסך הכול מתאימים לאוכלוסיות רחבות וההתנהלות מולם היא התנהלות מהירה, הרבה מאוד בדיקות מחשוביות.

<משה אשר: הם לא טיילור מד לכל עסק ועסק, זה קיים באפס עד שבעה קילומטרים, ביישובי הספר במקום, וכל היתר נמצאים במסלולים הירוקים.

<משה אשר: היתרון של המסלולים הירוקים הוא שהם גם רצים הרבה יותר מהר.

<משה אשר: דרך אגב, מי שנמצא באפס עד שבעה קילומטרים ביישובי הספר, רשאי עדיין לבקש את המסלולים אבל יש לו בחירה או של מסלול אדום שהוא ממציא לעצמו על סמך שמאות ואומר מה הוא רוצה ומה הפגיעה, ויש את המסלולים הירוקים שהוא רשאי לבחור אותם שאלה המסלולים אותם נציג בפניכם.

<קריאה: זה או-או.

<משה אשר: כן.

<משה אשר: באפס עד שבעה קילומטרים זה או-או וכל היתר זה רק ירוק.

<משה אשר: רק מסלולים ירוקים.

ניסן סלומינסקי: משבעה עד ארבעים קילומטרים, זה רק מסלולים ירוקים.

<משה אשר: אני אסביר שוב.

<משה אשר: ככלל, יש לכולם, לכל הטווח, מסלולים ירוקים שזה מסלול שכר, מסלול מחזורים, מסלול הוצאות ומסלול חקלאות.

<משה אשר: אלה סטנדרטים שקבענו לפיצוי.

<משה אשר: צריך להוכיח מספר תנאים ומקבלים את הפיצוי.

<משה אשר: ליישובי הספר שנמצאים באפס עד שבעה קילומטרים, רשימה סגורה, בנוסף לזה יש להם אפשרות להגיש שלא על סמך הקריטריונים שלנו אלא להמציא לעצמם קריטריונים אחרים, להוכיח אותם, כמובן שאלה בדיקות ידניות שאורכות הרבה יותר זמן, גם ההכנה שלהן אורכת הרבה זמן - - -

זבולון כלפה: זה לא להמציא.

זבולון כלפה: זה להציג את הנתונים.

<משה אשר: כן.

ניסן סלומינסקי: להמציא, בלשון להציג.

<משה אשר: כן.

<משה אשר: מהניסיון שלנו, גם האנשים שנמצאים באפס עד שבעה קילומטרים, ביישובי הספר, בסופו של יום רובם השתמשו במסלולים הירוקים.

<משה אשר: אני אציג ממש מלמעלה את סוגי המסלולים.

אראל מרגלית: בוא נגיד גם למה, כי המסלול האדום לקח הרבה מאוד זמן.

זבולון כלפה: גם המסלול הירוק מזמן הפך לאדום.

זבולון כלפה: גם זאת האמת ובואו נדע את העובדות.

זבולון כלפה: בעמוד ענן אנחנו טיפלנו בוועדת הכספים, בוועדת המשנה, בתביעות של עמוד ענן.

זבולון כלפה: אני אומר לך שגם מעמוד ענן יש לא מעט תביעות במסגרת מה שנקרא מסלול ירוק אבל את הירוק כבר הפסקנו לראות מזמן.

<משה אשר: אני אתייחס לזה.

<משה אשר: מבחינת עמוד ענן, עד היום גמרנו כמעט את כל הטיפול בכל המבצע.

<משה אשר: כמו שאמרנו, 9,000 ומשהו מתוך 14 אלף בתוך שלושים ימים נגמרה התביעה.

<משה אשר: מתוך 14 אלף תביעות שהיו לנו, כ-250 ערערים בבית דין לערעורים בנושאים האלה.

זבולון כלפה: יש ועדת ערערים?

<משה אשר: כן.

זבולון כלפה: יש גוף כזה?

<משה אשר: יש.

זבולון כלפה: הוא עובד?

זבולון כלפה: למיטב ידיעתי הוא לא קיים בכלל.

<רמי אריה: אין חברים בו.

<רמי אריה: יש גוף אבל אין בו חברים.

<רמי אריה: אין ועדה בירושלים ואין ועדה בבאר שבע, נכון להיום.

<משה אשר: יש.

<משה אשר: בבאר שבע מונו כל החברים.

סתיו שפיר: בעמוד ענן, בתביעות בהן טיפלתם, כמה פוצו ביותר מחמישים אחוזים ממה שהם ביקשו?

<משה אשר: ברשותכם, אני אשלים את הדברים ואז אשיב לשאלות?

<משה אשר: לסבר את האוזן.

<משה אשר: הוגשו כ-250 ערערים על 14 אלף תביעות.

<משה אשר: התביעות הסתיימו בוועדות ערר לא בתי דין.

<משה אשר: מתוך 250 ערערים, כמאתיים ערערים הם בתחום החקלאות וזאת הנקודה.

<משה אשר: היו לנו שם נוסחאות בעייתיות מאוד מאוד ולכן אנחנו עכשיו במסגרת שיחות שעשינו עם משרד החקלאות נביא לכולם, ולא רק לאזור אפס עד שבעה קילומטרים, שם הייתה בעיה גדולה יותר, נביא לכל האזורים מאפס עד ארבעים קילומטרים, לאזור החקלאות, נביא נוסחאות שמסוכמות עם משרד החקלאות.

<משה אשר: אני תקווה, ויש לי תחושה טובה, שהפעם יהיו הרבה פחות ערערים בדגש על ענף החקלאות.

<משה אשר: זאת אומרת, בנושא הזה הפריצה הייתה בגלל שהיו שם נוסחאות שהיו מאוד בעייתיות.

גילה גמליאל: אין אפשרות ליצור מסלול ייעודי?

<משה אשר: המסלולים עליהם אנחנו מדברים הוא מסלול השכר, מסלול המחזורים, מסלול ההוצאות ומסלול החקלאות.

<משה אשר: יהיה מספיק זמן לדון בכל אחד מהמסלולים, אבל בגדול המסלולים הם כאלה.

<משה אשר: מסלול השכר בעסק שבגדול לא נפגע לו מחזור העסקים, וזה לבחירתו, אלא הוא רוצה לקבל פיצוי בגין תשלומי שכר שהוא משלם לאנשים שלא הגיעו לעבודה בשל הלחימה.

<משה אשר: זה מסלול השכר.

<משה אשר: הוא מקבל פיצוי בשיעור של מאה אחוזים מהשכר הבסיסי פלוס 32,5 אחוזים שמשקפים סוג של עקיפות על הוצאות השכר.

<משה אשר: השכר שמשופה לפי הדבר הזה הוא שכר של הורה שנדרש לשמור על ילד עד גיל 14 בשל הלחימה.

זבולון כלפה: אם תוכל לחדד.

זבולון כלפה: 117 אחוזים, אני מבין, אבל מה זה ה-15.5 אחוזים הנוספים?

זבולון כלפה: שיפוי בגין מה?

זבולון כלפה: כשאתה נותן לו 132.5, זה אומר מאה אחוזים השכר שהוא הוציא ועוד 17 אחוזים.

<משה אשר: סוציאליות וקצת רווח.

זבולון כלפה: מצד שני, ברגע שהוא תבע במסלול של השכר, אין לו את האפשרות לתבוע לא במסלול של המחזורים ולא של ההוצאות.

<משה אשר: נכון.

זבולון כלפה: אני מציע במקום זה, תוריד את השכר ב-15.5 אחוזים, שלם לו את השכר על הוצאות שכר ישירות ותן לו את האפשרות לתבוע את השאר.

<משה אשר: אפשר לעשות דיון על כל דבר.

ניסן סלומינסקי: תנו למשה לסיים.

<משה אשר: מסלול שכר אמור לפצות בעיקר את מרכיב השכר של אנשים שנעדרו בשל הלחימה בקריטריונים שקבענו.

<משה אשר: המסלול השני הוא מסלול המחזורים.

<משה אשר: אנחנו לוקחים בגדול את המחזורים של תקופה מקבילה, משווים אותם אחד לאחד וכמובן שכאשר אתה מפצה את המחזור, בעקיפין אתה גם מפצה עבור הוצאות השכר.

<משה אשר: לכן ברגע שאתה משלים את המחזור, אתה למעשה משלים לו את הפיצוי כולל הוצאות השכר.

<משה אשר: ראינו גם במבצעים קודמים שבסוף רוב האנשים בחרו את מסלול המחזורים כי זה כיסה להם גם את אובדן הרווח וגם את אובדן ההוצאות וכל הדברים האלה כי השלמת להם את המחזור החסר ובתוך המחזור החסר, כמובן עם המחזור החסר אתה משלם את הוצאות השכר ומשלם את ההוצאות האחרות.

<משה אשר: נכון שיש לך סוג מסוים גם של חסכון של הוצאות שלא עמדת בהן כי חסכת אותן, ואנחנו לוקחים את זה בחשבון בצורה מסוימת, אבל בסופו של יום זה המסלול שנותן לך פיצוי יחסית שלם וגדול ובסופו של יום זה מה שנבחר ברוב העסקים.

<משה אשר: המסלול השלישי הוא מסלול של הוצאות.

<משה אשר: מסלול של הוצאות שוטפות.

<משה אשר: לדוגמה, עסק קטן כדי לשמור על המחזור שלו, לדוגמה השתמש בשירותי שליחים מעבר לנורמה ויש לו הוצאות שליחים גדולות יותר וזה מה שמפריע לו.

<משה אשר: אנשים הגיעו לעבודה ואין לו שכר, המחזורים נשארו פחות או יותר אותו הדבר אבל יש לו הוצאות גדולות יותר ולכן הוא יכול לבחור במסלול הוצאות שוטפות ולקבל את הפיצוי בחלופה הזאת.

<משה אשר: המסלול האחרון הוא מסלול החקלאות בו יצרנו יחד עם משרד החקלאות נוסחאות שמקובלות – נציג אותן בפניכם – שמכסות את כל הטווח מאפס עד ארבעים קילומטרים.

<משה אשר: כמובן עת נרד לפרטים, נוכל להציג את הדברים.

<משה אשר: אני רוצה לציין שבסך הכול עבדנו בנושאים האלה בשיתוף פעולה עם ההסתדרות, עם לשכות התיאום של הארגונים הכלכליים ועם משרדי הממשלה הרלוונטיים.

<משה אשר: אני חושב שבסך הכול נעשתה כאן עבודה מאוד מעמיקה, מאוד מתחשבת ועל זה אני כמובן רוצה לברך.

<משה אשר: אם יש שאלות, אני אענה.

ניסן סלומינסקי: אל תדאג.

ניסן סלומינסקי: יהיו שאלות.

ניסן סלומינסקי: כדי שלא יהיה מצב שרק חברי הכנסת ידברו והאורחים לא, ניתן רשות דיבור לחבר כנסת ואחריו לאחד האורחים וחוזר חלילה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שכל אחד ידבר ממש בקצרה.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שאני לא אצטרך להפעיל את השעון אלא כל אחד ידבר במשך שתי דקות, כי אם לא, אני אצטרך להפעיל את השעון.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת זבולון כלפה, אתה הראשון שנרשמת.

זבולון כלפה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

זבולון כלפה: חבריי חברי הכנסת וכל האורחים הרבים שנמצאים כאן.

זבולון כלפה: ברשותכם, אני רוצה להתייחס לעניין הזה משתי זוויות שונות.

זבולון כלפה: האחת, לגבי כלל בעלי העסקים.

זבולון כלפה: אני רוצה לומר שאני לא מבין למה צריך למשוך את העסק של המקדמות יותר מדי.

זבולון כלפה: יודעים איפה בעלי העסקים נמצאים, בתוך הטווח, יודעים מי הם בעלי העסקים, מכירים את המחזורים שלהם שהיו בעבר ואין שום סיבה שבעולם לא לשחרר מקדמות לפני שבוע-שבועיים.

זבולון כלפה: עמוד ענן נמשך 11 ימים והמלחמה הנוכחית הזאת המכונה צוק איתן – משום מה היא גם מכונה מבצע ואני לא מבין למה – מתנהלת כבר 23 ימים.

זבולון כלפה: זה תהליך שלוקח לא מעט זמן ויוצר לא מעט שיבושים ויצר כאן גם לא מעט איומים חדשים שלא הכרנו במהלך ימי הלחימה האחרים שהיו לנו עד היום.

זבולון כלפה: אני חושב שקודם כל השחרור של המקדמות הוא דבר הכרחי כדי להזרים לשם חמצן ולתת גיבוי לאנשים שנמצאים בחזית.

זבולון כלפה: חלק מראשי הרשויות התרעמו על כך שהדיון מתקיים כאן היום כי הם עדיין נמצאים בעיצומה של מלחמה.

זבולון כלפה: ראיתי כאן שני נציגים של ראשי רשויות.

זבולון כלפה: המציאות מבחינתם לא מאפשרת להם לבוא ולהציג את הצרכים של האוכלוסייה שלהם.

זבולון כלפה: מילה כללית לגבי המסלולים שהציג מנהל רשות המסים.

זבולון כלפה: בחלופה הזאת בין שלושת המסלולים, לא ניתנת לאנשים אפשרות לבחור בין מסלול אחד למשנהו.

זבולון כלפה: זאת אומרת, מרגע שבחרת באחד, אתה נעול עליו לגמרי.

זבולון כלפה: כדוגמה, ניקח מפעל שקיים באזור הזה בטווח הזה של מאפס עד עשרים קילומטרים או בכל טווח אחר, חלק מהעובדים לא באו לעבודה בגלל שהם לא גרים באזור, בגלל מציאות התלת-קרקעי שם ולא איום תלול מסלול.

זבולון כלפה: התוצאה היא שהמפעל מוגדר כמפעל חיוני ונצרך לעבודה, אבל הוא עובד בצורה חלקית, יש לו מעת לעת השבתות, לפעמים שש או עשר פעמים ביום כאשר פיקוד העורף אומר לו להשבית את הייצור, חומרי גלם הולכים לפח, חלק מהעובדים לא נמצאים וחלק מהעובדים כן נמצאים, הוא משלם או לא משלם.

זבולון כלפה: אם הוא נכנס למסלול של השכר בלבד בגלל ה-132.5 אחוזים, כי 117 אחוזים באמת מכסים את הוצאות השכר, אבל 15.5 זה בגין הוצאות מה שנקרא המחזורים או ההוצאות או דברים כאלו.

זבולון כלפה: אני מציע את מסלול השכר להעמיד על 117 אחוזים וכן לתת את האפשרות לכל הפעלים לתבוע בשני המסלולים האחרים בהתאם למה שהם יציגו, מעבר לשכר כאשר על השכר הם משופים.

זבולון כלפה: מכאן, ברשות

זבולון כלפה: כם אני רוצה לעבור לסוגיה של החקלאות והחקלאים.

זבולון כלפה: חילקתי לחלק מהחברים כאן – אני מקווה שהספיק לכולם – תמונות שמראות את המציאות בשטחים החקלאיים.

זבולון כלפה: אנחנו כל פעם שומעים שהרקטות או לא יורטו או יורטו לשטחים פתוחים.

זבולון כלפה: כשאומרים שטחים פתוחים, הכוונה היא שטחים חקלאיים.

זבולון כלפה: כך זה בדרך כלל ברוב המקרים בנגב והנגב לשמחתנו הרבה מרובה בשטחים חקלאיים שהם מאוד מאוד מגוונים.

זבולון כלפה: הגידולים שם מאוד שונים, החל מגידולי שלחין, בעל, חמות, מטעים, כל מיני דברים שונים ומגוונים.

זבולון כלפה: המציאות של המלחמה הזאת יוצרת שם מגוון גדול מאוד של נזקים, ואני לא מדבר על הנזק הישיר כי בנושא הזה יש לי רק מלים טובות לומר על אנשי רשות המסים כי בנזק הישיר הם מטפלים בצורה מהירה מאוד.

זבולון כלפה: אבל הנזק העקיף בחקלאות הוא מאוד מורכב והוא מאוד מגוון.

זבולון כלפה: הוא שונה מגידול לגידול.

זבולון כלפה: בסוף מדובר בצמחים וצמחים זה דבר שמגיב וזוכר דברים.

זבולון כלפה: זאת אומרת, כאשר לא קטפו תוצרת במשך מספר ימים, משמעות הדבר היא שקודם כל אתה צריך לקטוף את התוצרת שהיא כבר לא רלוונטית.

זבולון כלפה: זאת אומרת, לא נחסכת כאן עבודה.

זבולון כלפה: שנית, אתה מקבל כאן תוצרת באיכות פחות טובה ובכמות נמוכה יותר ביחס לעתיד.

זבולון כלפה: כל הדבר הזה יחד, כולל העיכוב בעיבוד השדות, אנחנו נכנסים עכשיו לערב שנת שמיטה ולכן חלק מהחקלאים צריכים להקדים את העיבודים כדי להיות מוכנים לשנת השמיטה, כל הדבר הזה גם יחד, תוסיף לזה את המציאות הזאת של העובדים שלא יוצאים לעבוד בשטח בגלל המציאות של המורכבות של האיומים שאנחנו חווים שם, וראינו את הפגיעה הישירה שהייתה באחד המושבים החקלאיים, פגיעה ישירה בעובד זר שנפגע מפצצת מרגמה – העובדים, במקום לצאת לעבודה, נמצאים בבתים וטוב שכך, כדי להגן על עצמם, אבל בפועל המציאות היא שיש כאן נזקים מגוונים מאוד.

זבולון כלפה: לכן אני חושב, אדוני היושב ראש, שצריך לקום כאן צוות משנה מטעם ועדת הכספים יחד עם אנשי רשות המסים ונציגי החקלאים, עם המשרדים הממשלתיים השונים ויחד עם אנשי משרד החקלאות, כדי לגבש כאן את העניין בצורה הטובה ביותר כדי לתת כאן מענה וכדי שלא נחזור על המציאות שראינו בעמוד ענן כאשר אנחנו נמצאים עדיין בערערים.

זבולון כלפה: אני אומר, משה, ועדות הערר קיימות אבל חברים מכהנים אין בהן.

זבולון כלפה: אני יודע על תלונות כבר במשך חודשים לגבי הסוגיות של ועדות ערר.

זבולון כלפה: אם אנחנו שולחים את האנשים לוועדות ערר ואין שם אנשים, לא הועלנו שום דבר בדבר הזה ולא נתנו כאן פתרון לעניין.

זבולון כלפה: לכן בקשתי היא שיהיה כאן דיון בנפרד לסוגיה הזאת של החקלאות בגלל המורכבות של הנושא.

זבולון כלפה: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני מעביר את רשות הדיבור לאוריאל לין, נשיא איגוד לשכות המסחר.

ניסן סלומינסקי: אני מפעיל את השעון.

אוריאל לין: אני אהיה קצר מאוד.

אוריאל לין: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

אוריאל לין: קודם כל, אני רוצה להביע הערכה לצוות המקצועי של רשות המסים.

אוריאל לין: אני יודע שהם עשו עבודה מקצועית מהר מתוך התחשבות במצב.

אוריאל לין: הם נמצאים באילוצים תקציביים וכולנו הרי מבינים את זה.

אוריאל לין: יחד עם זאת, מה שהם עשו, המלחמה גם תפסה אותם בהפתעה.

אוריאל לין: אנחנו לא ציפינו שהמלחמה תימשך כל כך הרבה זמן ושהיא תגבה מחיר כל כך גבוה.

אוריאל לין: אבל צריך להבין, אנחנו לא מדברים על יצירה חדשה.

אוריאל לין: כל מה שנעשה כאן היום, במידה רבה אלה מודלים שגובשו במלחמת לבנון השנייה ובעמוד ענן.

אוריאל לין: גובשו קריטריונים ברורים והקריטריונים לחישוב הפיצוי עבדו, הייתי אומר, בתשעים אחוזי הצלחה בעבר וכמובן שצריכים קריטריונים אובייקטיביים.

אוריאל לין: אני רוצה להדגיש שהמגזר העסקי לא מצפה היום לפיצוי מלא כאילו לא מתנהלת מלחמה.

אוריאל לין: המגזר העסקי מבין היטב שבתקופה זו של מלחמה גם אנחנו משלמים מחיר וגם אנחנו נושאים בעול.

אוריאל לין: זה דבר ברור לחלוטין.

אוריאל לין: יחד עם זאת, המטרה המרכזית של התקנות האלה היא לא להשאיר אותנו באותו מצב שהיינו אלמלא המלחמה אלא זה יותר לשמור על העסקים ובעיקר על העסקים החלשים מקריסה משום שזה אינטרס לאומי כלכלי.

אוריאל לין: זו המטרה המרכזית.

אוריאל לין: המטרה המרכזית היא בעצם לתת פיצוי ופיצוי אמת ולהתחשב בכך.

אוריאל לין: אני רוצה לתת תמונת מצב כללית, שיהיה ברור מה נמצא בתחום ארבעים הקילומטרים.

אוריאל לין: 25 אלף עסקים, מתוכם 32 אחוזים מסחר, 44 אחוזים נותני שירותים, 24 אחוזים תעשייה.

אוריאל לין: בתוך התמונה הזאת, קרוב לתשעים אחוזים הם עסקים קטנים.

אוריאל לין: אנחנו היום מדברים על עסקים לא חזקים.

אוריאל לין: אנחנו מדברים על החלק החלש במגזר העסקי ואת זה צריך להביא בחשבון.

אוריאל לין: חייבת להיות התאמה - ואני מאוד מקצר אדוני היושב ראש – בכמה קריטריונים למצב האמיתי של המלחמה.

אוריאל לין: קודם כל, לעניין המרחק.

אוריאל לין: ארעים קילומטרים לא עומדים במבחן משום שיש ישובים בהם העסקים ירדו בהיקף של למעלה מחמישים אחוזים והם לא במסגרת ארבעים הקילומטרים.

אוריאל לין: הדבר צריך להיות ברור.

אוריאל לין: יש הרבה מאוד ישובים שבואו נקרא להם עכשיו עוטף תל אביב שהם ספגו את מרבית היירוטים של הטילים שכוונו לתל אביב, כמו למשל ראשון לציון, רחובות, נס ציונה וכולי.

אוריאל לין: אנחנו לא יכולים להוציא את העסקים שם לחלוטין מכלל הפיצוי ולומר ארבעים קילומטרים.

אוריאל לין: הדבר השני שהוא בעייתי, זאת תקרת הפיצוי.

אוריאל לין: האוצר אמנם הגדיל את תקרת הפיצויים לשלושה מיליון.

אוריאל לין: לא יכול להיות מצב שבו חברה שיש לה עשרים סניפים תקבל פיצוי כמו חברה שיש לה סניף אחד כי תקרת הפיצוי היא פר חברה והיא חייבת להיות פר סניף ולא פר חברה.

אוריאל לין: יש עוד דבר שהוא חשוב.

אוריאל לין: יש חברות שעיקר פעילותן הוא בתחום ארבעים הקילומטרים, בתחום האזור שמגיע לו לקבל את הפיצוי אבל הרישום שלהם לצורכי מס ערך מוסף הוא לא באזור הזה.

אוריאל לין: הרישום לא צריך לקבוע אלא מה שצריך לקבוע זה היכן עיקר הפעילות.

אוריאל לין: הערה חשובה לגבי שכר העובדים.

אוריאל לין: מאחר שמדובר בעסקים חלשים, יש הרבה עסקים שלא שילמו את מלוא השכר ולא משום שהם לא רצו לשלם אלא משום שבעיות הנזילות שלהם הן קריטיות.

אוריאל לין: אני לא הייתי בא ואומר היום שעסק שלא הצליח לשלם את השכר בתקופה הקשה הזו, אני אעניש אותו ולא אתן לו פיצוי.

אוריאל לין: זה דבר שבעיני הוא חמור מאוד ובלתי הוגן.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש ממך להעביר לי את הדברים שאמרת.

ניסן סלומינסקי: תעביר לוועדה.

זבולון כלפה: אני מבקש לתקן משפט אחד שאמרתי לגבי ועדות ערר.

זבולון כלפה: עודכנתי שבאמת לא כמו שאמרתי.

זבולון כלפה: אתמול אוישו ועדות הערר.

מיכל בירן: באיחור אופנתי.

ניסן סלומינסקי: שמולי ואחריו אהוד רצאבי.

איציק שמולי: תודה אדוני היושב ראש.

איציק שמולי: הדיון הזה הוא חשוב מאוד.

איציק שמולי: אני חושב שלא צריך להכביר מלים כמה בימים האלה מתחדד הקשר בין היכולת האזרחית והכלכלית, החוסן הכלכלי והאזרחי בעורף, לבין אורך הנשימה שניתן לדרג הפוליטי ולדרג הצבאי להשלים את כל המשימות שלו.

איציק שמולי: אני רואה את אלון שוסטר, יושב ראש המועצה האזורית שער הנגב.

איציק שמולי: אנחנו רגילים מדי פעם להגיד לך שאנחנו מצדיעים לכם ואנחנו מחבקים אתכם אבל אני חושב שמעבר לכל החיבוקים והנישוקים, צריכים לפרוט את זה גם למעשים.

איציק שמולי: לכן יש חשיבות מאוד מאוד גדולה לכך שגם תוך כדי מבצע הממשלה יודעת להזרים את אותם בלוני חמצן כלכליים שהם כל כך חיוניים כדי שהעורף יוכל להמשיך ולעמוד כל עוד הלחימה הזאת מתמשכת.

איציק שמולי: לכן, למרות שאני יודע שיש כאן אלף ואחד אנשים, כולל אותי, שיש לנו מה לומר נגד התקנות, לפני הכול צריך לומר מילה טובה לממשלה ולרשות המסים ואני אומר לכם את זה כאיש אופוזיציה.

איציק שמולי: אני העליתי דרישה ממש בימים הראשונים של המבצע להתחיל לשלם מקדמות תוך כדי המבצע.

איציק שמולי: העלינו את זה בצורה של הצעות חוק והנה לא עבר שבוע אחד והדרישה הזאת התקבלה על ידי הממשלה.

איציק שמולי: זה לא היה במבצעים קודמים ועל כך צריך להגיד לכם תודה.

איציק שמולי: תאמינו לי שאין לי אינטרס לחלק כאן

איציק שמולי: מחמאות יותר מדי גדולות לממשלה.

ניצן הורוביץ: המבצע הקודם היה שמונה ימים.

איציק שמולי: משה, יחד עם הרצון שלכם לשמור על נוסחאות פשוטות כדי שהעבודה תהיה מהירה ויעילה, עדיין אני חושב שיש כמה תיקונים שחייבים להיעשות.

איציק שמולי: בראש ובראשונה, אני מבין שאתם נשענים על ההגדרות של פיקוד העורף לגבי הטווח של הארבעים קילומטרים אבל אם הרקטות של החמאס לא מפלות את רחובות, ראשון לציון, נס ציונה ועוד כל מיני מקומות, אין שום סיבה שהמדיניות שלכם תעשה את זה.

איציק שמולי: לכן אני חושב שצריך לחשוב בצורה שהיא קצת יותר מורכבת לגבי הדבר הזה.

איציק שמולי: אפשר לעשות מתווה מדורג, מודולרי, ולא להתייחס לכל בצורה של הכול או כלום.

איציק שמולי: דיברת על המסלולים הירוקים לעומת המסלול האדום.

איציק שמולי: אזור תעשייה באשקלון לא נכלל בתחום הזה של השבעה קילומטרים אבל אשקלון חטפה – אין כאן תחרות – חזק מאוד במבצע הנוכחי.

איציק שמולי: למה לא לנסות ולחשוב על מצב שבו בעלי העסקים באזור תעשייה באשקלון שחטפו לא מעט, חטפו מאות רקטות, לא ייכנסו לתוך המסלול האדום?

איציק שמולי: צריך להתחיל לחשוב גם בכיוונים האלו.

איציק שמולי: עסקים מרוחקים, ספקים שנותנים סחורות לבעלי עסקים בטווח הרלוונטי של עד ארבעים קילומטרים.

איציק שמולי: כלומר, ברגע שאתה מתייחס לכל הארץ כאילו הכול או כלום, אני חושב שאנחנו חוטאים כאן למה שבאמת צריך לעשות.

איציק שמולי: מילה אחרונה לגבי החקלאות.

איציק שמולי: את רוב הדברים אמר חברי שמבין יותר ממני בענייני החקלאות, זבולון כלפה.

איציק שמולי: אני רק רוצה לתת לכם עצת זהב.

איציק שמולי: נמצאים כאן הארגונים היציגים של החקלאים.

איציק שמולי: זה בסדר גמור שאתם מדברים עם משרד החקלאות אבל אם בפעם שעברה הגענו למצב שיש מאות ערערים, זה בגלל שלא דיברו עם האנשים האלה.

איציק שמולי: אני חושב שאלה הם נציגי החקלאים וצריך לדבר אתם.

איציק שמולי: באותה הזדמנות צריך לדבר גם על ביטול מס מעסיקים בטווח של ארבעים קילומטרים, זה ממילא עוול אבל זה יכול להוריד לכם מהכתפיים שלכם עוול מאוד גדול.

איציק שמולי: משפט אחרון.

איציק שמולי: אני חושב שנכון יהיה לדבר לא רק על מה צריך לתת אלא גם על האיך.

איציק שמולי: במקרים האלה לפעמים הפרוצדורה הופכת להיות המהות עצמה.

איציק שמולי: אם אתם לא תגבילו בזמן את הפעולה של הוועדות ושל ועדות הערר, אנחנו נראה כאן עוד פעם סצנריו של אנשים שנגררים שנים.

איציק שמולי: בואו נמנע מראש את הסרבול, את הבירוקרטיה ואת התחינה של האנשים בתוך הוועדות האלה.

איציק שמולי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אהוד רצאבי, נשיא לשכת הארגונים העצמאיים, לה"ב.

אהוד רצאבי: בוקר טוב לכולם.

אהוד רצאבי: אני חושב שכולנו מסכימים לכך שחוסנו של העורף בעת מלחמה חשוב לא פחות מחוסנו של הצבא כי כאשר האדם יוצא למילואים או שהוא סוגר את עסקו, הוא צריך לדעת שיש ממשלה מאחוריו, שיש גב שדואג לפצות אותו ושהוא יכול להיות שקט בנושא הזה.

אהוד רצאבי: החוק דואג לשכירים כמעט באופן מלא.

אהוד רצאבי: אדם שהוא שכיר ויוצא למילואים, מקבל את שלו.

אהוד רצאבי: כרגע, בעקבות החוק שנחתם או ההסכם שנחתם עם ההסתדרות, גם מעסיקים יקבלו פיצוי ופיצוי מלא.

אהוד רצאבי: הנקודה הרגישה חוזרת להיות דווקא אותם עצמאים ודווקא אותם עצמאים קטנים.

אהוד רצאבי: היתרון הגדול של מתווה עמוד ענן הוא המהירות שלו.

אהוד רצאבי: אנחנו כבר יודעים מה קורה, יודעים איך זה עובד, עשינו את זה כבר פעמיים אם אני לא טועה, גם בעופרת יצוקה, ולכן המהירות חשובה ביותר כדי שאנשים יקבלו מקדמות ועל כך אני מברך, אבל מה מותר האדם?

אהוד רצאבי: בזה שהוא לומד מטעויות שעשה בפעמים הקודמות.

אהוד רצאבי: אני חושב שמצב שבו באזור של ארבעים קילומטרים יש 44 אלף עסקים – לפי האינפורמציה שקיבלנו כרגע – ורק 14 אלף הגישו תביעה, זה מעורר שאלה נוספת והיא האם באמת הקריטריונים של עמוד ענן כפי שהיו אז, לא דורשים חשיבה נוספת איך זה יכול להיות שרק 14 אלף אנשים ניזוקו.

אהוד רצאבי: אולי הקריטריונים לא מתאימים?

אהוד רצאבי: אין ספק שארבעים קילומטרים, גם הם דורשים מחשבה נוספת כי יתכן מאוד - דווקא במלחמה הזאת – שיש צורך להרחיב, ואם לא רוצים להרחיב מעבר לארבעים הקילומטרים, בואו תמצאו דווקא את אותם ענפים מיוחדים שכן צריך לדאוג להם כי כולנו כל הזמן חוזרים ואומרים שהעסקים הקטנים מהווים את עמוד השדרה הכלכלי של מדינת ישראל אבל דווקא לאלה אנחנו לא מתייחסים.

אהוד רצאבי: במלחמת לבנון השנייה שארכה כחודש וחצי אם אינני טועה, קרן מס רכוש שילמה כשלושה וחצי מיליארד שקלים.

אהוד רצאבי: בקופה היום יש חמישה מיליארד, אם אני לא טועה.

אהוד רצאבי: 5.5 מיליארד שקלים.

אהוד רצאבי: אם כן, ממה אנחנו חוששים?

אהוד רצאבי: במלחמת עמוד ענן או מבצע עמוד ענן שופו אנשים ב-350 מיליון שקלים.

<משה אשר: 400 מיליון.

אהוד רצאבי: בואו נניח שהמלחמה הזאת תעלה מיליארד שקלים.

אהוד רצאבי: זאת הבעיה שלנו?

אהוד רצאבי: אני חושב שזאת לא הבעיה.

אהוד רצאבי: אני חושב שרפיסות או כישלון או קריסה של המעמד של העצמאים הקטנים, זה יכול להוביל לקריסה עתידית ולהכשיל את הכלכלה של מדינת ישראל לטווח רחוק יותר.

אהוד רצאבי: יש שני ענפים שבאופן בולט אני רואה את המעמד שלהם כמעמד מסוכן.

אהוד רצאבי: האחד, כאשר מדברים על מלונאות ועל תיירות, יש את כל אותם סוכני תיירות פנים שיושבים מחוץ לאזור של ארבעים קילומטרים ולא מפוצים.

אהוד רצאבי: אני מדבר אתך על שחקנים ואומני במה.

אהוד רצאבי: אני מדבר על חודשים אבודים.

אהוד רצאבי: רואי חשבון ועורכי דין לא יינזקו.

אהוד רצאבי: עסקה שהייתי צריך לעשות היום, אני אעשה אותה גם בחודש הבא.

אהוד רצאבי: האנשים שפועלים באזור דווקא בקייטנות, בהופעות תיאטרון וכן הלאה, לא יקבלו פיצוי משום שהם רשומים מחוץ לאזור.

אהוד רצאבי: אני חושב שאלה הם דברים שאנחנו צריכים לתקן.

אהוד רצאבי: הקלות ביישום של מתווה עמוד ענן, היא גם הסכנה שבו.

אהוד רצאבי: אנחנו צריכים לחשוב ולראות איך האנשים האלה יפוצו.

אהוד רצאבי: אני חושב שהעורף יודע שהוא לא יקבל פיצוי מלא וזה לא נורא.

אהוד רצאבי: אנחנו מוכנים לכך אבל אי אפשר להפקיר דווקא את האנשים שמעמדם כל כך חלש ולהגיד עד כאן מכיוון שלנו קל.

אהוד רצאבי: הקל לך הופך להיות קשה למישהו אחר.

אהוד רצאבי: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה לציין ששני הדוברים מטעם הארגונים, גם הם שייכים לחלק של חברי הכנסת ולכן כחברי כנסת לשעבר קיבלתם קצת יותר זמן.

ניסן סלומינסקי: אראל מרגלית, בבקשה.

אראל מרגלית: אני מצטרף לחבריי ורוצה להביע בפני הרבה מכם את ההערכה של כולנו על מה שאתם עושים והאופן בו אתם נותנים גב לחזית.

אראל מרגלית: אין מלים כאשר אנחנו רואים אתכם בשטח.

אראל מרגלית: קצת קשה לדון בנושא הגדול הזה ביום האחרון לפני הפגרה.

אראל מרגלית: אני רוצה קודם כל לומר משהו כחבר כנסת.

אראל מרגלית: אני יודע שהיושב ראש שקל לפני שבוע-שבועיים לבטל את הפגרה ולהאריך את מושב הכנסת, אבל אז זה היה מבצע.

אראל מרגלית: אני מציע שכולנו כחברי כנסת נשקול להאריך את המושב עד לשלושה שבועות אחרי תום המבצע כי עכשיו זה כבר לא מבצע אלא זאת מלחמה.

יצחק וקנין: עזוב.

יצחק וקנין: זה כבר מת.

יצחק וקנין: חבל על הזמן.

אראל מרגלית: זה לא מת ולא כלום.

<קריאה: איך זה עוזר לעסקים קטנים?

אראל מרגלית: אני אגיד איך זה עוזר.

אראל מרגלית: כי זה לא מבצע אלא זאת מלחמה ואני מציע כרגע להתייחס לכל האופרציה הזאת לא כמבצע אלא כמלחמה.

אראל מרגלית: במלחמת לבנון השנייה לקח שנתיים למדינת ישראל להודות, אחרי המבצע, שזאת מלחמה ולקרוא לזה מלחמה.

אראל מרגלית: מה ההבדל?

אראל מרגלית: ההבדל הוא שבמלחמה אפשר להסתכל על כלל הארץ ולפצות את כלל הכלכלה הישראלית בצורה הרבה יותר פתוחה.

אראל מרגלית: הייתה לנו כאן החלטה 846 עת החלטתם על 417 מיליון שקלים לישובים עד שבעה קילומטרים וישבו כאן החברים מאשדוד, מאשקלון ומגן יבנה ואמרו: תסתכלו על הבליסטיקה של הטיל, תסתכלו על אזור התעשייה אשדוד בו נפלו 500 טילים מ-2009 ולכן חייבים להכניס אותם לתוך הדבר המיוחד הזה.

אראל מרגלית: איציק כהן הוביל כאן את הדיון הזה.

אראל מרגלית: אנחנו המלצנו פה אחד לעשות זאת.

אראל מרגלית: העניין הוא שכאשר אתה מתייחס למבצע כאל מלחמה, אתה יכול להסתכל על הדברים אחרת.

אראל מרגלית: אני רוצה לדבר על שלושת טווחי הקילומטרים.

אראל מרגלית: בטווחים המיידים של אחד עד שבעה קילומטרים, הנושא המרכזי הוא הנושא של ההורים.

אראל מרגלית: האופן שבו ההורים מפוצים, כלומר, אמרו שנתנו מיגון לגנים ולכן מצפים מהם שישלחו את הילדים לגנים אבל הרבה מאוד מההורים לא שלחו את הילדים לגנים, היו כאלה שנסעו לצפון ואנחנו מברכים אותם על כך, ואנחנו אומרים להם או-או.

אראל מרגלית: מכיוון שהיה גן ממוגן, אנחנו לא נותנים לכם את הפיצוי.

אראל מרגלית: אני חושב שצריך להסתכל על זה, על ההורים שנסעו צפונה או נסעו למקום אחר.

<משה אשר: את זה תיקנו ואנחנו נותנים לשני בני הזוג.

אראל מרגלית: בסדר גמור.

אראל מרגלית: הדבר השני הוא מה שאמרנו על שלושת הערים הגדולות – אשקלון, אשדוד וגן יבנה.

אראל מרגלית: דיברנו על זה והמלצנו פה אחד להכניס אותם לתוך 1846.

אראל מרגלית: זה דבר חשוב.

אראל מרגלית: הדבר הנוסף הוא הנושא עליו דיבר ידידי רצאבי, נושא העסקים הקטנים.

אראל מרגלית: שימו לב, הוא צודק.

אראל מרגלית: 14 אלף קיבלו פיצויים בפעם הקודמת אבל יש שם 44 אלף עסקים.

חמד עמאר: שמעתי כמה נתונים.

חמד עמאר: כמה עסקים יש שם?

זבולון כלפה: 45 אלף.

אראל מרגלית: משהו כזה.

אראל מרגלית: כן.

אראל מרגלית: אני רוצה לומר משהו על ימי השלום.

אראל מרגלית: הממשלה במוצע משלמת שוטף פלוס 170 לכל העסקים הקטנים שעובדים אתה בדרום.

אראל מרגלית: בדקנו את זה.

אראל מרגלית: אולי הגיע הזמן כרגע לעשות מעשה ולשלם שוטף פלוס 30?

אראל מרגלית: אולי גם זה יהיה הבסיס אחר כך לשנות את כל מוסר התשלומים.

אראל מרגלית: בכלל, אם אנחנו עושים קרן בערבות מדינה – וזה למשרד הכלכלה – אני מציע שייפתח כקרן לערבות מדינה פתח מיוחד לנושא של מכסה מסוימת לעסקים בדרום.

אראל מרגלית: פשוט מכסה מסוימת כי בערבות מדינה ראינו שמספר העסקים שבסופו של דבר מקבלים את ההלוואות הוא מאוד מאוד קטן ואנחנו ראינו שהדרום בפעם הקודמת היה חלק קטן מאוד מהקרן הזאת.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים שייעשה מעשה חד צדדי כזה כדי להגדיל במידה רבה את האשראי לעסקים הקטנים כדי שאפשר יהיה לצמוח.

אראל מרגלית: אני יודע שהנושא של מלחמה/מבצע מפחיד אבל אם לא תהיה כאן הגדרה של מלחמה ולא יהיה הפיצוי האמיתי, בסוף, במקום לתת את הפיצוי, נקבל וניתן את הפיצוי הזה למובטלים.

אראל מרגלית: זה יהיה סם חיים לכלכלה הישראלית.

אהוד רצאבי: התשלום של מע"מ על בסיס מזומן נמצא על שולחן הוועדה ולא מטופל.

אהוד רצאבי: חבל.

אהוד רצאבי: גם זה יכול לעזור.

אראל מרגלית: חסמו אותנו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה יטופל.

ניסן סלומינסקי: אמיר חייק, מנכ"ל התאחדות התעשיינים.

<אמיר חייק: תודה רבה אדוני היושב ראש.

<אמיר חייק: לא קל לעשות עסקים בישראל גם בלי המלחמה הזאת.

<אמיר חייק: לחלקנו יותר קשה עם המלחמה עם שער הדולר מאשר עם המלחמה בדרום.

<אמיר חייק: אם שער הדולר היה נראה אחרת היום, אולי היינו מרגישים אחרת גם בתחומים אחרים.

<אמיר חייק: התאחדות התעשיינים או נשיאות הארגונים העסקיים למעשה הייתה צריכה להחליט בין הסכם מדויק שיטפל בכולם ויטפל בכולם בצורה היותר מדויקת אבל ייקח זמן להגיע אליו וייקח עוד הרבה יותר זמן ליישם אותו מאשר ודאות תוך זמן קצר ותשלומים מהירים לחברות ואנחנו בחרנו באפשרות השנייה.

<אמיר חייק: בסיכום שהיה לצביקה אורן, יושב ראש נשיאות הארגונים העסקיים, שר האוצר ויושב ראש ההסתדרות, הגענו למסקנה שאנחנו רוצים ללכת במסלול הזה כי זה המסלול שיותר קל לנו ויותר נכון לנו, למרבית החברות למסות של החברות ללכת בו.

<אמיר חייק: אני חייב לציין שהיו דברים שהם לא היו בדיוק כמו עמוד ענן כי עמוד ענן למשל היה בזמן שתלמידים למדו בבית הספר ועכשיו הילדים לא לומדים בבית הספר.

<אמיר חייק: בעמוד ענן היה סיפור של החקלאים שרשות המסים רצתה לפתוח את ההסכם אתם ואז היא עבדה מול החקלאים.

<אמיר חייק: בגדול, אלו ההסכמות שאנחנו הסכמנו להן ואלה ההסכמות מאחוריהן אנחנו עומדים.

<אמיר חייק: אולי באופי שלי יש לי את הימים שהייתי בממשלה כמנכ"ל משרד ולכן אני לא ממהר לשלם.

<אמיר חייק: אני חושב שאנחנו צריכים לראות מה נכון לשלם ואיך נכון לשלם.

<אמיר חייק: אני אומר לכם שיהיו עסקים שלא יקבלו את מה שמגיע להם ואנחנו מודעים לזה.

<אמיר חייק: אני מניח שבמקרה הקיצון נוכל לטפל בזה מול רשות המסים, מול הממשלה בכלל ולכן אנחנו עומדים מאחורי ההסכם עליו סוכם בין צביקה אורן לשר האוצר ויושב ראש ההסתדרות.

<אמיר חייק: חשוב לי להודות לשר האוצר על הנכונות ומה שהוא עשה ופתח דיונים כאלה בזמן שיורים.

<אמיר חייק: חשוב לי לציין שרשות המסים, אגף החשב הכללי, אגף הממונה על השכר, אנחנו אתם בשיחות ואני חושב שאת הטלפון האחרון סגרנו אתמול בסביבות 12:00 בלילה.

<אמיר חייק: אנחנו בקשר אתם בשעות הזויות והם תמיד שם כדי לעזור וכדי לפתור את העניינים האלה.

<אמיר חייק: באמת תודה.

<אמיר חייק: משה, כדאי שתעביר את התודה הזאת לכל האנשים שלכם במשרד כי באמת מגיע לכם.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לך.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני קודם כל רוצה את כל האנשים שהגיעו לכאן ואת מנהל רשות המסים ויושב ראש הוועדה על קיום הדיון בוועדה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מרגלית, אתה התייחסת לפגרה.

חמד עמאר: אני חושב שוועדת הכספים לא צריכה אישור של אף אחד אלא היא יכולה להתכנס באופן סדיר גם בזמן הפגרה ואני חושב שאכן כך היא תעשה ונעשה את העבודה כפי שצריך.

ניסן סלומינסקי: ביום ראשון מתקיימת ישיבת ועדה.

חמד עמאר: גם ועדת החוץ והביטחון מתכנסת בלי אישור.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו נמשיך להתכנס ולעשות את העבודה אותה אנחנו צריכים לעשות.

חמד עמאר: לגבי החקלאים.

חמד עמאר: אני אתחיל עם החקלאים ודווקא בנושא אליו אתם מתייחסים כאן.

חמד עמאר: יש הגדרה של קו עימות ויש רשימה של ישובים.

חמד עמאר: דווקא ארבעה ישובים יוצאים מקו עימות ויוצאים משבעה הקילומטרים.

חמד עמאר: אתם הגדרתם את נושא קו העימות ושמתם רשימה של ישובים אבל דווקא ארבעת הישובים האלה יוצאים החוצה בגלל 300-500 מטרים.

חמד עמאר: לנקודה הזאת אני רוצה לקבל תשובה ממנהל רשות המסים שיאמר לי למה ארבעת הישובים האלה הוצאו.

חמד עמאר: אני מבקש להכניס אותם בחזרה לשבעת הקילומטרים.

חמד עמאר: יש קו עימות אותו הגדירה רשות המסים אבל יש ארבעה ישובים שהוצאו בגלל 300 מטרים.

חמד עמאר: אני מבקש לקבל תשובה בנושא הזה כי אתם אלה שהכנתם את רשימת קו העימות.

חמד עמאר: הנושא השני הוא נושא של פיצוי, מקדמה בגובה חמישים אחוזים.

חמד עמאר: אנחנו הרי יודעים שמה שהיה בעמוד ענן לא קורה עכשיו מבחינת אורך הזמן ומבחינת זה שהמלחמה עדיין לא הסתיימה.

חמד עמאר: חלק אומר שזה מבצע אבל אני אומר שזאת מלחמה שלא הסתיימה עד היום.

חמד עמאר: את נושא החמישים אחוזים אני לא יכול לקבל כי אנחנו יודעים שהפיצוי יהיה הרבה יותר גדול.

חמד עמאר: לכן אני מציע ללכת על אחוזים יותר גבוהים כמו שבעים ושמונים אחוזים.

חמד עמאר: כך אתה יכול לפצות את האנשים והם יכולים להתקדם.

חמד עמאר: הנושא השלישי.

חמד עמאר: שמעתי כאן על 45 אלף עסקים ואתה מדבר על 14 אלף תביעות שהוגשו במבצע הקודם.

חמד עמאר: אני שואל למה שאר העסקים לא הגישו תביעות.

חמד עמאר: אם אתה יודע, תשיב לי.

חמד עמאר: אולי אנשים לא הגישו תביעות בגלל הבירוקרטיה הקשה.

ניסן סלומינסקי: 75 אחוזים קיבלו.

חמד עמאר: אני לא מדבר על אם קיבלו או לא קיבלו.

חמד עמאר: אני אומר שיש לך 45 אלף עסקים ואני שואל למה רק 14 אלף הגישו.

חמד עמאר: שאר העסקים לא נפגעו?

חמד עמאר: אני שואל האם יש לך נתון והאם אתה יודע שזה קרה בגלל הבירוקרטיה שהצבתם.

חמד עמאר: קיבלתי פנייה מחברה שהפעילות הכלכלית שלה היא באזור ארבעים הקילומטרים והמשרדים שלה במקום אחר.

חמד עמאר: האם יש התייחסות לנושא הזה?

חמד עמאר: אני מבקש גם אותה לפצות.

חמד עמאר: הנושא האחרון עליו אני רוצה לדבר אלה הן תנועות הנוער.

חמד עמאר: אנחנו יודעים שתנועות הנוער עושות עבודה מעולה אבל התקציב שלהן מאוד מוגבל.

חמד עמאר: אין להן תקציב.

חמד עמאר: נכון שאני יושב ראש תנועת נוער אבל אין לי ניגוד עניינים כי התנועה שלי נמצאת בצפון והיא לא נפגעה ולא הגשנו כל בקשה.

חמד עמאר: אני מדבר בשם התנועות האחרות.

חמד עמאר: תנועות הנוער נפגעו קשה ואם יש להם פגיעה של 10-15 מיליון שקלים, עבורן זה אומר קריסה.

חמד עמאר: הן מחזיקות עובדים, מחזיקות ילדים, עושות עבודה מעולה ואני מבקש התייחסות גם לתנועות הנוער ולפצות אותן.

ניסן סלומינסקי: התקציב של תנועות הנוער, בלי קשר למבצע או למלחמה, הוא נמוך וצריך להגדיל אותו.

חמד עמאר: אתה אמרת ולא אני.

חמד עמאר: אני מדבר על תנועות הנוער שנפגעו.

מיכל בירן: נשמח לקיים דיון על זה.

מיכל בירן: אנחנו מסכימים לכך.

ניסן סלומינסקי: כל שנה היינו מגדילים את התקציבים שלהן בשלושים-ארבעים מיליון שקלים.

חמד עמאר: אני מבקש שתאפשר לנציג תנועות נוער לדבר ולהביע את דעתו.

ניסן סלומינסקי: חבר כנסת לשעבר, אבשלום וילן, מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל.

אבשלום וילן: בוקר טוב.

אבשלום וילן: אני לא אדבר יותר משלוש דקות.

ניסן סלומינסקי: נראה.

אבשלום וילן: אני חושב שבסך הכול הכיוון הכללי הוא נכון.

אבשלום וילן: אני מציע לכם לאמץ את ההצעה של חבר הכנסת זבולון כלפה לקבוע ועדת משנה כי הסיפור של החקלאות הוא הרבה יותר מורכב ומסובך בפרטים קטנים.

אבשלום וילן: אני מזכיר לכם שלפני חודשיים עוד התעסקו עם עמוד ענן.

אבשלום וילן: אנחנו ישבנו עם אנשי רשות המסים ביום ראשון – לא שהם יזמו אלא אנחנו פנינו לשר האוצר והוא טיפל בזה מיד ונפגשנו – אבל אני רוצה להבהיר לחברי הכנסת שתיים-שלוש נקודות עקרוניות שהן מאוד משמעותיות.

אבשלום וילן: קודם כל, לגבי ההבדלים.

אבשלום וילן: בעמוד ענן פיקוד העורף אסר בין אפס לשבעה קילומטרים נסיעה לעבודה וזה היה פשוט אבל עם כל הכבוד, פיקוד העורף כרגע לא עצר כלום.

אבשלום וילן: יישובי עוטף גדר עזה, מה שנקרא אלה שיושבים לפתחי המנהרות וחוטפים את הפצמ"רים, הרי אי אפשר לומר ששם העסקים כרגיל ושם יכולים לעבוד.

אבשלום וילן: שם לא יכולים לעבוד.

אבשלום וילן: זאת לא חקלאות כי החקלאות כאילו מקבלת פתרון אבל כל שאר העבודות מסביב – הכול משקים חקלאיים – חייבים להכיר בהם.

אבשלום וילן: אני פונה למנהל רשות המסים.

אבשלום וילן: סדר גודל של עשרים ישובים שהם יישובי פצמ"רים וסכנת מנהרות, הם בקריטריון אחר לגמרי.

זבולון כלפה: 21 ישובים.

אבשלום וילן: 21 ישובים.

אבשלום וילן: אני מזכיר לכם מה הם עוד עומדים לעבור בעתיד ואיזה חיים יהיו להם.

אבשלום וילן: מוכרחים לעשות את זה בצורה הוגנת.

אבשלום וילן: דבר שני.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד לקו של צה"ל על השבעה קילומטרים, המחוגה המפורסמת, במקרה דנן, גם עכשיו, עזבו את פיקוד העורף, יש כמה וכמה מושבים שהם על העוטף.

אבשלום וילן: לדוגמה, יישובי תוחם.

אבשלום וילן: אחד בתוך השני וכאשר עושים את הקו באמצע, זה שיא הגיחוך עלי אדמות.

אבשלום וילן: מדובר כאן על נזקים כלכליים ולא על מיגונים.

אבשלום וילן: בסך הכול מבחינה זאת יש עוד כמה ישובים, בעיקר מושבים, שצריכים להיכנס לתוך המעטפת הזאת ויש כאן דברים אבסורדיים.

אבשלום וילן: תסתכלו על המפה.

אבשלום וילן: אני לא אומר את הטיעון המוכר שאחרי שבעה מגיע שבעה וחצי ואחרי כן תשעה.

אבשלום וילן: לא על זה מדובר.

אבשלום וילן: קבעתם מודל מאפס עד שבע.

אבשלום וילן: אחרי כן קבעתם פערים מאוד גדולים בהורדה וזה לא הגיוני.

אבשלום וילן: בהתאם לנוסחאות שלכם, צריך את העקומה היורדת לעשות בשיפוע הגיוני.

אראל מרגלית: ליניארי.

אבשלום וילן: בדיוק.

אבשלום וילן: אני לא אתווכח כרגע על הזוויות ועל המקדמים, אבל עד שבעה נותנים בסדר פחות או יותר ואחרי כן, בבת אחת מורידים בצורה דרסטית – זה לא הגיוני.

אבשלום וילן: הנגב המערבי ברובו מאכלס ישובים חקלאיים.

אבשלום וילן: על כל הדברים הישירים לא דנים כאן אבל תחשבו רק על גדוד ארטילריה או סוללת תותחים שמתיישבת בתוך שדה או גדוד טנקים – זה נזק.

אבשלום וילן: קחו את הכול בחשבון.

ניסן סלומינסקי: ראיתי מה עשו באלומים בפעם הקודמת.

ניסן סלומינסקי: יצחק כהן.

יצחק כהן: תודה אדוני היושב ראש.

יצחק כהן: מעטות ההזדמנויות שבפורומים כאלה אפשר לשבח את אנשי רשות המסים ואת אנשי מס רכוש.

יצחק כהן: אני לא מדבר על הממשלה אלא אני מדבר על החבורה הנפלאה הזאת.

ניסן סלומינסקי: כסגן שר האוצר שלעבר, זאת מחמאה מכובדת.

יצחק כהן: אני מכיר אותם מקרוב ואני יודע את היכולות שלהם, את המוטיבציה שלהם ואת הפטריוטיות שלהם.

יצחק כהן: הם עושים עבודה יוצאת מן הכלל.

יצחק כהן: אני לא אחזור על דברי חבריי כי כולם פחות או יותר אומרים אותו הדבר, אבל אני רוצה להתייחס לקריטריון מאפס עד שבעה קילומטרים, עשרה, עשרים, שלושים וארבעים.

יצחק כהן: זה קריטריון פסה.

יצחק כהן: המלחמה השתנתה, הנתונים השתנו, והאנשים של רשות המסים יודעים היטב לעשות ניטור מדויק של נזקים ולא חייבים להיצמד לקריטריון הישן שיכול להיות שהוא היה נכון בזמנו במבצע עמוד ענן או עופרת יצוקה.

יצחק כהן: לעת הזאת הוא פשוט מיותר.

יצחק כהן: צריך לבדוק במדויק, לנטר במדויק את הנזקים ולא משנים המרחקים.

יצחק כהן: דוגמה.

יצחק כהן: מפעלים שנמצאים באזור תעשייה נועם, מפעלים שמייצרים – אני לא רוצה להזכיר שמות – גבינות והגבינות האלה הן עם חומרי גלם שנמצאים בתוך מכלים שעוברים איזשהו תהליך.

יצחק כהן: יש אזעקה, עוזבים את הכול, נוטשים לכיוון מרחבים מוגנים לזמן מסוים וכאשר חוזרים בחזרה, לא יכולים להשתמש באותם חומרים אלא חייבים לשפוך אותם, לשטוף את המכלים, לנקות את כל המערכת ולהתחיל שוב.

יצחק כהן: אלה נזקים אבל המפעלים האלה לא נמצאים בטווח המרחקים האלה של שבעה קילומטרים.

יצחק כהן: דיברנו השבוע על אשקלון, אשדוד וגן יבנה.

יצחק כהן: הגיע הזמן לנטר נזקים ישירים כתוצאה מהמלחמה ואפשר לעשות את זה.

יצחק כהן: תאמין לי שאפשר לעשות את זה, ולרדת מהקריטריון של השבעה קילומטרים, עשרה, עשרים, שלושים וארבעים קילומטרים כי זה לא נכון לעת הזאת.

יצחק כהן: תודה.

יצחק כהן: את יתרת הזמן שלי תעביר לאיציק וקנין כי הוא ידבר על החקלאים והוא יודע הרבה יותר טוב בנושא.

ניסן סלומינסקי: דובי אמיתי, נשיא התאחדות האיכרים.

ניסן סלומינסקי: אורח קבוע אצלנו.

<דובי אמיתי: תודה.

<דובי אמיתי: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, ציבור האורחים.

<דובי אמיתי: למען הסדר הטוב אני חייב לומר שהדינמיקה בין ההסתדרות ללשכת התיאום והממשלה היא בהחלט דינמיקה ראויה אך במקרה הזה הסכמנו למתווה אך לא הסכמנו למספרים.

<דובי אמיתי: זה למען הסדר הטוב ולמען הפרוטוקול.

<דובי אמיתי: אמיר מתקן אותי.

<דובי אמיתי: הסכמנו למתווה ולא הסכמנו למספרים ולאחוזים כאשר בעניין הזה מדובר על החקלאים.

<דובי אמיתי: כתושב מטולה וכבוגר מלחמת לבנון הראשונה, מלחמת לבנון השנייה ושאר המבצעים והמלחמות, אני רוצה להזכיר לכולנו שבמלחמת לבנון השנייה בהחלט הפיצוי לגליל היה פיצוי ראוי בזמן אמיתי ולצערי בלקחים של עמוד ענן, לחקלאים שיושבים כאן מסביב ויש כאן הרבה כאלה ואני מניח שנשמע אותם בהמשך, הפיצוי היה רע.

<דובי אמיתי: המבצע הזה גרם לנזקים כלכליים קשים למגזר החקלאי ולא רק בעוטף הזה אלא בכל הגזרה הזאת.

<דובי אמיתי: אני לא רואה היום את ההבדל.

<דובי אמיתי: אמרתי שאני מסכים לפתיחה של המלווה ושינוי מעמוד ענן אבל אני לא רואה היום הבדל בין הקילומטר השלישי לקילומטר ה-27.

<דובי אמיתי: אני לא רואה את ההבדל.

<דובי אמיתי: אדוני מנהל רשות המסים, אין הבדל.

<דובי אמיתי: גם אתה נקטת בין אפס לארבעים קילומטרים ובכל הפתיח שלך דיברת על אפס עד ארבעים.

<דובי אמיתי: אנחנו לא רואים את ההבדל כי חקלאי בקילומטר ה-24 לא יצא לשטח עת יש התרעה של 15 שניות אל מול אותו חקלאי שנמצא שישה קילומטרים עם אותן 15 שניות התרעה.

<דובי אמיתי: אי אפשר לעבד.

<דובי אמיתי: המקדמים מבחינתנו הם קשים מאוד ולא נוכל להסכים לזה.

<דובי אמיתי: אני מציע שתמצאו את הדרך, בין אם זאת ועדת משנה של ועדת הכספים ובין אם אתנו, לשבת ולנסות לגמור על המתווה הנכון.

<דובי אמיתי: בהחלט אנחנו מעריכים ומוקירים את הדרך אבל אנחנו לא מסכימים למספרים.

<דובי אמיתי: תודה.

ניסן סלומינסקי: משה, הדיון הזה יימשך גם ביום ראשון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רק בתחילתו.

ניסן סלומינסקי: כדי לקדם אותו, אנחנו נרצה שתתחיל לפעול מהיום ועדה מיוחדת לנושא של החקלאות וזבולון יעמוד בראשה.

ניסן סלומינסקי: תשבו ביחד כדי שאולי ליום ראשון תביאו משהו.

יצחק כהן: מי החברים בוועדה?

יצחק כהן: אני רוצה גם איציק וקנין יהיה חבר בה.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

מיכל בירן: גם אני רוצה להיות חברה.

ניסן סלומינסקי: מיד אחרי כן תסכמו אתו.

ניסן סלומינסקי: לא ועדה אלא צוות.

גילה גמליאל: אני בהחלט חושבת שהגישה של מנהל רשות המסים, משה אשר, היא גישה מאוד נכונה וחיובית.

גילה גמליאל: הוא בהחלט עם הקשבה ובהחלט זה בא לידי ביטוי עם הרצונות.

גילה גמליאל: אני חושבת שזאת הזדמנות להעלות בפניך את כל רחשי האנשים.

גילה גמליאל: מכיוון שיקום צוות בראשות כלפה – יחד עם יצחק וקנין ולהם יש את הניסיון המאוד רחב בתחום - אנחנו בהחלט סומכים על כך שכן יינתן מענה ישיר לפן החקלאי בעבודה מול הרשות.

גילה גמליאל: לדעתי יש מספר נקודות שצריך לחדד אותן וצריך לבוא בראש פתוח כדי לראות איך ניתן לסייע להרבה מאוד גורמים.

גילה גמליאל: הוזכרו כאן בצורה מסוימת אבל אני רוצה לחדד את זה קצת יותר, כל אותם עסקים וספקים שלא נמצאים במתחם של ארבעים קילומטרים אבל מה לעשות, העסקים שלהם הם בתוך מתחם הארבעים קילומטרים והם נפגעים פגיעה מאוד מאוד קשה מבחינה כלכלית כתוצאה מהמבצע.

גילה גמליאל: כרגע, לפי כל הקריטריונים של התביעות, בעצם אין להם את המענה.

גילה גמליאל: לדעתי זה דבר שלא ניתן לעבור עליו לסדר היום וחייבים לתת לזה גם פתרון.

גילה גמליאל: צריך לחשוב מה הפתרון.

גילה גמליאל: לדעתי זה חלק מהדברים שנצטרך לקבל כאן החלטות בוועדה.

גילה גמליאל: דבר שני שהוא לא פחות חשוב אלה כל אותם עסקים חדשים שנפתחו בתוך המתחם.

גילה גמליאל: דוגמה שהגיעה אלי זאת פנייה מקבוצת צעירים בבאר-שבע שפתחו בסוף מאי מקום ספורט בר והשקיעו מיליוני שקלים אבל אז התחילה המלחמה.

גילה גמליאל: איך מתמודדים עם זה?

גילה גמליאל: מה הפתרון שמוצע להם גם כדי לשרוד את התקופה וגם לראות ששווה להשקיע במקומות האלה לאור המצב בו אנחנו נמצאים?

גילה גמליאל: אנחנו לא באים לאותם צעירים ואומרים להם שאנחנו לא מבטיחים להם שבעוד כמה שנים באמת לא יהיה מבצע נוסף.

גילה גמליאל: מה הפתרון?

גילה גמליאל: אנחנו חייבים לראות איך אנחנו יוצרים את אותם פתרונות ייעודיים גם בסוגיות האלה.

גילה גמליאל: יש הרבה מאוד עסקים קטנים ונאמר כאן שרק שליש מהעסקים הגישו תביעות.

אהוד רצאבי: 14 אלף מתוך 45 אלף.

גילה גמליאל: שליש מהעסקים שהגישו תביעות, זה בין היתר נובע מעצם העובדה שהם לא תמיד יודעים להגיש את התביעות, לחשב את הסכומים כאשר יש גם עלויות של מייצגים שמייצגים אותם.

גילה גמליאל: אני חושבת שלרשות יש כאן מקום להקל בעלויות וגם להגמיש את היכולת לפתיחות יתר ולראות איך ניתן לבצע את אותם דברים.

אהוד רצאבי: יש גם קריטריונים.

גילה גמליאל: אלה הדברים שרציתי לשים עליהם את הדגשים.

גילה גמליאל: אני חושבת שאם יש מקום וצורך שרשות המסים תדאג לכוח אדם מתוגבר, כוח אדם גדול יותר, אנחנו מוכנים לבצע שינויים תקציביים לרשות אבל אלה בהחלט דברים שצריך לקחת אותם בחשבון.

גילה גמליאל: כלומר, את אותה סחבת שהייתה בגלל כל הבעייתיות בה דובר קודם, לטעמי צריך לראות גם את סוגיית כוח האדם כמדד לפתרון של הנושא.

אלעזר שטרן: בהמשך למה שדובר כאן, שלוש נקודות קצרות.

אלעזר שטרן: אני חושב שמי שבונה על הגדרה של מלחמה עושה טעות.

אלעזר שטרן: ההשלכות שלה הן הרבה יותר רחבות ולא צריך לעכב שום טיפול באף אחד.

אלעזר שטרן: כאשר מדברים כאן על חקלאות, ואני מברך על הקמת תת-ועדה או איך שתקרא לה, אני חושב שהנושא של התיירות מרמת הצימרים עד רמת בתי המלון עד סוכני הנסיעות, כל מה שנאמר כאן, הוא לא פחות חשוב.

אלעזר שטרן: אם מקימים סוג של צוות חשיבה, תקרא לזה תת ועדה או משהו אחר, אני מציע ומבקש להיכנס גם לנושא הזה.

אלעזר שטרן: אני פונה למשה אשר.

אלעזר שטרן: עם כל המחמאות שקיבלת כאן בצדק, אני רוצה לומר שוב את מה שאמרתי קודם.

אלעזר שטרן: אני חושב ששליש שהיה נכון בפעם הקודמת בעמוד ענן, צרי להעלות אותו עכשיו גם בגלל התמשכות המבצע.

אלעזר שטרן: אין ספק שהיחסיות הזאת, יש לה משקל.

אלעזר שטרן: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: נעבור לראש המועצה האזורית שער הנגב, אלון שוסטר.

<אלון נתן שוסטר: שלום לכם.

<אלון נתן שוסטר: נמצא אתנו גם תמיר עידן.

ניסן סלומינסקי: אם נספיק, הוא ידבר אחר כך.

<אלון נתן שוסטר: נמצא כאן גם סגנו של חיים ילין, מאיר יפרח.

<אלון נתן שוסטר: אנחנו נכנסנו בסביבות ה-1 ביולי למערכת של הסלמה, ועוד למעשה לפני כן.

<אלון נתן שוסטר: הגענו מותשים לתחילת המבצע.

<אלון נתן שוסטר: אני אומר את זה משום שהתקנות מתייחסות להגדרת המצב המיוחד בעורף כפי שהוכרז, ודאי אחרי ה-1 ביולי.

<אלון נתן שוסטר: אנחנו מתייחסים באופן די משמעותי להנחיות פיקוד העורף.

<אלון נתן שוסטר: אני שמח על ההתאמות נעשו לפנים משורת הדין המקובל כדי שלא ייווצר המצב ההזוי שמי שהוכה פעם אחר פעם בהיבט הביטחוני והנפשי, יוכה גם בצד הכספי ועל כך יישר כוח.

<אלון נתן שוסטר: אגב, על פי הנחיות פיקוד העורף, הגנים בכפר עזה, בנחל עוז ובכרם שלום, יכולים להיות מופעלים בעיצומם של ימים טרופים אלה.

<אלון נתן שוסטר: אני רוצה לומר בשם חברי אלון דוידי שלא נמצא כאן שקרתה תקלה היסטורית או רישומית ושדרות איננה מוגדרת כישוב ספר, דבר שעלול לפגוע למשל בפגיעות שנעשו באותו שבוע לחימה, עשרת ימי לחימה.

<אלון נתן שוסטר: בהסלמה באזור שלנו נפגע מפעל, אתם זוכרים את כדור האש באזור התעשייה של שדרות, וצריך לראות איך אנחנו מתייחסים לפגיעות בעוטף, מה שקוראים 0-7, מתחילת ההסלמה.

<אלון נתן שוסטר: במסלול האדום שרלוונטי לנו, אני מבקש לא להחמיר ולוותר על התנאים המקדימים להגשה.

<אלון נתן שוסטר: כלומר, עצירת מסחר לשבוע ועצירת תעשייה ל-24 שעות.

<אלון נתן שוסטר: מספיק קשה גם כך.

<אלון נתן שוסטר: מקרטעים את הפעילות כחודש, למעשה למעלה מחודש, והתנאים האלה הם לא נכונים אלא הם מיותרים ומכבידים על מי שגם כך קשה לו.

<אלון נתן שוסטר: במסלול האדום צריך לעשות עוד שני דברים.

<אלון נתן שוסטר: הוזכרו המקדמות ובהן צריך לגעת גם במסלול האדם.

<אלון נתן שוסטר: לא מגיע עונש למי שחושב שהוא זכאי למסלול אדום שעשוי להיטיב עמו.

<אלון נתן שוסטר: לקצוב את סיומו, לקצוב את סיום התהליך של המסלול האדום, דבר עליו דובר.

<אלון נתן שוסטר: נושא נוסף בו אני רוצה לגעת אלה הן המעונות.

<אלון נתן שוסטר: יש כאן עוול שצריך לתקן אותו.

<אלון נתן שוסטר: מעונות שמוחזקים על ידי אגודה שיתופית – קיבוץ מושב, אגודה קהילתית – שיש להם סמל מעון ונמצאים בהם עשרות ילדים, גם שם העובדים זכאים לקבל את המשכורת.

<אלון נתן שוסטר: על פי התקנות נמצא שעבור הילדים שהם ילדים של חברי קיבוץ או מושב או אגודה קהילתית, לא מגיע כסף.

<אלון נתן שוסטר: הדבר הזה הוא פסול והוא בלתי הגיוני.

<אלון נתן שוסטר: אנחנו אומרים להשוות את המצב של האגודות השיתופיות לוויצ"ו או לנעמ"ת.

<אלון נתן שוסטר: הדבר האחרון.

<אלון נתן שוסטר: אני מציע שחברי תמיר יהיה חלק מאותו צוות שיעסוק בנושא החקלאות.

<אלון נתן שוסטר: תודה לכל העושים במלאכה.

ניסן סלומינסקי: נעשה הפסקה בשמיעת הדוברים כי משה צריך ללכת.

סתיו שפיר: אבל יש לנו עוד מספר שאלות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך את הדיון ביום ראשון.

סתיו שפיר: יש עוד חצי שעה לדיון.

סתיו שפיר: אם הוא יכול להמתין ולענות על שאלות.

ניסן סלומינסקי: לפני שהוא הולך, אני רוצה את רשות הדיבור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך את הדיון אחרי שהוא ילך.

סתיו שפיר: מה הטעם להמשיך אחרי שהוא הולך?

סתיו שפיר: יש לנו שאלות למשה.

<משה אשר: יהיה מי שישיב.

ניסן סלומינסקי: ערן כאן.

סתיו שפיר: אבל אני רוצה לקבל את תשובותיך.

<משה אשר: ברשותכם, אני רוצה להתייחס.

סתיו שפיר: ניסן, זאת לא הדרך.

סתיו שפיר: אתה מנהל דיון, אנחנו יודעים שהדיון נמשך שעתיים, דיון מאוד קצר בוועדת הכספים, ואגב, הוא היה צריך להתקיים אתמול לאורך יותר זמן ולא להידחות.

ניסן סלומינסקי: הוא ימשיך ביום ראשון.

סתיו שפיר: עכשיו אתה לא מאפשר לשאול את כל השאלות שהן שאלות רלוונטיות.

ניסן סלומינסקי: אני לא מאפשר?

ניסן סלומינסקי: את רוצה לשאול והוא לא ייתן תשובה אלא הוא ילך?

סתיו שפיר: אני מבקשת ממשה להמתין כמה שהוא יכול עד סוף הישיבה כדי שיוכל לענות לשאלות.

<משה אשר: אתן לך את מספר הטלפון שלי ותוכלי לדבר אתי ונפתור את הבעיה.

<משה אשר: שנית, ערן שהוא הסמנכ"ל לתכנון וכלכלה שלנו יחליף אותי כאן וימשיך לענות לכל השאלות.

<משה אשר: הוא מכיר את החומר לפחות כמוני.

<משה אשר: ברשותכם, אני רוצה לענות לפחות לחלק מהדברים.

<משה אשר: חלק מהדברים עלו וחזרו ואני בכל זאת רוצה להתייחס לחלקם.

<משה אשר: לגבי תשלום המקדמות.

<משה אשר: שוב, במהלך הזה אנחנו רוצים לתת מקדמות במתכונת עליה דיברנו.

<משה אשר: אתם העליתם נושא של סף כזה או אחר.

<משה אשר: אנחנו נשקול את הנושא הזה.

<משה אשר: בגדול זה מהלך חדשני שאנחנו הולכים לעשות אותו.

<משה אשר: כרגע, לפי התקנות, כפי שהיה גם בעמוד ענן, אם לא משלמים אחרי הגשת התביעה, תוך 45 ימים צריך לשלם חמישים אחוזים מהתביעה ותוך 185 ימים להשלים לתשעים אחוזים מהתביעה.

<משה אשר: כאן אנחנו אומרים שעוד לפני שהגשת את התביעה, אתה כבר מקבל בקשה להגשת מקדמות.

<משה אשר: עוד לא גיבשת את התביעה, אתה תגבש אותה בהמשך אבל כבר מתחילים לשלם מקדמות.

<משה אשר: שוב, זה כדי לעזור בדגש על העסקים הקטנים וכדי לתת להם איזשהו חמצן כדי שיוכלו לעבור את הדברים.

<משה אשר: הבדיקה שלנו תהיה בעיקר בדיקה מחשובית.

<משה אשר: אנחנו לא נקדיש לזה הרבה מאוד תשומות של כוח אדם, שוב, כדי לשחרר כמה שיותר מהר את הכסף.

<משה אשר: מבחינת הסיוע לעסקים הקטנים שאולי קשה להם לערוך את הדוחות.

<משה אשר: אנחנו מתאמים כרגע, ממש בזמן זה, עם מט"י והמשרד לפיתוח הנגב והגליל את זה שיהיו מספר נקודות של אנשי מקצוע אותם נדריך ונסביר להם את המסלולים ואת החקיקה והם ישבו מול העסקים וייתנו להם בחינם את השירות הזה ויסייעו להם למלא תביעה.

<משה אשר: אנחנו לא רוצים גם לסייע להם וגם לבדוק אותם ולכן אנחנו מצאנו מישהו חיצוני.

<משה אשר: הוא לא ייקח מהם עלויות.

<משה אשר: היום המייצגים לוקחים כספים ולפעמים כספים רבים עבור הדבר הזה וזה מעיק על העסקים הקטנים.

<משה אשר: אני מאוד מקווה שיותר עסקים יגישו לנו תביעות.

<משה אשר: יכול להיות שזה היה החסם, אני לא יודע, אבל אנחנו דואגים לזה שהיום באפס עלויות אנשים של מט"י ושל משרד ממשלתי אחר יבואו ויסייעו לעסקים הקטנים להגיש תביעות.

<משה אשר: יותר מזה, אנחנו הולכים לעשות שם, בהרבה מאוד מהערים בדרום הארץ, נקודות שירות בנושאים האלה.

אלעזר שטרן: תנו להם עדיפות על המאכערים.

אלעזר שטרן: אותם תקבלו קודם.

<הראל ויזל: איך שאתם הולכים עכשיו, אתם אומרים לא לפתח עסקים בגדול בדרום.

<הראל ויזל: זה לא הגיוני.

<משה אשר: גם עסק גדול יכול.

<הראל ויזל: לא.

<הראל ויזל: לא יכול.

<הראל ויזל: אתה אומר כרגע לא לפתח את העסקים בגדול בדרום אלא תתמקדו במרכז.

<הראל ויזל: יש לנו שם ארבעים חנויות ו-600 עובדים אבל אתה אומר לי שאני אקבל מקסימום חלק קטן מהפיצוי.

<הראל ויזל: זה לא נורמלי.

<הראל ויזל: בואו נלך כולנו לתל אביב.

<הראל ויזל: אני לא מבין את זה.

<הראל ויזל: אתם לא מבינים את צורת המחשבה.

ניסן סלומינסקי: תהיה לך אפשרות לדבר.

<הראל ויזל: מי שרוצה להשקיע באופקים 400 מיליון דולר, אומרים לו לא.

<הראל ויזל: זאת הגישה.

<הראל ויזל: אני באתי אתמול ואמרתי שהישיבה היום וכנראה זה ביום ראשון.

<הראל ויזל: לא מבין.

<הראל ויזל: אני מציע לכולם לא לפתוח עסקים בשדרות.

<משה אשר: בסופו של יום צריך להחליט איפה העסקים נמצאים, אם הם רשומים באזור כזה או באזור אחר.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהוא אומר ויכול להיות שישנו את זה.

יצחק וקנין: צריך להיות שכל ישר.

יצחק וקנין: מה זה מה שהוא אומר?

יצחק וקנין: צריך להיות שכל ישר בדברים האלה.

יצחק וקנין: הוא צודק לחלוטין.

יצחק וקנין: אתם מגלגלים עיניים?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שיכול להיות שהוועדה תשנה את זה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו כרגע שומעים.

<משה אשר: הנחת העבודה שעסק רשום במקום שעיקר הפעילות שלו נמצאת וכמובן שמי שחושב שרוב הפעילות שלו נמצאת באזור הדרום, יעביר את הרישומים שלו לדרום ואנחנו נוכל להתייחס לזה.

סתיו שפיר: אין הרבה עסקים שמספקים סחורה בדרום אבל הם לא נמצאים בדרום.

<משה אשר: העסקים בתל אביב מספקים סחורה גם בדרום וגם בצפון וגם במרכז אבל הנחת העבודה היא שהעסק שרשום בדרום, עיקר הפעילות שלו היא בדרום.

סתיו שפיר: ספק שמספק סחורות בדרום, יבוטלו לו כל ההזמנות.

<משה אשר: אם אנחנו רוצים להעדיף את המסלול המדויק, ניכנס כאן לדברים שלא נוכל לצאת מהם ולא נוכל לשלם מקדמות, לא יוגשו תביעות וזה ייקח הרבה מאוד זמן.

<משה אשר: אנחנו מעדיפים שכמה שיותר יגישו תביעות ולשלם את הדברים האלה ולכן המסלולים הירוקים, יש להם את היתרונות שלהם.

<משה אשר: זה לא טיילור מד לכל עסק ועסק, אבל זה בסך הכול נותן מספר חליפות שאפשר להיכנס ולמצוא את הפתרונות.

<משה אשר: אם אנחנו מסתכלים על ההיסטוריה ורואים שבסך הכול על 14 אלף תביעות הגישו מאתיים ערעורים, זה לא כל כך רע.

<משה אשר: בסך הכול זה היה מצב טוב.

<משה אשר: אם רובם היו חקלאים, אנחנו מבינים מה קרה שם.

<משה אשר: אנחנו שמחים על הקמת תת הצוות שהחליט להקים יושב ראש הוועדה ואנחנו נגיע לשם ונציג את הדברים.

<משה אשר: אני מקווה מאוד שגם נגיע לפתרונות מוסכמים.

<משה אשר: יש הרבה דברים שחזרו.

<משה אשר: לגבי הנושא של הגדרת מלחמה או לא.

<משה אשר: אני מניח שיש לזה השלכות פיננסיות על המשק, מעבר לתחום הפיצויים ולכן אני מציע שיישקל לעומק הנושא הזה לגבי התשלומים לספקים.

<משה אשר: כפי שאתם יודעים החשבת הכללית באוצר מיכל עבאדי כבר הורתה לחשבים לשלם בצורה מיידית.

גילה גמליאל: סליחה, יש לי הצעה לסדר.

גילה גמליאל: אני מתנצלת.

גילה גמליאל: ניסן, אני חושבת שבהחלט מן הראוי בסוגיה כזאת שכאשר משה אשר ילך, ננעל את הישיבה ונקיים אותה ביום ראשון עת הוא יהיה נוכח.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך ביום ראשון.

גילה גמליאל: אני אומרת את זה חד וחלק.

גילה גמליאל: אני רואה כאן התקוממות.

גילה גמליאל: אנשים רוצים לקבל תשובות.

רוברט אילטוב: אני יושב כאן שעה וחצי כדי להגיד את מה שאני רוצה להגיד.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, זה בסדר גמור.

גילה גמליאל: לא.

גילה גמליאל: אנחנו לא רוצים.

מיכל בירן: הישיבה נקבעה לשעתיים.

גילה גמליאל: לא בכדי הגשתי לך את ההצעה לסדר.

גילה גמליאל: כדאי שתאמץ אותה.

ניסן סלומינסקי: אתם לא שומעים את מה שאני אומר.

ניסן סלומינסקי: הוא יסיים לענות.

ניסן סלומינסקי: לא ידעתי שהוא צריך ללכת.

ניסן סלומינסקי: מי שימשיך לדבר, לא חברי הכנסת אם הם לא רוצים אבל הם יוכלו להתייחס ביום ראשון.

סתיו שפיר: הגיעו לכאן אנשים מהדרום.

סתיו שפיר: אתה תגרור אותם לכאן פעמיים באותו שבוע?

רוברט אילטוב: אני הגעתי לכאן לדון ואני רוצה שהפקיד הממשלתי ישב כאן עד סוף הישיבה.

ניסן סלומינסקי: הוא יבוא ביום ראשון לשמוע את הדברים.

רוברט אילטוב: לא.

רוברט אילטוב: עם כל הכבוד, לא.

מיכל בירן: ניסן, זה לא רציני.

רוברט אילטוב: אני יושב כאן כמעט שעתיים ועם כל הכבוד, לא יכול להיות דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: יש תור דוברים ארוך.

רוברט אילטוב: הדברים יישמעו כאן.

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה הזמן ייגמר לנו.

עמר בר-לב: נקבעה ישיבה עד 11:00 ולכן למה ב-10:30 הוא יוצא?

ניצן הורוביץ: השעה 10:30.

ניצן הורוביץ: למה הוא יוצא?

ניסן סלומינסקי: בינתיים הוא מדבר.

ניסן סלומינסקי: מה קרה?

ניצן הורוביץ: תן לסיים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שלא אתן לסיים אותה?

ניסן סלומינסקי: להפך.

ניצן הורוביץ: עם נוכחותו.

ניצן הורוביץ: שיישאר עוד שעה.

ניצן הורוביץ: מה קרה?

<משה אשר: ברשותכם, אני אמשיך.

<משה אשר: ערן יעקב הסמנכ"ל מכיר את הדברים בצורה מושלמת ומדויקת.

<משה אשר: הוא ייתן לכם את התשובות.

<משה אשר: חוץ מזה, אני מניח שיהיה עוד דיאלוג כזה או אחר כדי להשלים את הדברים.

מיכל בירן: אתה הוזמנת לישיבה של שעתיים והיה צורך לומר מראש שאתה לא יכול להיות במשך כל הזמן.

<משה אשר: לגבי תנועות הנוער, נושא שעלה כאן.

<משה אשר: ככל שהן מלכ"רים, מלכ"ר זכאי באזור הדרום יוכל גם הוא לקבל את הפיצויים.

מיכל בירן: זה לא קשור לדרום.

מיכל בירן: מחנות הקיץ של תנועות הנוער היו בצפון ובכל זאת חלקם בוטלו.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על הפסדים של 11 מיליון שקלים.

מיכל בירן: רק לתנועת הצופים הפסד של שמונה מיליון שקלים.

מיכל בירן: זה הרס מוחלט.

<משה אשר: ככל שמדובר במלכ"ר זכאי שנמצא באזור הדרום, הוא יוכל לקבל פיצוי.

סתיו שפיר: שוב, תנועות הנוער שמקיימות את מחנות הקיץ, הן לא בדרום.

סתיו שפיר: ההפסדים שלהן היו 11 מיליון שקלים כאשר המדינה נותנת להם בסך הכול חמישה מיליון שקלים לתקציב של מחנות הקיץ.

סתיו שפיר: זה בכלל לא מכספי מדינה.

זבולון כלפה: כמו הצימרים בתיירות.

מיכל בירן: למיטב ידיעתי חלקן קיבלו הוראות להתפנות ולפנות את מחנות הקיץ.

<משה אשר: אנחנו נבדוק את הנושא.

סתיו שפיר: לא הבנתי מה התשובה.

<משה אשר: אנחנו נבדוק את הנושא.

<רמי אריה: הם יכולים לתבוע נזק ישיר משום שלפי הוראות פיקוד העורף אסורות התכנסויות מעל אלף אנשים.

<רמי אריה: לכן בכל מקום בארץ כאשר אסור התכנסות של מעל אלף אנשים, אפשר לתבוע נזק ישיר.

<קריאה: זה לא נזק ישיר.

מיכל בירן: ואם היה מחנה בו היו רק 400 חניכים ופינו אותו?

מיכל בירן: זאת לא תשובה.

מיכל בירן: אתה צודק, אבל זאת לא תשובה מספקת.

<רמי אריה: בסדר, אבל זאת התשובה.

<קריאה: זה לא נזק ישיר.

<משה אשר: לגבי שדרות.

<משה אשר: אנחנו מכניסים את שדרות לתוך יישובי הספר ולכן הם יקבלו את הפיצוי המיטבי.

<משה אשר: נכון הימים לפני המבצע, שזה ה-28 ליוני, יש לנו עוד יומיים בתוך יוני, מי שנמצא במסלול אדום ביישובי הספר הקלאסיים, הם אלה שיוכלו לדרוש את היומיים האלה מראש, אבל למעשה כל היתר, הגם שהמבצע התחיל ב-8 ביולי, ואלה כאילו הימים הפורמליים, הרי שבשיטת המחזורים, כאשר אתה משווה את חודש יולי לחודש יולי דאשתקד, למעשה אתה מכסה מה-1 ביולי ולכן דה פקטו באמצעות הנוסחאות שאמרנו אותן נכסה גם לפני ימי המבצע, אם זה ימי מתיחות כזאת או אחרת.

<משה אשר: לכן אתה מכסה את זה גם קצת לאחור.

<צחי אבוהב - שביט: זה לא מה שהוא אמר.

גילה גמליאל: ניסן, מה שהוא אומר כאן זה שהמדדים בעצם מדדים מהיום, ביולי, מול מה שהיה בשנה שעברה.

גילה גמליאל: אבל מה קורה במצב בו נניח יש חברה שהיה לה בעמוד ענן שתי מסעדות ועכשיו נניח אחת נסגרה ונפתחו ארבע מסעדות חדשות.

גילה גמליאל: איך מתייחסים לזה בנקודת זמן כזאת?

מיכל בירן: לא הבנתי אם עמוד ענן היה רק 11 ימים ועכשיו אנחנו מדברים כבר על חודש, אתה מדבר על יחסית לימים?

<משה אשר: אין שום בעיה.

<משה אשר: אני אסביר.

<משה אשר: אמרנו שאין סוף לדיוקים.

<משה אשר: יש עסקים בצמיחה, יש עסקים בהאטה, יש עסקים חדשים.

<משה אשר: יש כל מיני סוגים של הדברים האלה.

<משה אשר: אנחנו לא יכולים להיכנס לכל עסק ולראות מה בדיוק רמת הפעילות, אם הוא בשל ההשקעה או בשלב הפירות וכן הלאה.

<יוסי שוורץ: גילה מתכוונת לכך שזה צריך להיות לפי העסק ולא פר חברה.

<משה אשר: אני רוצה להשלים את הדברים.

<משה אשר: בגדול, ברגע שאתה משווה חודש לחודש, מה שהיה לו בחודש מקביל דאשתקד, זה מה שאנחנו מבצעים בחודש הזה.

<משה אשר: יש כאלה שקצת ירוויחו מזה ויש כאלה שלא.

<איציק טייב: זה לא נכון לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: זאת דעתך.

ניסן סלומינסקי: הוא מציג את התכנית ואחר כך אנחנו נקיים דיון.

גילה גמליאל: ניסן, אם התשובות לא מקובלות עלינו, מה קורה?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים עוד דיון ביום ראשון.

ניסן סלומינסקי: כרגע אנחנו שומעים.

יצחק כהן: כולם מוזמנים ליום ראשון?

ניסן סלומינסקי: ודאי.

ניסן סלומינסקי: יצא זימון מסודר.

יצחק כהן: ומה עם חברי הכנסת שלא יכולים לבוא?

ניסן סלומינסקי: מה אתה רוצה שאני אעשה?

רוברט אילטוב: אני יושב כאן שעתיים ואתה לא נותן לי זכות דיבור.

רוברט אילטוב: אני ביום ראשון לא יכול לבוא.

רוברט אילטוב: מה לעשות?

מיכל בירן: סתיו אמרה שזה היה צריך להיות אתמול.

סתיו שפיר: כן, אם לא היה כל כך דחוף להעביר את חוק המע"מ, היה אפשר לנהל אתמול ישיבה ארוכה יותר.

סתיו שפיר: יושבים כאן הרבה מוזמנים מהדרום ואתה אומר להם לבוא ביום ראשון, אם הם רוצים לקבל תשובות.

ניסן סלומינסקי: יהיה המשך.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש אני אומר להם?

ניסן סלומינסקי: אני לא אומר לאף אחד.

סתיו שפיר: ניסן, עזוב, זאת לא דרך.

סתיו שפיר: ממש חוסר כבוד לוועדה הזאת.

סתיו שפיר: כל פעם עובר לשיאים חדשים.

ניסן סלומינסקי: שימי לב מי מתנהג בחוסר כבוד.

רוברט אילטוב: סתיו, חבל על הזמן.

רוברט אילטוב: אני מאוד מתנצל על מה שקורה כאן.

רוברט אילטוב: יש כאן הרבה מאוד נושאים שעוד לא הועלו וחשוב שהם יעלו היום ולא ביום ראשון כי כל יום הוא חשוב.

רוברט אילטוב: אחד הנושאים החשובים שיש לו השלכות רוחב, שבכלל לא עלה כאן, הוא כל נושא התיירות ונושא התעופה, כל העסקים הקטנים שקשורים לזה והעסקים הגדולים שקשורים לזה והם נפגעים באופן ישיר.

רוברט אילטוב: הנושא הזה לא נדון כאן.

רוברט אילטוב: חשוב שאתה תתחיל לפעול בסוגיה הזאת כבר מהיום כי העסקים פשוט קורסים.

רוברט אילטוב: אנחנו רואים את התעופה, עת היינו צריכים אותה הם ידעו להתגייס ולהביא את האזרחים לישראל ועכשיו הם קורסים.

רוברט אילטוב: אנחנו רואים את ביטול ההזמנות מהרקטה הראשונה ולא משנה היכן היא נופלת, האם אלה שבעה קילומטרים או יותר.

רוברט אילטוב: זה לא רלוונטי.

רוברט אילטוב: ההזמנות בחוץ לארץ, התייר מבטל אותן באופן מיידי ללא שום קשר למקום נפילת הרקטה.

רוברט אילטוב: אנחנו חייבים לתת כאן תשובות לכל העסקים האלה.

<משה אשר: יש ועדה יחד עם משרד התיירות שכרגע דנה בדיוק בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: מיד אחריו מדבר מנכ"ל משרד התיירות.

רוברט אילטוב: אני לא רוצה לחזור על כל הדברים האחרים שנאמרו כאן, אבל אין ספק שצריך לתת את הפיצויים ואסור לערבב בין פיצויים.

רוברט אילטוב: אתה אמרת שצריך לתת להם הלוואות אבל אני לא רוצה שאנשים ייקחו הלוואות כדי לסגור את החורים שלהם.

רוברט אילטוב: אנחנו צריכים לתת להם פיצוי.

רוברט אילטוב: נושא האשראי הוא נושא אשראי וצריך לטפל בנושא האשראי.

רוברט אילטוב: האשראי צריך לעבור לאנשים אבל פיצוי הוא פיצוי ובטח לא לתת הלוואות על חשבון הפיצוי.

רוברט אילטוב: אלה הם שני הדברים החשובים.

רוברט אילטוב: אני חושב שחשוב שתתחילו לפעול כי העסקים כרגע מופסדים בהרבה מאוד כסף.

ניסן סלומינסקי: אמיר, מנכ"ל משרד התיירות.

<אמיר הלוי: תודה רבה.

<אמיר הלוי: אני רוצה להמשיך את דבריו של חבר הכנסת אילטוב.

גילה גמליאל: לא קיבלנו תשובות לשאלות.

ניסן סלומינסקי: יהיה המשך.

גילה גמליאל: ביום ראשון?

ניסן סלומינסקי: כן.

<אמיר הלוי: כמו שנאמר כאן, התיירות היא הנפגעת העיקרית.

<אמיר הלוי: אני חושב שענף שמכניס ארבעים מיליארד שקלים בשנת 2013, בשנת 2014 המספרים היו שנת שיא בתיירות, התעשייה כיוונה את עצמה להשקעות, אם זה באוטובוסים, אם זה במכוניות להשכרה כאשר הכול משתזף עכשיו בשמש, אם אלה מורי דרך שחשבו שהם לא יראו את הבית והם יושבים חסרי תעסוקה, אם אלה מלונות שנכנסו להשקעות וגם לשיפוצים וגם להקמה של מלונות חדשים כדי לתת את התשובה לביקושי שיא שהיו צפויים כאן, אם אלה מסעדות שבנויות הרבה מאוד על תיירים עם מתכונים באנגלית והמסעדות קודם היו מלאות בתיירים.

<אמיר הלוי: נכנסנו כאן למגה אירוע מבחינת התיירות.

<אמיר הלוי: נכנסנו כאן לאירוע מאוד גדול.

<אמיר הלוי: שדה תעופה שחברות זרות לא הגיעו אליו כמה ימים וההשלכות של זה הן מאוד גדולות.

<אמיר הלוי: אנחנו לא יכולים לתת היום מספרים.

<אמיר הלוי: כמו שאמר כאן מנהל רשות המסים, אנחנו עדיין בבקרת נזקים.

זבולון כלפה: תן לנו אומדן.

<אמיר הלוי: לא.

<אמיר הלוי: אני לא רצה לתת אומדן כי אנחנו בבקרת נזקים.

<אמיר הלוי: זה רחב מאוד.

<אמיר הלוי: הקילומטרז' שנותנים כאן הוא לא רלוונטי.

<אמיר הלוי: המשמעות של זה היא שאנחנו עכשיו בבקרת נזקים ובהקטנת נזקים כי אנחנו נכנסים עכשיו לפעולה שתתחיל בימים הקרובים כדי להציל את אוגוסט.

<אמיר הלוי: תבינו שהמשמעות הגדולה היא שאם נצליח להציל את אוגוסט, אנחנו נקטין נזקים ובזה אנחנו עסוקים היום.

<אמיר הלוי: תוך כשבוע נהיה עם אומדן ראשוני.

<אמיר הלוי: זה לא רציני לזרוק עכשיו סתם מספרים אבל אני רוצה תבינו שהנזק הוא מאוד מאוד רחב.

<אמיר הלוי: אלה מאתיים אלף עובדים שהיו אמורים להיות כאן בשנת שיא, אלה אטרקציות בצפון שעומדות ריקות, מצב הרוח הלאומי הוא לא כזה שאנשים יוצאים לבילויים ולבתי מלון וכולי.

<אמיר הלוי: אני חושב שלזה צריך להתייחס.

<אמיר הלוי: אי אפשר לקחת את זה כעוד עסקים קטנים.

<אמיר הלוי: התיירות ביולי-אוגוסט הייתה צריכה להיות בשיא הפריחה.

<אמיר הלוי: בשנת 2013 היינו עם מעל 3.5 מיליון והיינו אמורים להתקרב לארבעה מיליון.

<אמיר הלוי: המספרים ירדו, המלונות התרוקנו ואני חושב שזאת השעה להבין שאי אפשר ללכת לעשות העתק-הדבק כמו שנעשה בעבר עם מבצעים קודמים.

<אמיר הלוי: מה שקרה כאן הפעם, לא היה בעבר.

<אמיר הלוי: לא היו השלכות על חברות התעופות כפי שקרה הפעם.

<אמיר הלוי: עכשיו משרד התיירות הוא עם עשרים משרדים בעולם וכל יום אני שומע מה קורה.

<אמיר הלוי: אני לא רוצה להגיד שאנחנו בקריסה.

<אמיר הלוי: בשום אופן לא, זה ענף שהוא אופטימי והוא עתיר ניסיון במשברים כאלה והוא יעמוד גם בזה, אבל כדי הענף הזה יתחזק וכדי שהאנשים לא יפוטרו, הוא צריך קצת אוויר.

<אמיר הלוי: אני הייתי אתמול בבתי מלון בירושלים, הם סחטו כבר את הלימון עם ימי החופשה של העובדים ועם כל מה שהמערכת הזאת הייתה צריכה לעשות כדי לא לפטר עובדים.

<אמיר הלוי: אם אנחנו לא מצילים את אוגוסט ולא נותנים להם קצת אוויר ותקווה, יהיו בענף הזה פיטורים המוניים וזה גרוע מאוד.

<אמיר הלוי: לכן אני חושב שכולנו צריכים לראות איך מתגייסים.

זבולון כלפה: מה אתה מציע?

<אמיר הלוי: כמה שיותר מהר לתת להם את התמיכה, את המענקים לתקופה הקרובה.

<אמיר הלוי: לא הלוואות כי הלוואות זה רק לצלול עוד יותר לבור.

מיכל בירן: מה עם מורי הדרך?

<אמיר הלוי: צריכה להיות כאן ועדה רק על לנושא ענף הסוכנים ומארגני התיירות.

<אמיר הלוי: אני חושב שההשפעה כאן היא דרמטית והיא לא הייתה בעבר.

<אמיר הלוי: אני מקווה שזה מה שייעשה.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואנחנו יודעים ששני התחומים הם באמת שונים, חקלאות ותיירות, כמו שהקמנו צוות בנושא של החקלאות, אנחנו נקים צוות בנושא התיירות.

ניסן סלומינסקי: אלעזר ורוברט, אתם תהיו ואם תרצו, תצרפו עוד חברים.

ניסן סלומינסקי: זה כדי לעבוד אתכם ולעבוד מול רשות המסים ולגבש משהו שיבוא אלינו יותר בשל מאשר יהיה דיון בפורום רחב.

<ערן יעקב: הוקם צוות בעניין התיירות.

<ערן יעקב: יש החלטת ממשלה.

גילה גמליאל: אנחנו מדברים על צוות של ועדת הכספים.

גילה גמליאל: צוות בראשות רוברט אילטוב.

שמעון סולומון: רציתי להוסיף ולומר שלגבי דיוני הוועדה, בלי שום קשר לתיקון, כל ועדה יכולה להתכנס ל-12 מפגשים ואם צריך להיפגש, אפשר להיפגש.

שמעון סולומון: כולנו מסיירים בשטח ומהעדות מהשטח אנחנו יודעים שיש שיפור עצום בטיפול שניתן, בעיקר בעוטף עזה שם עיקר נפגעי הנזק הישיר.

שמעון סולומון: המקדמה עליה אנחנו מדברים שהיא בעיקר מצילה את העסקים הקטנים, אני חושב שממילא צריך בסופו של דבר לתת סכום מסוים ולכן בינתיים אפשר לתת מקדמה, ולא חורגים מהתקציב, דבר שחשוב מאוד להמשיך כך.

שמעון סולומון: טוב שיש החלטה כזאת של שר וסגן שר וכך גם הביצוע.

שמעון סולומון: אני חושב שזה דבר יפה מאוד וצריך להמשיך בצורה כזאת.

שמעון סולומון: את התקנות צריך לאשר כדי שנוכל באמת לטפל באלה שצריך לטפל בהם.

שמעון סולומון: להרחיב ולנסות לפרוץ ולהכליל כמה שיותר היום, אני חושב שזה יכול לפגוע דווקא באלה שצריכים לקבל את מה שהם צריכים לקבל.

אראל מרגלית: מה אתה מציע לעשות עם התיירות למשל?

שמעון סולומון: אם אתה שואל שאלה, אני אענה לך.

שמעון סולומון: יש ועדה והיא תבחן ותמליץ.

שמעון סולומון: הוועדה קמה כדי לבחון ולהמליץ.

יצחק כהן: השאלה מתי.

יצחק כהן: הוועדה לא יכולה להחליט אחרי חודשיים-שלושה.

שמעון סולומון: לא.

שמעון סולומון: היא יכולה להמליץ.

שמעון סולומון: תפקיד הוועדה הוא לבחון ולהמליץ.

שמעון סולומון: שאלה לגבי אנשי עסקים קטנים שגרים מחוץ לארבעים קילומטרים אבל יש להם עסקים בתוך ארבעים הקילומטרים.

שמעון סולומון: מה דינם?

<קריאה: אצבע משולשת.

<ערן יעקב: לגבי מי שרשום בדרום, וזה אומר שעיקר פעילותו שם, אין לו בעיה.

<ערן יעקב: רק אם הוא נמצא בדרום.

<ערן יעקב: אם העסק רשום בדרום.

ניצן הורוביץ: יש הבדל בין רשום לבין עיקר פעילות.

ניצן הורוביץ: זה לא אותו הדבר.

<ערן יעקב: לגבי מי שעיקר הפעילות באותו אזור.

<ערן יעקב: זאת המשמעות.

ניסן סלומינסקי: זה נושא שעלה על ידי הרבה מהדוברים ואנחנו נטפל בו.

שמעון סולומון: אני אחדד את השאלה שלי.

יצחק כהן: ניסן, צריך לחזור להצעה לנטרל את הנזקים.

שמעון סולומון: אני מחדד את השאלה.

שמעון סולומון: אני מדבר על איש עסקים, מישהו שגר באזור תל אביב אבל יש לו עסקים בתוך ארבעים הקילומטרים.

<ערן יעקב: אני חושב שמשה כבר ענה על זה.

<ערן יעקב: הוא לא נמצא במתחם הפיצוי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים דיון על זה ונצטרך להחליט.

ניסן סלומינסקי: איציק טייב, יושב ראש התאחדות בעלי האולמות וגני אירועים.

<איציק טייב: שלום לכולם.

<איציק טייב: אני מייצג ענף שהוא לא דומה לענף אחר כי לא קיים בעולם ענף מהסוג הזה.

<איציק טייב: אני מייצג ענף שהבטן הרכה שלו היא ביטולים מיידים.

<איציק טייב: אני מייצג את ענף האולמות וגני האירועים בארץ.

<איציק טייב: הענף הזה נפגע פגיעה מאוד מאוד קשה גם במבצעים הקודמים ולצורך העניין, במבצעים הקודמים, בתקנות של מס רכוש, נכללנו בתשלום עבור הנזק העקיף.

<איציק טייב: אבל תשלום הנזק העקיף לא שיקף את הנזק האמיתי של מה שקרה בפועל.

<איציק טייב: נכון להיום אנחנו מושכים על גבנו את כל הנזק שנגרם במבצעים הקודמים ואני לא חושב שיש למישהו את היכולת לעבור את הנזק שוב עם המבצע הקיים.

<איציק טייב: שני דברים אני רוצה לבקש מהוועדה.

<איציק טייב: דיברתם על מקדמות וזה דבר מבורך.

<איציק טייב: המקדמות צריכות להתייחס לא לחמישים אחוזים ממה ששולם בפעמים הקודמות כי אם אני לוקח את המבצע הקודם, הוא היה קצר, הרבה יותר קצר ועם נזק הרבה יותר קטן מכפי שנגרם היום.

אראל מרגלית: מה אתה מציע?

<איציק טייב: אני מציע לקחת את הימים ולשקלל את מה ששולם על הימים הקודמים, לקחת את הימים מהיום של המבצע הזה ולתת חמישים אחוזים ממה שנגרם בימים האלה.

<איציק טייב: יתר על כן, לפני מספר ימים, עת הרקטות התחילו להגיע לאזור המרכז – ואתם מכלילים את ארבעים הקילומטרים שעליהם התקבלה החלטה בוועדה במבצעים הקודמים – קיבלתי טלפונים מחבריי והם בטווח השישים והשמונים קילומטרים.

<איציק טייב: עת נפלו הרקטות באזור המרכז קיבלתי טלפונים מחבריי ששואלים אותי מה עושים.

<איציק טייב: גן האירועים שלי נמצא באזור אשדוד ואני כבר למוד קרבות ולמוד ניסיון במצבים האלה.

<איציק טייב: הם שאלו אותי מה עושים במצב כזה כאשר נופלת רקטה ובאותו רגע אותו זוג שעומד להתחתן מודיע שהוא לא יודע מה לעשות, להתחתן או לא להתחתן.

גילה גמליאל: הוא יתחתן אבל לא כאן אלא ילך למקום אחר.

<איציק טייב: אין להם היום מקום אחר.

<איציק טייב: במבצע הקודם אני שלחתי אנשים לאזור המרכז וסידרתי להם מקומות עם חבריי שתמכו בי.

<איציק טייב: לאנשים אין היום אפשרות לשלוח למקום אחר.

<איציק טייב: לאן לשלוח את הזוגות האלה שרוצים להתחתן?

<איציק טייב: הנזק הוא נזק מאוד מאוד רחב.

<איציק טייב: דיברתם על החקלאות ודיברתם על התיירות.

<איציק טייב: הענף הוא ענף שאין שני לו ואין דומה לו בעולם.

<איציק טייב: אני מבקש לקבל התייחסות כפי שמקבלים כאן התייחסות התיירות והחקלאות.

אראל מרגלית: זה לקחת את הפיצוי באופן יחסי למספר הימים.

<איציק טייב: זה לגבי המקדמות.

<איציק טייב: זה לגבי העזרה הראשונה אותה אנחנו צריכים.

אראל מרגלית: אם ההצעה הזאת שלך תתקבל, זה רעיון מבריק.

<איציק טייב: מה זה תתקבל?

<איציק טייב: זה תלוי באיש הזה.

ניסן סלומינסקי: איציק, הצעת את ההצעות שלך.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

סתיו שפיר: אף אחד לא חולק על כך שהעורף התנהל ועדיין מתנהל במהלך המלחמה הזאת בצורה מדהימה וממש מעוררת השראה, בעיקר לאור העובדה שאנשים היו צריכים לעבוד תחת איומים גם מהאוויר וגם מתחת לפני האדמה.

סתיו שפיר: המחשבה על מה שהיו צריכים לעבור ועדיין עוברים, היא פשוט מצמררת.

סתיו שפיר: אני חושבת שאנחנו צריכים להתנהל בהתאם ולחזק אותם בהתאם והחיזוק הזה בא לידי ביטוי לא רק בחיבוק התקשורתי שמתקבל מכל עבר אלא בכסף.

סתיו שפיר: בשבועות האחרונים עת ערכתי סיורים בדרום קיבלתי תלונות מהרבה מאוד בעלי מפעלים ובעלי עסקים שקיבלו רק עשרים או שלושים אחוזים מהפיצויים שהם ביקשו על עמוד ענן.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על השוואה לעמוד ענן.

סתיו שפיר: מבלי להשוות את סדרי הגודל של שני המבצעים/מלחמות האלה לעומת המבצע שמתנהל עכשיו שעוד לא הסתיים ואנחנו לא יודעים מתי יסתיים, אנחנו מדברים על סדר גודל אחר לחלוטין של פיצויים ושל צרכים.

סתיו שפיר: באמת מעניינת אותי השאלה, והפניתי אותה קודם למשה אבל הוא לא ענה עליה.

סתיו שפיר: מתוך 14 אלף התלונות שכן טיפלתם בהן, באיזה סדר גודל טיפלתם בהן?

סתיו שפיר: כמה מהפיצויים דרשו הם בסופו של דבר קיבלו?

סתיו שפיר: מה הממוצע של הפיצויים שהתקבל?

סתיו שפיר: מה קרה לכל בעלי העסקים האחרים ומדוע הם לא פנו אליכם?

סתיו שפיר: האם עשיתם עבודה על הבירוקרטיה בהתנהלות מולכם?

סתיו שפיר: כמה שעות המתנה צריך לחכות למשל או דקות המתנה כדי לקבל תשובה?

<ערן יעקב: מעט מאוד.

סתיו שפיר: האם אפשר לפנות אליכם בדואר אלקטרוני?

סתיו שפיר: איך מייעלים את הפנייה ואיך עושים גם מעשה הפוך, מצד המדינה כלפי בעלי העסקים וכלפי העורף החזק והטוב שלנו כדי לבוא לעסקים ולפנות אליהם ולשאול האם הם צריכים עזרה?

סתיו שפיר: לא תמיד זה צריך לבוא מצד המתלונן.

סתיו שפיר: כמו שיכולתם להרים את קמפיין המלשינון או קו הצדק, אותו דבר אפשר לעשות לטובת העסקים בדרום, להרים קמפיין שאומר בואו אלינו, אנחנו רוצים לעזור לכם.

סתיו שפיר: לפנות אליהם ולהציע עזרה.

סתיו שפיר: שאלה נוספת.

סתיו שפיר: הרבה מאוד צעירים באזור הדרום עובדים בעבודות בהן הם מקבלים כסף בצורה של טיפים או בצורה של עמלות.

סתיו שפיר: סטודנטים בשדרות, באשקלון ובאשדוד חיים על טיפים במסעדות, בוטלו להם משמרות בחודש האחרון.

סתיו שפיר: איך הם מקבלים פיצוי?

סתיו שפיר: האנשים האלה לא עובדים בשכר והם לא מקבלים המחאה בסוף החודש, מעבר לחרפה שבכלל בעצם הדבר הזה, אבל מה אנחנו עושים אתם עכשיו?

סתיו שפיר: מדברים על סטודנטים שהיו צריכים להמשיך לשלם שכר דירה, לרוב בשעה שהם צריכים ללכת ולמצוא לעצמם מקום אחר לגור בו כי לפעמים אין ממ"ד או כי אין להם מה לעשות עכשיו תחת ההפגזות והם איבדו את עבודתם.

סתיו שפיר: איך אנחנו דואגים לפיצויים לאנשים האלה?

סתיו שפיר: חשוב לציין זה אינטרס של כולנו להשאיר את הסטודנטים האלה בדרום ואנחנו לא רוצים שחלילה לא יברחו משם.

סתיו שפיר: כדי לעשות את זה, צריך לחזק אותם.

סתיו שפיר: שאלה נוספת.

סתיו שפיר: פיצוי מתגלגל.

סתיו שפיר: כשאנחנו מדברים על ענפים כמו ענף התיירות, המלונאות, שהצליחו לחדש את העסקים שלהם אחרי המבצע הקודם דבר שלקח להם שישה-שבעה חודשים כדי לחזור למחזור הרגיל של העסקים, מה קורה בין המבצעים האלה?

סתיו שפיר: אנחנו מדברים על שנה אחרי שנה שיש איזשהו סוג של מבצע צבאי, חלקם עם שמות מפוארים וחלקם לא שמות בכלל.

סתיו שפיר: מה קורה בין לבין.

סתיו שפיר: איך אנחנו מסייעים להם להמשיך ולעבוד כאשר הם נמצאים תחת האיום הזה?

סתיו שפיר: מה לעשות, זה קורה לא רק כאשר האיום מופיע בתקשורת אלא גם ביום יום הרגיל.

סתיו שפיר: אני רוצה לחזק את מה שנאמר כאן לפני על תנועות הנוער.

סתיו שפיר: תנועות הנוער מקבלות תקצוב נמוך מאוד מהמדינה, בעיקר למפעלי הקיץ הכול כך חשובים האלה שאת רוב רובם הם מימנו, הם וההורים.

סתיו שפיר: תנועות הנוער עשו מעשה יפה והחזירו להורים את כל הכסף.

סתיו שפיר: המדינה מוכרחה לסייע להם ולחזק אותם.

סתיו שפיר: בסוף יש חיבוק ענק מצד המערכת הפוליטית כלפי יישובי העורף.

גילה גמליאל: יש לי הצעה לסדר.

גילה גמליאל: אני מציעה שהם לא יענו היום.

סתיו שפיר: אני רוצה לשמוע עכשיו תשובות לשאלות שלי.

סתיו שפיר: הגיעו לכאן הרבה אנשים ואני חושבת שגם הם רוצים לקבל תשובות וחשוב שהתשובות האלה יהיו לפרוטוקול לא אחר כך בטלפון ובמכתבים.

<קריאה: נבוא עוד פעם.

<קריאה: אין בעיה.

סתיו שפיר: יש אנשים שלא יוכלו להגיע לכן עוד פעם.

סתיו שפיר: ערן, אני מבקשת, אם אתה יכול לענות על השאלות שלי שכרגע יש לך תשובות עליהן.

סתיו שפיר: אני מאוד אשמח לשמוע את התשובות עכשיו.

סתיו שפיר: הגיעו לכאן מספיק אנשים ואני בטוחה שלהרבה מהם יש ציפיות לשמוע מכם את התשובות.

סתיו שפיר: לא צריך לתת להם לעבור עוד סוף שבוע של חרדה כלכלית בנוסף לחרדה שהם צריכים לעבור בגלל המלחמה.

<רמי אריה: לא אחזור על כל מה שנאמר.

<רמי אריה: אני רוצה להציע הצעה פשוטה.

<רמי אריה: אני מבקש להציע ליושב ראש ולחברי ועדת הכספים לפצל את הדיון לשני חלקים ובזה נייעל את הדיון.

<רמי אריה: היות ואנחנו רואים שיש כאן בעיות מורכבות, צריך לשבת, לדון ולשקול מה קורה עם התיירות, עם אולמות השמחות, עם החקלאות וכולי.

<רמי אריה: היות ומה שבוער כרגע לבעלי העסקים זה קבלת המקדמות, אני מציע לפצל את הדיון לשני חלקים.

<רמי אריה: דיון אחד יהיה לגבי נושא של תקנות שיותקנו כרגע לתשלום מקדמות והן יבואו לאישור ביום ראשון הקרוב בו יהיה מנגנון מקדמות.

<רמי אריה: לגבי התקנות העיקריות עצמן, ממילא אי אפשר להגיש תביעות לפני 15 לאוגוסט, לפני שנגמר דוח מע"מ.

<ערן יעקב: זה לא נכון.

<ערן יעקב: אתה מטעה את האנשים.

<ערן יעקב: זה לא נכון.

<רמי אריה: למה לא נכון?

<ערן יעקב: כי חד חודשי יכול כבר להגיש .

ניסן סלומינסקי: אנחנו עוד לא סוגרים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: יש לי אישור לדון עד 11:15 רק בנושא הבא שעל סדר היום אבל לגבי הנושא הזה אין לי אישור ואני חייב לסיים אותו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך את הדיון ביום ראשון.

סתיו שפיר: שערן יענה.

ניסן סלומינסקי: ביום ראשון יינתנו תשובות מסודרות גם של מנהל רשות המסים.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל בפני כולם על כך שנגמר הזמן שלנו לדיון בנושא הזה ולכן הדיון בנושא הזה יימשך ביום ראשון.

<הראל ויזל: אנחנו נתמקד ברעננה, שם נצליח בגדול.

<הראל ויזל: נסגור את כל החנויות באופקים ובשדרות.

ניסן סלומינסקי: ביום ראשון תדבר.

<הראל ויזל: אתמול הייתי אמור להיות והיום הייתי אמור להיות, ועכשיו אתה אומר לי יום ראשון.

<הראל ויזל: אנחנו נתמקד באזור רעננה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, שוב אני מתנצל בפני אלה שעדיין לא הגיעו לזכות דיבור.