ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 399, 2014-07-23 10:15

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: על סדר היום צו הבנקאות (עמלות פירעון מוקדם) (תיקון), התשע"ד-2014.

<טיבי רבינוביץ: אנחנו לא ראינו את הנוסח החדש ואין לנו מושג על מה הדיון.

ניסן סלומינסקי: אומר אייל שהוא שלח אותו.

<טיבי רבינוביץ: לא משנה.

<טיבי רבינוביץ: אפשר לקבל את הנוסח?

<טמיר כהן: כן.

ניסן סלומינסקי: קיימנו כבר דיון ארוך וממצה בנושא.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שלא נחזור על כל הדיון.

ניסן סלומינסקי: אם אני זוכר טוב, לא סיימנו בגלל נקודה אחת שלא הייתה בה הסכמה בין בנק ישראל לאיגוד הבנקים.

ניסן סלומינסקי: אולי היו עוד נקודות אבל אני זוכר נקודה אחת.

ניסן סלומינסקי: קודם כל אני שואל אם יש הסכמה בין בנק ישראל לאיגוד הבנקים.

ניסן סלומינסקי: זה לא אומר שלגוף כלשהו יש זכות וטו אבל תמיד אנחנו שואפים להגיע להסכמה כי זה הרבה יותר נוח ונעים לנו.

ניסן סלומינסקי: קודם כל השאלה היא האם הגעתם להסכמה.

<לבנת קופרשטיין: אם מדובר על הנוסחה, בעיקרון כן.

<לבנת קופרשטיין: הנקודה שלא הגענו בה להסכמה והיא גם עלתה כאן בדיון הקודם היא סוגיית הרטרואקטיביות.

ניסן סלומינסקי: זאת הנקודה היחידה בה אין הסכמה.

<רונן ניסים: אנחנו סבורים שאין כאן רטרואקטיביות.

ניסן סלומינסקי: הבנתי, אבל זאת הנקודה היחידה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שנתמקד בנקודה הזאת.

<לבנת קופרשטיין: גם לעניין ההיערכות אבל אני אומר את זה בסוף הדברים.

ניסן סלומינסקי: בנק ישראל יסביר למה אין רטרואקטיביות, איגוד הבנקים יסביר למה לדעתו יש רטרואקטיביות, הייעוץ המשפטי יאמר מה דעתו, אנחנו נאמר מה דעתנו ואחר כך נראה מה אנחנו עושים.

<רונן ניסים: כמו שהסברנו בדיון הקודם, המטרה של תיקון הצו היא למעשה טיפול באותם מצבים של לווים "רעים" שהריבית על ההלוואה כוללת בתוכה גם איזושהי פרמיית סיכון.

<רונן ניסים: אותה פרמיית סיכון למעשה לא מתממשת כאשר אותו לווה פורע בפירעון מוקדם את ההלוואה.

<רונן ניסים: להפך.

<רונן ניסים: לכן המפקח והנגידה סברו כי יהיה זה נכון למעשה להוריד את אותה פרמיית סיכון מחישוב עמלת הפירעון המוקדם, בעיקר מרכיב ההיוון שלה, לגבי פירעונות מוקדמים, מעתה ואילך.

<רונן ניסים: הרעיון הוא שזה מהותית לא מוצדק שאותה פרמיית סיכון תבוא בחשבון העמלה הזאת.

<רונן ניסים: חשוב להדגיש שנכון שהבנקים הסתמכו על צו שכרגע נמצא בתוקף כאשר הם חתמו על חוזה הלוואה עם הלקוחות שלהם, אבל כמובן שההסתמכות, הציפייה שהצו יישאר בתוקפו לעולמי עד לא מקימה להם איזושהי זכות קניינית כלשהי.

<רונן ניסים: במיוחד כאשר לפי העמדה המקצועית של המפקח ושל הנגידה, יש כאן איזשהו תיקון של עיוות שהוא קיים.

<רונן ניסים: נכון, לא עלינו על העיוות הזה לפני כמה שנים אבל משהתגלה העיוות, אנחנו חושבים שיש מקום לתקן אותו וזה מוצדק.

<רונן ניסים: מן הראוי לעשות את זה לגבי פירעונות מעתה ואילך.

<רונן ניסים: למה הדבר דומה.

<רונן ניסים: לבקשה לביטול דמי מקפחים בחוזה אחיד.

<רונן ניסים: אז מה, בגלל שהסעיף הזה קיים בחוזים ורק בעקבות איזשהו הליך של ביטול סעיף מקפח רואים שבאמת הסעיף מקפח את הלקוח, אז לא לטפל בחוזים קיימים?

<רונן ניסים: אנחנו מסתכלים כאן באמת מהותית על צורך אמיתי לבוא ולעזור לאותם לווים שבדיעבד הסתבר שהם לא מסוכנים ולנטרל רק את אותה פרמיית סיכון מהחישוב.

<רונן ניסים: לגבי לקוחות "טובים", אין שינוי מהמצב היום.

<רונן ניסים: לכן אנחנו חושבים שאין כאן רטרואקטיביות.

<רונן ניסים: היינו, זה חל רק לגבי פירעונות מוקדמים מכאן ואילך.

<רונן ניסים: לגופו של עניין, מהותית זה נכון וצודק לעשות זאת.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

<טיבי רבינוביץ: אדוני היושב ראש, אנחנו נמצאים כאן בוועדת הכספים.

<טיבי רבינוביץ: נראה לי שאף אחד מהנוכחים כאן לא מעלה על דעתו שכאשר בנק נותן הלוואות בסך 250 מיליארד שקלים במהלך השנים, יבוא מישהו יום אחד ויאמר שמה שנתתם לפי נוסחה מסוימת ולפי חישוב מסוים, וכל התמחור שעשיתם הוא בעצם לא רלוונטי.

<טיבי רבינוביץ: הוא לא רלוונטי כי אנחנו חושבים שהיה פגם ולכן אנחנו רוצים לשנות.

<טיבי רבינוביץ: לא מתקבל על הדעת.

<טיבי רבינוביץ: אם רוצים לשנות, אז משנים מהיום קדימה כדי שאנחנו כבנקים נוכל לתמחר את הסיכון ונוכל לתת את האשראי באופן כזה שלא יגרום לנו להפסד משמעותי.

<טיבי רבינוביץ: זה כמו לומר לך אדוני שכל ההחלטות שקיבלה ועדת כספים אחורה, הן החלטות לא רלוונטיות.

<טיבי רבינוביץ: זה לא מתקבל על הדעת.

<טיבי רבינוביץ: אין בעולם הכלכלי מצב שבו הבנק נותן הלוואות ופועל באופן כלכלי גרידא ובאים יום אחד ואומרים שכל מה שעשיתם, לא נכון ועכשיו ההפסדים עליכם.

<טיבי רבינוביץ: זה פשוט לא מתקבל על הדעת.

<טיבי רבינוביץ: אני לא אסתכן ואומר שאין תקדים לדבר הזה, אבל אין שום הגיון כלכלי.

<טיבי רבינוביץ: מכיוון אנחנו נמצאים בוועדת הכספים ואתה קיבלת אין ספור החלטות כלכליות, לא מתקבל על הדעת שאנחנו נפעל כבנקים באופן מסוים ויום אחד יבואו ויאמרו שכל מה שעשיתם לא רלוונטי.

<טיבי רבינוביץ: זה פשוט לא מתקבל על הדעת.

<לירון מאוטנר לוגסי: אני רוצה להתחבר לדברים שאמר עורך דין רונן ניסים.

<לירון מאוטנר לוגסי: גם אנחנו חשובים שכעניין של מדיניות, כאשר יש חוזים מתמשכים, יחסים ארוכי טווח, צד לחוזה לא יכולה להיות לו ציפייה שהרגולציה לעולם לא תשתנה כלפיו.

<לירון מאוטנר לוגסי: הרגולציה היא דבר דינמי, היא דבר משתנה ובוודאי כאשר כאן מדובר על אינטרס עודף שהיה לבנק כפי שבנק ישראל ניתח את הנושא.

<לירון מאוטנר לוגסי: זה לא נכון לומר שהדברים האלה לא נעשו בעבר.

<לירון מאוטנר לוגסי: לפחות בנושא של יחידות הנופש, שזה נושא בו אני טיפלתי, גם שם הטענה הייתה שהיה איזשהו מודל כלכלי במועד כריתת העסקה שהסתמך על זה שלעולם לא ניתן יהיה להשתחרר מהעסקאות האלה וכך תמחרו את העסקה וכך תמחרו את דמי האחזקה.

<לירון מאוטנר לוגסי: למרות זאת אנחנו חשבנו שכאשר יש יחסים מתמשכים וכאשר נכון לאזן בין האינטרסים, אנחנו מחילים את החקיקה על חוזים קיימים מכאן ולהבא.

<לירון מאוטנר לוגסי: זאת אומרת, לא על ביטולים או אי ביטולים שנעשו בעבר אבל מכאן והלאה אנחנו מאזנים בין האינטרסים בצורה הנכונה.

<לירון מאוטנר לוגסי: זה דבר שהוא נעשה.

<לירון מאוטנר לוגסי: שוב, מבחינת ההגדרה המשפטית היא לא תחולה רטרואקטיבית אלא תחולה אקטיבית.

<לירון מאוטנר לוגסי: לכן אנחנו לא רואים בזה רטרואקטיביות.

ניסן סלומינסקי: משרד המשפטים טוען שזה לא רטרואקטיבי והדיון צריך להיות דיון מסוג אחר אבל לא רטרואקטיביות.

<לירון מאוטנר לוגסי: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: חבריי רוצים להתייחס.

משה גפני: זה נושא שהיה קודם?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: הנושא נדון.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי מהם שיגיעו להבנה.

משה גפני: לא הספקתי להגיע לדיון אבל זה צו טוב?

ניסן סלומינסקי: הצו הוא טוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: אתה ביקשת.

משה גפני: אתה אמרת שהתגלו כמה דברים.

ניסן סלומינסקי: הדיון כרגע מתמקד רק בדבר אחד.

ניסן סלומינסקי: הבנקים טוענים שזה צריך לחול על הלוואות מהיום ולהבא ובנק ישראל ומשרד המשפטים אומר שזה יחול מהיום אבל גם על כל ההלוואות שהיו לפני כן.

ניסן סלומינסקי: הצו הזה הוא לטובת הלקוחות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר שני דברים בנושא.

ניסן סלומינסקי: ראשית, אני שומע את עמדת משרד המשפטים בנושא של הרטרואקטיביות ואני יודע שהייעוץ המשפטי שלי אומר שזה כן נחשב כרטרואקטיביות.

<אייל לב ארי: אני כן חושב שיש כאן אלמנט של רטרואקטיביות.

<אייל לב ארי: גם לאור מה שנאמר כאן, שהיה תמחור לפי נקודת זמן מסוימת, לפי הדין הקיים ולפי זה תמחרו את הסיכוי ואת הסיכונים של הלווה, גם כיוון שהמדינה נמצאת בעמדה יותר של רגולטור ופחות בעמדה של מי שנותן איזושהי זכות.

<אייל לב ארי: לכן גם מידת ההתערבות שצריך לתת למדינה בהתערבות ביחסים חוזיים אמורה להיות מצומצמת.

<אייל לב ארי: הועלתה כאן הנקודה של יחידות הנופש.

<אייל לב ארי: יחידות הנופש, שזה גם כן היה חוזה ארוך טווח, עד שהנושא הזה טופל עברו שנים וזה בעצם היה סוג של כשל שוק שהתגלה.

<אייל לב ארי: המקרה של הבנקים זה מקרה של מערכת שהיא מפוקחת מאוד, ההסכמים שם הם לא הסכמים שלא עוברים את הרגולטור באופן תדיר והם לא הסכמים שעולים חדשים לבקרים.

<טיבי רבינוביץ: הצו עצמו נקבע על ידי הרגולטור.

<אייל לב ארי: החוזים עצמם הם לא החוזים שנבחנים חדשים לבקרים עת צריך בבית הדין לחוזים אחידים ואם יש צורך, בית הדין משנה אותם.

<אייל לב ארי: זה במסגרת חוק חוזים אחידים.

<אייל לב ארי: כאן זה בדיוק מקרה מהמקרה של יחידות הנופש לאור הרגולציה ההדוקה.

<אייל לב ארי: לכן לבוא ולומר שזה לא רטרואקטיבי, אצלי זה מעורר קושי.

<אייל לב ארי: אותי גם מעניין לדעת מה הערכת הנזק שיכול להיווצר לבנקים בעקבות שינוי הכללים.

משה גפני: אבל העמלות הן מאוד גבוהות באופן לא פרופורציונאלי.

משה גפני: כל מה שהיה כל הזמן, היה בלי פרופורציה.

<אייל לב ארי: אנחנו מדברים על ההיוון של הפירעון.

<אייל לב ארי: עוד נקודה.

<אייל לב ארי: בוועדה הזאת נדונה הצעת חוק הפיקוח (שירותים פיננסיים) (תיקוני חקיקה) ועמדת הוועדה בעניין הזה - גם בהצעת החוק הזאת, ביקש הרגולטור לתת לו סמכות לשנות פוליסות ביטוחי רטרואקטיבית, פוליסות שגם נחתמו לפני תחילת החוק – הייתה לא.

<אייל לב ארי: שללה את האפשרות הזאת ואמרה שהיא תאפשר שינוי רטרואקטיבי של תנאי הפוליסה לגבי פוליסות שייחתמו מתחילת החוק ואילך אבל לא פוליסות שנחתמו לפני תחילת החוק.

<אייל לב ארי: הדבר כאן דומה כיוון שבדיוק כמו שבפוליסות ביטוח יש תמחור של סיכונים וסיכויים ולפי זה בעצם נגזרת פרמיית הביטוח, גם בהלוואה שנותן בנק – במקרה הזה הלוואה לדיור – הוא מתמחר את הסיכויים.

<אייל לב ארי: באותה מידה נכון שבא הלקוח ופורע פירעון מוקדם, אלמנט הסיכון אכן מתאיין כיוון שנפרע החוב לבנק.

<אייל לב ארי: לא צריך להתעלם מכך שגם הבנק כדי לתת את ההלוואה, לקח הלוואה אחרת שתומחרה לו בהתאמה.

<אייל לב ארי: גם כאן אני מסכים שיש הבדל בגודל של הלווים, גם מבחינת יכולת המיקוח שלהם, אבל באותה מידה אם אני למשל חתמתי על חוזה ביטוח, תמחרו לי את הסיכון.

<אייל לב ארי: הסיכון הזה לא התממש בסופו של יום וגם החלטתי לבטל את הפוליסה.

<אייל לב ארי: האם אני אוכל במסגרת ביטול הפוליסה או שנה אחר כך לבוא ולומר תחזירו לי את הפרש הפרמיה כי הסיכון כבר לא מתקיים לגבי.

<אייל לב ארי: גם זה מעורר קושי.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר את עמדתי.

ניסן סלומינסקי: יש לנו מושג במשפט העברי והוא ספק ספקה.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שכאן הספק הראשון הוא בכלל אם זה נחשב רטרואקטיבית או לא.

ניסן סלומינסקי: מעבר ל"אינטרסנטים", כאילו בנק ישראל או הבנקים, אני מבין שמשרד המשפטים והייעוץ המשפטי אובייקטיביים.

ניסן סלומינסקי: משרד המשפטים אומר שזה לא רטרואקטיבי והייעוץ המשפטי אומר שזה כן רטרואקטיבי.

ניסן סלומינסקי: אם כן, ספק אחד הוא אם זה רטרואקטיבי או לא.

ניסן סלומינסקי: הספק השני הוא האם בכלל נגרם כאן

ניסן סלומינסקי: נזק או לא כי הנזק נגרם במידה והריבית בפירעון המוקדם היא נמוכה יותר מהריבית שהייתה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות מצב שהריבית היא יותר גבוהה והבנק בכלל מרוויח.

ניסן סלומינסקי: זה בהחלט יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: אדם פורע ברגע שיש לו את הכסף ויכול להיות שהריבית נמוכה יותר או גבוהה יותר, הבנק מרוויח או מפסיד.

ניסן סלומינסקי: בטוח שהבנק מרוויח את כל הנושא של הסיכון.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אתה נותן למישהו הלוואה לשלושים שנים, פעם אמרנו שאם נתנו הלוואה של חמישים אלף שקלים, בסדר, אבל כאשר נתנו הלוואה של מאה מיליון, אם יש איזשהו גמגום, לא שהלווה לא ישן אלא הבנק לא ישן.

ניסן סלומינסקי: כאשר מחזירים לו את זה מוקדם, בסך הכול הוא מרוויח.

ניסן סלומינסקי: יש כאן מצבים שיכול להיות שהבנק ירוויח ויכול להיות שהבנק יפסיד אבל גם זה לא ברור.

ניסן סלומינסקי: זה לא מוחלט שהבנק מפסיד.

ניסן סלומינסקי: מהראייה שלי זה ספק ספקה, מה עוד שזה באמת לטובת הלקוחות.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט לנו עם הבנקים בנושא העמלות, כאן מורידים אבל מעלים מכיוון שני.

ניסן סלומינסקי: צריך אולי יום אחד לעשות גם את הסדר הזה אבל לא הייתי רוצה להיכנס לזה עכשיו.

משה גפני: אתה מתחיל את הבוקר טוב.

משה גפני: אתה יכול להצביע.

משה גפני: זה אפילו לא ספק ספקה.

ניסן סלומינסקי: לכן אני בדעה שכן אפשר לאשר את זה וזה יהיה מבורך.

<דרור פלדמן: לעניין הספק ספקה.

<דרור פלדמן: הטיעון השני שלך הוא לא רלוונטי לעניין הספק ספקה.

ניסן סלומינסקי: הוא רלוונטי.

<דרור פלדמן: גם בדיון הקודם הסברנו את הרציונל.

משה גפני: יש כאלה שסבורים שזה לא ספק ספקה אלא זה אפילו יותר מזה.

<דרור פלדמן: הוא לא רלוונטי בכלל.

<דרור פלדמן: גם מנכ"ל איגוד הבנקים הסביר בפעם שעברה את הנושא שאתה תיארת והסביר את הרציונל שעומד מאחורי זה, את העובדה שיש כאן עניין של חד צדדיות, את הנושא של ההנחות שבצו ולכן לעניין הרטרואקטיביות זה לא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: לעניין החד צדדי, אתם מקבלים עמלות גבוהות מאוד.

ניסן סלומינסקי: אמרתי ספק ספקה מבחינת ההחלטה שלי.

ניסן סלומינסקי: מי קורא?

משה גפני: צריך לקרוא את כל הצו הזה?

<אייל לב ארי: הוכנסו תיקונים.

<אייל לב ארי: לא עברנו על כל הצו בפעם הקודמת כדי לבוא ולומר היכן תיקנו.

<אייל לב ארי: התיקונים הם מרובים.

<קריאה: צו הבנקאות (עמלות פירעון מוקדם) (תיקון), התשע"ד-2014 בתוקף סמכותי לפי סעיף 13 לפקודת הבנקאות, 1941 (להלן – הפקודה), לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת, באישור שר האוצר ובאישור ועדת הכספים של הכנסת, אני מצווה לאמור: תיקון שם הצו בצו הבנקאות (עמלות פירעון מוקדם), התשס"ב-2002 (להלן – הצו העיקרי), בשם הצו, במקום "עמלות פירעון מוקדם" יבוא "פירעון מוקדם של הלוואה לדיור".

<קריאה: תיקון סעיף 1 בסעיף 1 לצו - בהגדרה "הודעה מוקדמת", המילה "בכתב" – תימחק.

<קריאה: בהגדרה "הלוואה מוכוונת", אחרי "בתוספת" יבוא "הראשונה".

<קריאה: בהגדרה "הלוואה משלימה" בסופה יבוא "ללא תלות במועד שבו ניתנה ההלוואה".

<קריאה: בהגדרה "ריבית ממוצעת", אחרי "שנתנו תאגידים בנקאיים" יבוא "או לפי חישוב ריבית אחר, והכול", אחרי "כפי שקבע המפקח", יבוא "קביעת חישוב ריבית אחר תובא לאישור ועדת הכספים של הכנסת".

<קריאה: תיקון סעיף 3 בסעיף 3 לצו העיקרי – בפסקה (2), במקום הסיפה המתחילה במלים "ואולם אם נתן התאגיד הבנקאי" יבוא "ואולם -

<קריאה: נפטר הלווה, לא תיגבה העמלה האמורה בפסקה זו".

<קריאה: במקום פסקה (3) יבוא: "(3) אם שיעור הריבית הממוצעת במועד הפירעון המוקדם נמוך משיעור הריבית התקופתית החלה על ההלוואה במועד הפירעון המוקדם – עמלה שלא תעלה על סך כל ההפרש בין התשלומים העתידיים שהלווה חפץ לפרוע בפירעון מוקדם, כשהם מהוונים לערך הנוכחי ביום הפירעון המוקדם לפי הריבית הממוצעת נכון ליום זה, לבין אותם תשלומים, כשהם מהוונים לערך הנוכחי ביום הפירעון המוקדם לפי הריבית התקופתית החלה על ההלוואה ביו הפירעון המוקדם.

<קריאה: עמלה כאמור בפסקה זו תחושב לפי הנוסחה הקבועה בפרט ב' בתוספת השנייה.

<קריאה: (4) על אף האמור בפסקת משנה (3), אם שיעור הריבית הממוצעת במועד העמדת ההלוואה נמוך משיעור הריבית התקופתית החלה על ההלוואה במועד העמדת ההלוואה – עמלה שלא תעלה על סך כל ההפרש בין התשלומים העתידיים שהלווה חפץ לפרוע בפירעון מוקדם כשהם מהוונים לערך הנוכחי ביום הפירעון המוקדם לפי הריבית הממוצעת נכון ליום זה, לבין אותם תשלומים, כשהם מהוונים לערך הנוכחי ביום הפירעון המוקדם לפי הריבית הממוצעת במועד העמדת ההלוואה.

<קריאה: עמלה כאמור בפסקה זו תחושב לפי הנוסחה הקבועה בפרט ב' לתוספת השנייה.

<קריאה: לא פורסמה הריבית הממוצעת נכון למועד העמדת ההלוואה, יראו את הריבית התקופתית החלה על ההלוואה במועד העמדת ההלוואה כריבית הממוצעת נכון למועד העמדת ההלוואה.

<קריאה: תאגיד בנקאי רשאי לגבות עמלה כאמור בפסקת שמנה (3) או כאמור בפסקת משנה (4), ככל שקיימת, לפי הנמוכה מביניהן".

<קריאה: תיקון סעיף 4 בסעיף 4 לצו העיקרי – בפסקאות (1) ו-(2), אחרי "בסעיף 3(3)" יבוא "ובסעיף 3(4)".

<קריאה: אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) יראו לעניין הנוסחה הקבועה בפרט ב' לתוספת השנייה ולעניין סעיף 7(ג), את הריבית הממוצעת במועד שינוי הריבית האחרון כריבית הממוצעת במועד העמדת ההלוואה".

<קריאה: תיקון סעיף 7 בסעיף 7 לצו העיקרי – בסעיף קטן (א), אחרי "בסעיף 3(3)" יבוא "ובסעיף 3(4)", ובמקום "(4)(1)" יבוא "4".

<קריאה: בסעיף קטן (ב) אחרי "הריבית הממוצעת" ואחרי "הריבית על ההלוואה" יבוא "במועד הפירעון המוקדם".

<קריאה: אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לעניין סעיף 3(4) – היה שיעור הריבית הממוצעת במועד העמדת ההלוואה נמוך משיעור הריבית הממוצעת במועד הפירעון המוקדם או שווה לו, ייערך חישוב כאמור בסעיף 3(4), ויתרת הסכום המהוון תקוזז מהסכומים כאמור בסעיפים 3 ו-5".

<קריאה: תיקון סעיף 8 בסעיף 8 לצו העיקרי, בסעיפים קטנים (א) ו-(ב), אחרי "סעיף 3(3)" יבוא "או על פי סעיף 3(4)".

<קריאה: תיקון סעיף 9 בסעיף 9 לצור העיקרי, בסעיף קטן (א), אחרי "סעיף 3(3)" יבוא "וסעיף 3(4)".

<קריאה: תיקון סעיף 10 בסעיף 10 לצו העיקרי – בסעיף קטן (א) - בפסקה (1), אחרי "במסירתה" יבוא "בכתב".

<קריאה: אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) באמצעות פקסימיליה.

<קריאה: (4) באמצעי תקשורת אחר שהתאגיד הבנקאי הציע, לפי בקשת הלקוח".

<קריאה: בסעיף קטן (ב), במקום "משלושים" יבוא "מ-45".

<קריאה: 11.

<קריאה: תיקון סעיף 12 בסעיף 12 לצו העיקרי - בסעיף קטן (ב) - בפסקה (1) - אחרי פסקת משנה (א) יבוא: "(א1) פרטי יצירת הקשר עם התאגיד הבנקאי לצורך מתן הודעה מוקדמת בכל אחת מהדרכים המנויות בסעיף 10(א)".

<קריאה: בפסקת משנה (ב) בסופה יבוא: "לרבות שיעורי ההפחתות לפי צו זה והסכם ההלוואה".

<קריאה: בפסקה (2) - אחרי פסקת משנה (א), אחרי "סכום זה" יבוא "לרבות שיעורי ההפחתות וסכומן לפי צו זה והסכם ההלוואה".

<קריאה: אחרי פסקת משנה (א) יבוא: "(א1) הבהרה בדבר האפשרות לתת הודעה מוקדמת של עשרה ימים לפי מועד הפירעון וההשלכות של אי מתן הודעה כאמור.

<קריאה: (א2) פרטי יצירת הקשר עם התאגיד הבנקאי לצורך מתן הודעה מוקדמת בכל אחת מהדרכים המנויות בסעיף 10(א)".

<קריאה: 2.

<קריאה: בסעיף קטן (ג), במקום "לאחר" יבוא "תוך שישים ימים ממועד" ואחרי "שגבה מהלווה וסכומן" יבוא "לרבות שיעורי ההפחתות בפועל וסכומן לפי צו זה והסכם ההלוואה".

<קריאה: 5.

<קריאה: תיקון התוספת בתוספת לצו העיקרי – בכותרת, אחרי "תוספת" יבוא "ראשונה".

<קריאה: במקום פרט 4 יבוא: "4.

<קריאה: ""עמיגור" – ניהול נכסים בע"מ".

<קריאה: 6.

<קריאה: הוספת התוספת השנייה אחרי התוספת הראשונה לצו העיקרי יבוא: "תוספת שנייה (סעיף 3(3) וסעיף 3(4)) הגדרות A – הריבית התקופתית הממוצעת ביום הפירעון המוקדם, כהגדרתה בסעיף 1 לצו זה.

<קריאה: C – הריבית התקופתית הממוצעת במועד העמדת ההלוואה, כהגדרתה בסעיף 1 לצו זה.

<קריאה: R – הריבית התקופתית החלה על ההלוואה ביו הפירעון המוקדם.

<קריאה: B– התשלומים העתידיים התקופתיים בהתאם לתנאי ההלוואה לרבות ריבית שתצטבר.

<קריאה: i – אינדקס לתקופה.

<קריאה: n – מספר תקופות מיום הפירעון המוקדם עד ים שינוי הריבית.

<קריאה: N– מספר תקופות מיום הפירעון המוקדם עד לתום תקופת ההלוואה.

<קריאה: PV – סכום הקרן הנפרע בפירעון מוקדם בתוספת הפרשי הצמדה או הפרשי שער ובתוספת ריבית, שנצברו עד יום הפירעון המוקדם.

<קריאה: PV(A) – ערך נוכחי של התשלומים העתידיים עד תום תקופת ההלוואה כאשר התשלומים עד יום שינוי הריבית והקרן ביום שינוי הריבית מהוונים ליום הפירעון המוקדם לפי שיעור הריבית הממוצעת ביום הפירעון המוקדם.

<קריאה: PV(C) – ערך נוכחי של התשלומים העתידיים עד תום תקופת ההלוואה כאשר התשלומים עד יום שינוי הריבית והקרן ביום שינוי הריבית מהוונים ליום הפירעון המוקדם לפי שיעור הריבית הממוצעת במועד העמדת ההלוואה.

<קריאה: הנוסחה סעיף 3(3) מחושבת לפי שיעור עמלה של מאה אחוזים הפסד כלכלי בשל פירעון מוקדם.

ניסן סלומינסקי: את הנוסחה אתה לא צריך לקרוא.

<אייל לב ארי: רק את המלל.

<קריאה: פירעון מוקדם חלקי בפירעון מוקדם חלקי, במסגרתו נפרעו תשלומים תקופתיים מסוימים (כגון קיצור תקופת ההלוואה באמצעות פירעון מוקדם של התשלומים האחרונים), רשאי התאגיד הבנקאי לחשב את העמלה, לפי הנוסחה, בשל ההפסד הכלכלי הנגרם בשל התשלומים שפירעונם הוקדם, או לחילופין כחלק היחסי של העמלה בשל פירעון מלא של ההלוואה.

<קריאה: בפירעון מוקדם חלקי במסגרתו קטנו התשלומים התקופתיים, אך תקופת ההלוואה המקורית נשארה ללא שינוי, ייחשב התאגיד הבנקאי את העמלה לפי הנוסחה, לפי החלק היחסי של ההלוואה שנפרע בפירעון מוקדם.

<קריאה: 7.

<קריאה: תחילה תחילתו של צו זה תשעים ימים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה).

<לבנת קופרשטיין: יש לנו הערה לגבי סעיף התחילה.

<לבנת קופרשטיין: התקופה היא תשעים ימים.

<לבנת קופרשטיין: לאחר שעשינו בדיקה אצל הבנקים והבנו את המשמעויות שנגזרות מהצו, אנחנו כנראה נצטרך חצי שנה, שישה חודשים.

ניסן סלומינסקי: את צריכה 120 ימים.

ניסן סלומינסקי: אתם מדברים על תשעים ימים.

<לבנת קופרשטיין: לא 120 יום אלא 180.

<קריאה: אין התנגדות.

ניסן סלומינסקי: זה יתוקן ל-180 ימים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד אישור צו הבנקאות (עמלות פירעון מוקדם)(תיקון), התשע"ד-2014?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: הצו אושר.

ניסן סלומינסקי: שיהיה לכולנו בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: תודה.