ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 246, 2014-07-22 09:00

עמרם מצנע: בוקר טוב.

עמרם מצנע: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עמרם מצנע: על סדר היום תקנות העתיקות (רשימת מצאי).

עמרם מצנע: הדיון הבוקר הוא המשך לדיון קודם.

עמרם מצנע: היינו בסעיף 4.

<מירב ישראלי: שאלתי אתכם לגבי השמטה של תקנה 3 בתקנות הקודמות שאומרת שמספר העתיקה ילווה אותה בכלל הרישומים לפי החוק.

<מירב ישראלי: אני מבינה שעכשיו זה מיותר.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: הצבענו על 4?

עמרם מצנע: נדמה לי שכן.

עמרם מצנע: מישהו רוצה להעיר עוד משהו על סעיף 4?

<מוטי ארד: לגבי הזמן.

עמרם מצנע: נגיע לזה.

עמרם מצנע: זה לא קשור לסעיף 4.

<מירב ישראלי: יש את יום העסקים האחד.

<מירב ישראלי: אמרת שנחזור לזה.

עמרם מצנע: נחזור לזה.

עמרם מצנע: אנחנו נחזור לשני דברים.

עמרם מצנע: האחד, לעניין היום האחד או שלושה ימים ולעניין של זמן להחלת התקנות.

עמרם מצנע: לקראת הסוף נחזור לשני הדברים האלה.

עמרם מצנע: אם לא הצבענו, אנחנו מצביעים על סעיף 4 .

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיף 4 אושר פה אחד.

<מירב ישראלי: 5.

<מירב ישראלי: עדכון רשימת מצאי מכר סוחר עתיקה או הוציאה מהמלאי המסחרי שברשותו בדרך אחרת, ימחק את רישומה מרשימת המצאי בד בבד עם ביצוע העסקה או הפעולה האחרת כאמור, ולא יאוחר מתום יום העסקים הראשון שאחרי מועד ביצוע העסקה או הפעולה כאמור.

<מירב ישראלי: מכר סוחר עתיקה שהיא מטבע כאמור בתקנה 3(ג)(2) או הוציאה מהמלאי המסחרי שברשותו בדרך אחרת, יתקן את הרישום המציין את מספר המטבעות בחבילה עם הוצאת המטבע מן החבילה, ולא יאוחר מתום יום העסקים הראשון שלאחר היום שבו נמכרה או הוצאה כאמור.

<מירב ישראלי: על הוספת מטבע כאמור בתקנה 3(ג)(2) לחבילה תחול תקנת משנה (ב) בשינויים המחויבים.

<מירב ישראלי: העביר סוחר עתיקה ממקום למקום בעסק, יתקן את הרישום בטור "הערות" לפי תקנה 2(ב).

<מירב ישראלי: בסוף כל יום עסקים ידאג הסוחר כי רשימת המצאי שלו מעודכנת לפי הוראות תקנה זו.

<פראס בדחי: בסעיף (ב) זה צריך להיות 4(ג)(2).

<מירב ישראלי: גם ב-(ג).

<פראס בדחי: במקום 3(ג)(2) יהיה 4(ג)(2).

<פראס בדחי: כך בתקנה (ג).

<פראס בדחי: גם שם, במקום 3(ג)(2) יהיה 4(ג)(2).

<פראס בדחי: זאת טעות דפוס.

<מוטי ארד: לגבי הזמנים, באותו יום עסקים בעניין הממוחשב, אנחנו מבקשים שיהיה להם עוד זמן קצר נוסף ולא אותו יום עסקים.

<מוטי ארד: זה אותו עדכון כפי שקיים ב-4.

<מירב ישראלי: הסיפא של (ד) מתייחסת רק להעברה או מתייחסת לכל התקנה?

<מירב ישראלי: המשפט האחרון.

עמרם מצנע: יש לך התייחסות לזה גם בסעיף (א).

<מירב ישראלי: כן, אבל בסוף כל יום עסקים.

עמרם מצנע: זה לגבי העברה ממקום למקום בעסק.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: זה לא ברור כי כתוב לפי הוראות תקנה זו.

<מירב ישראלי: האמירה היא כללית ולכן אני שואלת.

<מירב ישראלי: לפי הוראות תקנה זאת, זה לא רק (ד) אלא כל התקנה.

<מירב ישראלי: זה גם לא מתאים בימים.

עמרם מצנע: אני חושב שהמשפט "מבסוף כל יום עסקים" צריך לקבל ספרור משלו כי הוא בעצם מתייחס לכל פעולה שנעשתה.

עמרם מצנע: הוא צריך להיות אולי סעיף (ה).

<מירב ישראלי: אבל אז זה לא מתאים לזה שנותנים להם עוד יום למחרת.

עמרם מצנע: נכון.

עמרם מצנע: יש כאן סתירה.

<פראס בדחי: צריך לזכור שהיא כבר נמצאת על המחשב.

<פראס בדחי: הם כבר רשמו אותה.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: רק צריך להעביר אותה או למחוק.

<פראס בדחי: נכנס לקוח, קונה את העתיקה, לא צריך שלושה ימים

עמרם מצנע: אם כך, יש כאן סתירה.

עמרם מצנע: אם אתה כותב שבסוף כל יום עסקים ידאג הסוחר לרשימת המצאי שלו מעודכנת, זה סותר את האמירה שאם הוא העביר ממקום למקום, הוא יתקן בתום יום העסקים הראשון שאחרי מועד ביצוע העסקה.

<מירב ישראלי: זה לא יכול להיות מעודכן באותו יום.

עמרם מצנע: זה אומר שזה לא באותו יום.

עמרם מצנע: זה אומר שזה יום אחרי.

<פראס בדחי: מקובל.

<פראס בדחי: נמחק את המשפט אחרי יום עסקים.

עמרם מצנע: נמחק את המשפט מ"בסוף".

<מירב ישראלי: לא צריך אותו.

<מירב ישראלי: אתה אומר את זה ב-(ב) ו-(ג).

<פראס בדחי: אבל יתקן את הרישום לפי תקנה 2(ב).

<פראס בדחי: בסוף כל יום עסקים ידאג הסוחר כי רשימת המצאי שלו מעודכנת לפי הוראות תקנה זו.

<מירב ישראלי: "תקנה זו", לא מתייחס רק ל-(ד) אלא מתייחס לכל התקנה.

עמרם מצנע: גם ל-(א) ואז זה סותר.

<מירב ישראלי: תיקון הרישום לגבי העברה, גם זה תוך יום אחד או באותו יום?

<פראס בדחי: להערת אדוני היושב ראש.

<פראס בדחי: יום אחרי כל יום עסקים והמשפט יסתיים במילה "מעודכנת".

עמרם מצנע: תמחק את זה.

<מירב ישראלי: לא צריך את זה.

עמרם מצנע: אתה לא צריך את זה.

<מירב ישראלי: אתה מחייב אותו ב-(ב) ו-(ג).

<מירב ישראלי: רק נשארת שאלה לגבי העברה ממקום למקום בעסק, תוך כמה זמן הוא צריך לרשום.

<מוטי ארד: לגבי (ד), לפני העניין של מתי לעדכן.

עמרם מצנע: כתוב לפי 2(ב).

עמרם מצנע: אתה כותב שלא יאוחר מתום יום העסקים הראשון שלאחר היום.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: 2(ב) הוא עצם ההעברה, עצם הציון של מחסן.

<פראס בדחי: לדעתי הסעיף הזה צריך להמשיך להיות קיים כי הוא מדבר על אותו בית עסק רק למשל אם יש לו חנות ומחסן.

<פראס בדחי: הוא יעביר מהחנות למחסן.

<מירב ישראלי: אני שואלת אותך שאלה פשוטה.

<מירב ישראלי: הסעיף האומר "בסוף כל יום עסקים ידאג הסוחר כי רשימת המצאי שלו מעודכנת" מתייחס לכל התקנה או רק ל-(ד)?

<פראס בדחי: רק ל-(ד).

<פראס בדחי: לכן אמרתי למחוק את "לפי הוראות תקנה זו".

עמרם מצנע: לפי הוראות סעיף זה.

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: תקנת משנה זאת.

עמרם מצנע: תכתבי בסוגריים 5(ד).

<מירב ישראלי: זה הניסוח.

<מירב ישראלי: זה אומר את זה.

<מירב ישראלי: זה אומר שלגבי העברה, הוא צריך לעדכן באותו יום.

<מירב ישראלי: גם זה ממוחשב.

<מירב ישראלי: למה לגבי העברה זה באותו יום?

<מירב ישראלי: בגלל האכיפה?

<פראס בדחי: כן.

<רוני פירר: המשמעות של מה שכתוב כאן היא שברגע שיש מטבע נוסף, צריך לצלם אותו בנפרד או לצלם את כל החבילה מחדש.

עמרם מצנע: איפה זה כתוב?

<רוני פירר: אם אני צריך לצלם כל עתיקה, כתוב במקום אחר שאני צריך לצלם כל עתיקה שנכנסת לחנות.

עמרם מצנע: נכון.

<רוני פירר: יש לי חבילה וקניתי עוד מטבע אחד.

עמרם מצנע: אתה צריך לצלם אותו.

<רוני פירר: אם אני מצלם אותו, הוא צריך להיות בנפרד כי יש לו מק"ט נפרד.

<מוטי ארד: הם טענו שהמטבעות הם בחמישים ולא אחת-אחת.

<מירב ישראלי: אני שאלתי אתכם את השאלה הזאת.

עמרם מצנע: אני הבנתי שהתחולה של המטבעות רשומה על המיכל.

<מוטי ארד: בלי קשר.

<מוטי ארד: בצילום, מצלמים ביחד.

<רוני פירר: נאמר כאן, וזה לא נרשם לצערי הרב, שמטבעות אפשר לצלם בקבוצות של חמישים למעט מטבעות זהב וכסף.

<רוני פירר: כך נאמר.

<רוני פירר: אם אני קונה מטבע אחד שהוא לא זהב והוא לא כסף, אני צריך לצלם אותו בנפרד כי אחרת לא יהיה צילום.

<רוני פירר: אם אני רוצה לצרף אותו לקבוצה, אני צריך לצלם את הקבוצה הזאת מחדש.

עמרם מצנע: את כל הקבוצה.

<רוני פירר: את כל הקבוצה או שיהיה לי מכל עם מטבע אחד ואחר כך עוד מכל עם מטבע אחד וכולי.

עמרם מצנע: יש הסכמה למכלים, לכלי קיבול.

עמרם מצנע: מה אתם אומרים?

<מירב ישראלי: כרגע לכאורה, כתבתי לכם את זה בהערות, איך שהתקנות מנוסחות, זה מחייב צילום של כל מטבע בנפרד.

<רוני פירר: אני הבהרתי את זה.

<רוני פירר: הדבר הזה היה ברור לרשות העתיקות כבר לפני שנה.

<רוני פירר: הבהרתי להם את זה.

<רוני פירר: זה לא משהו שאני ממציא כרגע.

<איתן קליין: במידה וסוחר קונה קבוצה של מטבעות, הוא יצלם אותם וייתן להם מספר אחד.

<רוני פירר: הוא קונה רק מטבע אחד.

<רוני פירר: יש לקונה בסיסית בתקנות האלה.

<רוני פירר: אנחנו נראה בהמשך שזאת לא הלקונה היחידה.

<רוני פירר: למשל, עניין של חפצים קטנים אפשר לשים ביחד אבל כתוב במפורש בתקנות שרק במטבעות אפשר לעשות עדכון אחר.

<רוני פירר: זאת אומרת, זה לא חל על חפצים קטנים.

<רוני פירר: אם יש לי חפצים קטנים ביום שפתחתי את הרשימה, כל חפץ קטן נוסף כבר לא חפץ קטן כי אין לי אפשרות לעדכן בחבילה לפי התקנות.

<רוני פירר: מאז והלאה, כל החפצים הקטנים, כל אחד יצולם בנפרד.

<רוני פירר: כל חץ כזה יצולם בנפרד.

<רוני פירר: זאת המשמעות של מה שכתוב כאן.

עמרם מצנע: בואו נבדוק.

<רוני פירר: יש עוד לקונות כאלה.

עמרם מצנע: נגיע אליהן.

<פראס בדחי: אני אבהיר מה התכוונו עת התייחסנו לנושא הזה.

<פראס בדחי: כוונת המשורר הייתה שאם אתה קונה חמישים מטבעות, אתה אמור לצלם אותם.

<פראס בדחי: אם אתה קונה מטבע, יש לך כוונה לקנות מטבע, סימן שהמטבע הזה חשוב ואתה צריך גם לרשום אותו כמטבע ולתת לו מספר.

<פראס בדחי: לזה הייתה כוונתנו.

<פראס בדחי: הפרקטיקה והנוהג הקיים, אם אתה כסוחר רוצה לקנות ולעשות מסחר במטבע מסוים, סימן שלמטבע הזה יש חשיבות או יש לו ערך.

<מוטי ארד: עשרים שקלים.

<מוטי ארד: למכור אותו בארבעים שקלים.

<אמיר גנור: זה לא משנה.

<אמיר גנור: מה ההבדל?

עמרם מצנע: אני רוצה להבהיר את הנקודה.

עמרם מצנע: אתם אמרתם בתקנות שמטבעות שהם לא כסף וזהב, יכולים להיות בכלי קיבול ועל כלי הקיבול כותבים את מספר המטבעות שיש בפנים.

עמרם מצנע: אני מבין שכאשר מיישמים את כלי הקיבול הזה בפעם הראשונה, כל מטבע צריכה להיות מצולמת אבל היא לא חייבת להיות מצולמת בנפרד אלא אפשר לשטח את כולם ולצלם את כולם יחד.

עמרם מצנע: עכשיו הוא קנה מטבע נוסף.

עמרם מצנע: לא כסף, לא זהב אלא ברונזה או חמר והוא רוצה לצרף אותה לכלי קיבול.

עמרם מצנע: מה דין העניין?

<אמיר גנור: הוא יצלם אותה ויצרף אותה לכלי הקיבול.

עמרם מצנע: הוא צריך לצלם אותה בנפרד ותלת לה גם מספר נפרד.

<אמיר גנור: לא.

<אמיר גנור: הוא ייתן לה מספר של כלי הקיבול.

<מוטי ארד: זה לא ילך.

עמרם מצנע: הלא לכל מטבע יש את המספר הקטלוגי שלו, גם אם הוא קטן.

<איתן קליין: בדרך כלל הסוחרים לא קונים מטבע אחד אלא הם קונים קבוצות, לפעמים אפילו של אלפים.

<איתן קליין: אם הם קונים מטבע אחד, הם קונים אותו כי הם יודעים שהמטבע שווה.

עמרם מצנע: אתם אומרים שאם יש מצב יוצא דופן לדעתכם של קניית מטבע אחד, אתה צריך לתת לו כלי קיבול משלו.

עמרם מצנע: זאת המשמעות.

<איתן קליין: וגם מק"ט נפרד.

<מוטי ארד: זה פשוט לא נכון כי יכול לבוא אליך לחנות מישהו שמוכר לך מטבע אחד או שניים או שלושה.

עמרם מצנע: אף אחד לא אמר שלא יכול להיות.

עמרם מצנע: אומרים שזה מקרה נדיר.

<מוטי ארד: זה פשוט לא נכון.

<מוטי ארד: בוא נראה את העניין של מכירה.

<מוטי ארד: בא אדם, הוא חייב לקנות מאה מטבעות ביחד?

עמרם מצנע: זאת לא בעיה כי המטבעות בכלי הקיבול, לכל אחד יש את המספר שלו.

<מוטי ארד: מה הוא יעשה עם הצילום?

עמרם מצנע: זה הכול אינטרנטי.

עמרם מצנע: זאת לא בעיה.

עמרם מצנע: הבעיה היא התוספת.

<מוטי ארד: הוא יעשה איקס עם עיפרון?

עמרם מצנע: הוא ימחק במערכת.

עמרם מצנע: במחשב.

<מוטי ארד: אבל זה צילום.

<מוטי ארד: איך הוא ימחק בצילום?

עמרם מצנע: אין שום תקנות בעולם – ואני מאשר כאן הרבה תקנות – שיכולות לתת פתרון נקודתי פינתי חריג לכל דבר.

<מוטי ארד: כמו שמרנו בהתחלה, נושא הצילום - - -

עמרם מצנע: אני לא אבטל את נושא הצילום.

<מוטי ארד: זה לא יעמוד בבג"ץ.

עמרם מצנע: תלכו לבג"ץ.

<מוטי ארד: כי אין לזה שום תוחלת.

עמרם מצנע: ידידי עורך הדין, אתה יודע שמקצוע עורך דין לא היה מתקיים אם לא היו פרשנויות לחוקים ואז לכולם היה ברור מה נאמר.

עמרם מצנע: מאחר שיש פרשנויות, הולכים לבתי המשפט.

עמרם מצנע: חברים, אנחנו מתקדמים.

<מוטי ארד: מה הפתרון לזה?

עמרם מצנע: אני משאיר את זה כך.

<רוני פירר: יש לי עוד שתי הערות.

<רוני פירר: כתוב לגבי מטבעות שצריך לרשום אותם במספרים עוקבים.

עמרם מצנע: אתה עכשיו בסעיף 5?

<רוני פירר: כן.

<פראס בדחי: מחקנו את זה.

עמרם מצנע: זה היה בסעיף 4 אבל את 4 אישרנו.

<פראס בדחי: מחקנו את זה.

<רוני פירר: את זה רציתי לשמוע.

עמרם מצנע: את סעיף 4 גמרנו.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 5.

<רוני פירר: אם אני קונה מטבע ואני צריך להכניס אותו, אם המספרים עוקבים נמחקו משני הסעיפים, אין לי בעיה.

עמרם מצנע: בסעיף 5 לא מופיעה המילה "עוקבים".

<רוני פירר: אבל הוא מפנה ל-4 והפעולה צריכה להתבצע לפי 4.

עמרם מצנע: בסעיף 4 מחקנו את זה.

<רוני פירר: יופי.

<רוני פירר: מה עם חפצים קטנים?

עמרם מצנע: אנחנו עכשיו בסעיף 5 שזה עדיין מטבעות.

<רוני פירר: לא.

<רוני פירר: סעיף 5 מדבר על כל העתיקות במיוחד לנושא מטבעות.

<רוני פירר: מה עם חפצים קטנים?

עמרם מצנע: איפה אתה רואה את זה ב-5?

<רוני פירר: בסעיף קטן (א) כתוב שמכר סוחר עתיקה – צריך לעדכן.

עמרם מצנע: מה השאלה?

<רוני פירר: אם הוא קונה פריט קטן?

<אמיר גנור: מה משנה הגודל של הפריט?

עמרם מצנע: זה אותו דבר.

עמרם מצנע: עניתי על זה.

<רוני פירר: אני מבין שזה מכעיס שאני מעלה שאלות.

<מוטי ארד: ב-4(ב) זה מופיע כעתיקה קטנה בנפרד ו-5 מדובר על העדכון, שם זה לא מופיע.

<מוטי ארד: ברגע שנתנו את האפשרות שהם יהיו ביחד, בקבוצה בכלי קיבול - --

עמרם מצנע: בסעיף 5 כתוב על עתיקה.

עמרם מצנע: אתם מפנים תשומת לב שיש גם עתיקה קטנה.

עמרם מצנע: עתיקה קטנה שהוא קונה, הוא יצטרך לתת לה מספר ולשים אותה בכלי קיבול חדש.

עמרם מצנע: זאת המשמעות.

<מוטי ארד: למה שלא יהיה אותו דין כמו שיש בתקנה 4 שמטבעות ועתיקה קטנה מקבלים אפשרות להיות בכלי קיבול ביחד?

עמרם מצנע: אתם העליתם את הבעיה של הצילום.

עמרם מצנע: אין לי פתרון לזה.

<מוטי ארד: היחס בסעיף 5 שמתייחס למטבעות, יש התייחסות נפרדת למטבעות ב-(ב).

<מוטי ארד: כמו שיש ב-4 התייחסות נפרדת למטבעות ולעתיקה קטנה, גם ב-5 צריך להיות.

עמרם מצנע: אפשר לכתוב שמכר סוחר עתיקה שהיא מטבע או פריט קטן.

<מוטי ארד: עתיקה זעירה.

<אמיר גנור: מאותו מטבע יכולים להיות מאה עותקים זהים.

<אמיר גנור: בעתיקה קטנה, אם זה חותם, נדיר שיש שניים כאלה.

<אמיר גנור: זאת הייחודיות של כל עתיקה ועתיקה.

עמרם מצנע: אבל סעיף (ב) מתייחס בהקשר של כלי הקיבול.

<אמיר גנור: עתיקה קטנה, אנחנו לא רוצים שתהיה בכלי קיבול.

<מוטי ארד: יש לך את 4(ב).

<מוטי ארד: תקרא אותו.

עמרם מצנע: בסעיף הקודם אנחנו אישרנו לעתיקות הקטנות כלי קיבול.

עמרם מצנע: אני מציע, כדי לא להשאיר פתח, לכתוב: מכר סוחר עתיקה שהיא מטבע כאמור בתקנה זו וזו או עתיקה קטנה.

<מוטי ארד: זעירה.

עמרם מצנע: זעירה.

<אמיר גנור: מי יגדיר מהי עתיקה זעירה?

עמרם מצנע: אלה שמותר להחזיק בכלי קיבול.

<מירב ישראלי: אתם מגדירים.

<מירב ישראלי: ב-4(ב) אתם אומרים שלדעת המנהל אין אפשרות לציין את מק"ט הסוחר שלה על העתיקה.

<מוטי ארד: נתתם לה יחס מיוחד.

<מירב ישראלי: יש לכם הגדרה.

<מוטי ארד: גם ב-(ב) ו-(ג).

<מוטי ארד: זה גם (ג).

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: בסעיף (ב) נוסיף.

<מוטי ארד: גם ב-(ג).

<פראס בדחי: "מכר סוחר עתיקה, מטבע או עתיקה זעירה או הוציאה מהמלאי המסחרי שברשותו בדרך אחרת, ימחק את רישומה מרשימת המצאי".

<מוטי ארד: אותו הדבר ב-(ג).

מירב כהן: "מכר סוחר עתיקה שהיא מטבע או עתיקה זעירה".

<פראס בדחי: בסדר.

עמרם מצנע: זה מה שאמרתי, להוסיף עתיקה זעירה.

<מוטי ארד: זה צריך להיות גם ב-(ג) שמתייחס להוספת מטבע.

עמרם מצנע: נכון.

עמרם מצנע: על הוספת מטבע ו/או עתיקה זעירה.

<מוטי ארד: לגבי (ד), יש כאן שינוי משמעותי מהתקנות הקיימות.

<מוטי ארד: בתקנות הקיימות היה "העביר סוחר עתיקה ממקום של בית העסק למקום אחר שלו".

<מוטי ארד: כאן אומרים "העביר סוחר עתיקה ממקום למקום בעסק".

<מירב ישראלי: המשמעות היא אותה משמעות.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: זאת אותה משמעות כי אנחנו קבענו שעסק כולל המחסנים שלו.

<מוטי ארד: אבל אפשר לכתוב מהעסק למחסן.

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: בעסק זה גם אם למשל זה היה בחלון הראווה או בפנים על המדף.

<מוטי ארד: השאלה אם צריך הסוחר לעדכן במחשב שזה עבר מחלון הראווה למדף או למגירה.

<מוטי ארד: למה?

<מוטי ארד: עוקבים אחרי חפץ רדיואקטיבי?

<מוטי ארד: מה הבעיה עם זה?

עמרם מצנע: אני חושב שזה רק לתועלת בעל העסק, שהוא יודע איפה הדברים נמצאים.

<מוטי ארד: הוא יודע.

עמרם מצנע: מדברים על אלפי פריטים.

עמרם מצנע: איך הוא יודע?

<מוטי ארד: זה לא בעל העסק.

עמרם מצנע: אני חושב שהתוכנה הזאת תשרת מאוד את בעל העסק.

<מוטי ארד: לא מדובר כאן על עניין וולנטרי עבור בעל העסק.

<מוטי ארד: מדובר כאן על מעקב.

עמרם מצנע: אבל מדובר על כך שאם בא מפקח, בעל העסק יכול למצוא את הפריט.

עמרם מצנע: איך בעל העסק ידע איפה הפריט?

<מוטי ארד: אלה תקנות שנועדו לסיוע לבעלי עסקים?

<מוטי ארד: זה הרי לא יעלה על הדעת.

<מוטי ארד: אין תקנות כאלה שאומרים לבעל עסק.

עמרם מצנע: לא אמרתי שזה לסיוע לבעלי עסקים.

עמרם מצנע: אמרתי שזה לסיוע למפקחים.

<מוטי ארד: המפקח יבוא עם רשימה.

עמרם מצנע: הוא יגיד לו לפתוח את המחשב שלו ויראו מה רשום אצלו וישוו בין המחשב לבין המקום בו נמצאים הפריטים.

<מוטי ארד: למה שתהיה עבירה אם המטבע היה על השולחן או בחלון הראווה?

עמרם מצנע: כי ברגע שאתה פותח פתח, הדברים יכולים להיות בכל מקום שהוא.

<מוטי ארד: אבל זה בחנות שלו.

<מוטי ארד: זאת החנות שלו.

<מוטי ארד: הוא צריך לדווח אם הוא מעביר ממקום למקום בתוך החנות שלו?

עמרם מצנע: בסעיף קודם ביטלנו את המילה "מדויק".

עמרם מצנע: עכשיו זה אולי המקום לפרשנות.

<מוטי ארד: יש כאן שינוי מהתקנה הקיימת.

עמרם מצנע: הנקודה ברורה.

עמרם מצנע: ההערה שלך ברורה.

<מוטי ארד: אבל מה הסיבה?

עמרם מצנע: אני מסביר לך מה הסיבה.

עמרם מצנע: בא מפקח ורוצה בצורה פשוטה וקלה יחד עם בעל העסק לבחון האם כל הדברים רשומים והם במקומם.

עמרם מצנע: עוד משהו לגבי סעיף 5.

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: אני מאשר את סעיף 5 עם התיקון שעשינו ל-(ב) ו-(ג).

עמרם מצנע: מחקנו גם את "בסוף כל יום עסקים".

<מירב ישראלי: לפי הוראות תקנת משנה זאת.

<מירב ישראלי: זה אומר שלגבי יום אחד, אתה רוצה לחזור לזה?

<מירב ישראלי: עדכון תוך יום אחד.

<איתן קליין: במקרה הזה מדובר על מכירה.

<איתן קליין: המכירה אמורה להתבצע בלחיצת כפתור.

<פראס בדחי: היא כבר רשומה.

עמרם מצנע: זאת לא רק מכירה.

עמרם מצנע: גם תוספת וגם העברה, בסעיף (ד).

<מירב ישראלי: כעיקרון זאת פעולה שהוא צריך לעשות במחשב.

<איתן קליין: בסעיף (א) זאת מכירה.

עמרם מצנע: בסעיף (א) זאת מכירה.

<איתן קליין: לחיצה על כפתור, נמכר.

עמרם מצנע: על זה אין ויכוח.

עמרם מצנע: ההערה הייתה לסעיף (ד).

עמרם מצנע: סעיף (ד) הוא לא מכירה אלא הוא העברה ממקום למקום.

מירב כהן: שאלת הבהרה כדי לעדכן אצלי.

מירב כהן: לגבי סעיף קטן (ד), "העביר סוחר עתיקה ממקום למקום בעסק, יתקן את הרישום בטור הערות לפי תקנת משנה זו".

מירב כהן: זה מה שאמרנו.

מירב כהן: נכון?

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: זה בהמשך.

עמרם מצנע: בסוף כל יום עסקים.

<מוטי ארד: בסוף כל יום עסקים הוא יעדכן אם הוא העביר את זה ממקום למקום בעסק?

עמרם מצנע: כן.

<איתן קליין: נכון.

<איתן קליין: זאת לא אמורה להיות בעיה.

<מוטי ארד: אין בזה שום הגיון.

<איתן קליין: מפקח יכול להגיע כל יום לעסק.

<מוטי ארד: אין עסק כזה במדינה.

<מוטי ארד: צריך סיבה אמיתית שיהיה דבר כזה במדינה.

עמרם מצנע: יש לי חדשות בשבילך.

עמרם מצנע: בכל סופרמרקט מודרני, כשאתה לוקח את הפריט מהמדף, אוטומטית נרשם שהוא נלקח.

<מוטי ארד: מאיזה מדף לאיזה מדף?

עמרם מצנע: כן.

<יהודית גידלי: במיני-בר בבתי מלון.

עמרם מצנע: היום יש חנויות שכך הם מנהלים את המלאי.

עמרם מצנע: חברים, הדיון בסעיף הזה הסתיים.

<מירב ישראלי: אני רוצה להגיד שלדעתי התקנה הזאת היא לא שונה מהתקנה כפי שהיא מופיעה בתקנות הקיימות.

<מירב ישראלי: זה אותו הדבר.

<מירב ישראלי: ההבדל היחידי הוא שבתקנות הקיימות זה נעשה ידנית ובתקנות האלה הוא צריך לעשות את זה ממוחשב.

<מירב ישראלי: זה ההבדל היחידי, אם קוראים את התקנה הקיימת.

<מירב ישראלי: לדעתי זה אותו הדבר ואין הבדל.

<מירב ישראלי: ההבדל הוא רק בעניין של מחשוב.

עמרם מצנע: התקנה הייתה קיימת באופן ידני אלא שבטח לא עשו את זה.

<מוטי ארד: רק מבית העסק למקום אחר.

<מירב ישראלי: בעסק.

עמרם מצנע: ממקום למקום.

<מירב ישראלי: זאת המשמעות.

עמרם מצנע: העביר סוחר עתיקה ממקום של בית העסק למקום אחר.

<מוטי ארד: למקום אחר.

<מוטי ארד: יש הבחנה.

<מירב ישראלי: למקום אחר של עסק.

<מוטי ארד: זאת אומרת, זה יכול להיות מחסן.

<מירב ישראלי: זאת המשמעות גם כאן.

עמרם מצנע: יכולה להיות לזה פרשנות.

עמרם מצנע: חברים, סעיף 5 אושר פה אחד עם התיקונים שאמרנו.

עמרם מצנע: אנחנו ממשיכים בסעיף 6.

<מוטי ארד: סליחה, אבל למה לא לכתוב מחסן אם כתבנו שמחסן זה מקום אחר?

עמרם מצנע: סעיף 6.

<מירב ישראלי: 6.

<מירב ישראלי: מסירתה של רשימת מצאי סוחר ידווח על רשימת מצאי בצורה מקוונת לאחר הזנת שם משתמש וסיסמה שרשות העתיקות הנפיקה לו.

<מירב ישראלי: הסוחר יעדכן את הדיווח באמצעות אתר האינטרנט של הרשות לפי הטופס שבתוספת הראשונה הכוללת הזנת תמונה של כל פריט ופריט.

<מירב ישראלי: דיווח כאמור ייעשה בתום כל יום עסקים.

<מירב ישראלי: במועד הגשת בקשה לרישיון יצרף מגיש הבקשה רשימת מצאי ידנית שתהיה לגבי עתיקות שיהיו המלאי המסחרי במקום העסק כפי שתואר בטופס הבקשה לרישיון.

<מירב ישראלי: לא היו ברשות המבקש עתיקות תצרכי המסחר בשעת הגשת הבקשה, יציין את הדבר במקום המוזכר בטופס הבקשה לרישיון.

<מירב ישראלי: כאן בעיקרון צריך להבחין בין שני דברים.

<מירב ישראלי: צריך להבחין בין מה שנדבר עליו בסוף, שזאת הוראת המעבר לגבי סוחרים קיימים, לבין התקנה הזאת שהיא תחול מעתה ואילך גם על סוחרים חדשים.

<מירב ישראלי: לכן יכול להיות שהסוחר יגיש בקשה לפני שבכלל יש לו מלאי.

<מירב ישראלי: לכן צריך קודם כל את הסיפא של סעיף קטן (ב) להזיז ותכף נדבר על זה, אבל צריך גם לקבוע זמן לסוחר לפי תקנה 6(א) אחרי שהוא מקבל את שם המשתמש והסיסמה להזין את הרשימה הידנית.

<מירב ישראלי: זאת אומרת, כאן זה חסר.

עמרם מצנע: לא הבנתי.

<מירב ישראלי: בעיקרון אנחנו נקבע שהתקנות האלה מתחילות תוך איקס ימים.

<מירב ישראלי: לגבי סוחרים קיימים, תוך איקס ימים הם יקבלו את שם המשתמש ויזינו.

<מירב ישראלי: התקנה הזאת ממשיכה לחיות ונגיד שבעוד שנתיים יבוא סוחר חדש והוא יגיש בקשה ידנית עם רשימה ידנית - - -

עמרם מצנע: למה שיגיש ידנית?

<מירב ישראלי: כי זה מה שכתוב.

<מירב ישראלי: כתוב שהוא מגיש את הבקשה והוא יצרף רשימת מצאי ידנית.

<פראס בדחי: כי אין לו עדיין שם משתמש וסיסמה.

<מירב ישראלי: הוא חדש.

<מירב ישראלי: הוא פותח עסק חדש.

<מירב ישראלי: הוא מגיש רשימה ידנית.

עמרם מצנע: לפני שהוא פותח עסק חדש לא יכולים להיות לו פריטים?

<מירב ישראלי: יכול להיות שכן.

מירב כהן: אבל אין לו רישיון להיות סוחר.

מירב כהן: זה ההבדל.

<איתן קליין: הוא גם יכול להצהיר ממי הוא הולך לקנות.

<מירב ישראלי: הוא יכול להגיש רשימה ידנית.

<רוני פירר: יש כאן טעויות.

<רוני פירר: חבל לדון על זה.

עמרם מצנע: מה זה חבל לדון?

עמרם מצנע: עם כל הכבוד לך, אתה מעליב אותנו.

עמרם מצנע: אתה מתאר לך שאני מבזבז זמני עכשיו?

עמרם מצנע: מה זה חבל לדון על זה?

<רוני פירר: לפני שנכנסים לפרטים, יש כאן רעיון מסוים וצריך לדון בו.

<רוני פירר: רצוי לדון ברעיון לפני שנכנסים לפרטים.

עמרם מצנע: מה הרעיון שעוד לא דנו בו עד עכשיו?

<רוני פירר: כאשר כתוב כאן מועד הגשת בקשה לרישיון – סוחר מבקש כל שנה רישיון.

<רוני פירר: כל שנה הוא מבקש רישיון מחדש.

<רוני פירר: המשמעות היא שאת הרשימה הידנית צריך להגיש כל שנה.

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: התשובה היא לא נכון.

<מירב ישראלי: לכן אני אומרת שזה לא נכון.

<מירב ישראלי: לכן אני אומרת שזה לא מנוסח טוב.

עמרם מצנע: זה לא רישיון חדש.

עמרם מצנע: זאת הארכת רישיון.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: אבל בהארכת רישיון הרשימה כבר במחשב ואין צורך להגיש אותה ידנית.

<מירב ישראלי: הוא צודק.

<מירב ישראלי: בעיקרון בחידוש רישיון לא מדובר על רשימה.

עמרם מצנע: אני רוצה עוד פעם לקרוא את זה כפי שהוא.

עמרם מצנע: אני לא יודע למה הסתבכתם.

עמרם מצנע: סוחר ידווח על רשימת מצאי בצורה מקוונת לאחר הזנת שם משתמש וסיסמה שרשות העתיקות הנפיקה לו.

עמרם מצנע: הסוחר יעדכן את הדיווח באמצעות אתר האינטרנט של הרשות לפי טופס מיוחד.

עמרם מצנע: הדיווח ייעשה בכל יום עסקים.

<מירב ישראלי: הגשת הרשימה המקוונת היא פעם אחת.

עמרם מצנע: אז לא צריך בכלל לכתוב את זה כאן.

<מירב ישראלי: זה מה שאני אומרת.

<מירב ישראלי: אני אומרת שצריך להבחין בין הפעם הראשונה שסוחר מגיש את הרשימה, שזאת פעם אחת.

עמרם מצנע: אני שאלתי בפעם הקודמת.

עמרם מצנע: אין כמעט דבר כזה של סוחרים חדשים ואני מניח שרשות העתיקות גם תעשה את הכול שלא יהיו סוחרים חדשים כאלה.

עמרם מצנע: על כן, אם אתם רוצים, צריך לכתוב סוחר בעל רישיון.

<מירב ישראלי: לא, אבל אין מניעה שסוחר חדש ייכנס.

עמרם מצנע: תחריגי את זה אחר כך.

עמרם מצנע: תכתבי סעיף על סוחר חדש.

<מירב ישראלי: זה מה שאני אומרת.

עמרם מצנע: אבל הסעיף הזה לא דן בסוחר חדש.

<מירב ישראלי: הוא כן.

עמרם מצנע: הוא לא.

עמרם מצנע: התשובה היא לא.

<רוני פירר: הוא לא דן והמשמעות היא שצריך להמשיך להחזיק.

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: אם מישהו הבין את זה, אנחנו נתקן את זה.

עמרם מצנע: לא יהיה דבר כזה.

<איתן קליין: סעיף 2(א) מפנה לתקנה 6.

<מירב ישראלי: סעיף 6 עוסק בשני דברים שונים.

<איתן קליין: נכון.

<מירב ישראלי: לכן צריך להפריד.

עמרם מצנע: תסבירו לי למה בכלל צריך את סעיף 6.

עמרם מצנע: עד עכשיו דיברנו על כך שסוחר מנהל את כל הרשימות ודיברנו איך הוא מנהל אותן.

עמרם מצנע: למה צריך את סעיף 6?

<מירב ישראלי: כי זה מדבר על הפעם הראשונה.

עמרם מצנע: אז אני רוצה סעיף שדן בסוחר חדש.

עמרם מצנע: לסוחר קיים כבר לא צריך את הסעיף הזה.

<מירב ישראלי: צריך רק את הפעם הראשונה וזאת הוראת המעבר.

<מירב ישראלי: זה בדיוק מה שאמרתי.

עמרם מצנע: בואי נפריד בין סוחר קיים שמחדשים לו את הרישיון כל שנה לבין סוחר חדש.

עמרם מצנע: למה סעיף 6 צריך בכלל לחול על סוחר קיים?

<פראס בדחי: כי אנחנו נותנים לו שם משתמש וסיסמה.

עמרם מצנע: כל שנה מחדש?

<פראס בדחי: לא.

<פראס בדחי: פעם ראשונה נותנים לו והיא אישית.

עמרם מצנע: ולפני כן זה לא כתוב בשום מקום?

<פראס בדחי: לא.

<מירב ישראלי: זה לא כתוב.

<פראס בדחי: זה כתוב רק כאן.

<פראס בדחי: החיוניות של סעיף 6 היא חשובה כי אנחנו עושים הבחנה ונותנים לסוחר הקיים שם משתמש וסיסמה דבר המהווה זיהוי לאותו סוחר וגם אחריות לאחר מכן.

עמרם מצנע: אני הבנתי.

<פראס בדחי: זה לא מופיע באף מקום, חוץ מהסעיף הזה.

עמרם מצנע: צריך לחלק את זה לשניים.

<מוטי ארד: סוחר קיים שהחזיק ברישיון במועד כניסתן לתוקף של תקנות אלה, זה סוחר קיים.

מירב כהן: לתקנה (ב), במועד הגשת בקשה לרישיון או חידושו?

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: לא צריך להגיש ידנית פעמיים.

<מירב ישראלי: אני אומרת שוב.

<מירב ישראלי: התקנות צופות פני עתיד.

<מירב ישראלי: אלה בדרך כלל התקנות.

<מירב ישראלי: אנחנו מטפלים גם בדברים שאנחנו רוצים לקבוע להם הוראת מעבר שזה בסוף.

<מירב ישראלי: זה החריג.

<מירב ישראלי: הכלל הוא מה יהיה מעתה ולהבא.

<מירב ישראלי: זה הכלל.

<מירב ישראלי: גם אם לא יהיו הרבה סוחרים חדשים - - -

עמרם מצנע: אני מקבל אבל צריך להפריד את זה.

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: זה בדיוק מה שאמרתי.

<פראס בדחי: יש דבר מאוד חשוב.

<פראס בדחי: בהמשך לשם משתמש וסיסמה, כאן יש את העניין של התמונה שלא מוזכרת באף מקום חוץ מאשר בסעיף הזה.

עמרם מצנע: מה זה לא מוזכרת?

<פראס בדחי: הזנת תמונה של כל פריט ופריט.

<מירב ישראלי: צריך לחלק את הסעיף.

עמרם מצנע: את סעיף 6 צריך לחלק לשני חלקים.

<פראס בדחי: מסכימים.

<מירב ישראלי: אני כתבתי איך צריך לעשות את זה כרונולוגית כאשר סעיף 6 בא לפני 2.

<מירב ישראלי: צריך את סעיף 6 לשים לפני סעיף 2.

<פראס בדחי: ראיתי את ההערה ואני מסכים לה.

עמרם מצנע: אני רוצה להגיד עוד דבר.

עמרם מצנע: לדעתי גם סוחר חדש לא צריך להגיש רשימה ידנית.

<פראס בדחי: הוא משתמש בסיסמה זמנית.

עמרם מצנע: בדיוק.

עמרם מצנע: עם הגשת הבקשה לרישיון הוא מקבל מכם שם זמני וסיסמה זמנית וממלא את מה שצריך.

עמרם מצנע: אחרי אישור של המלאי שיש לו, הוא מקבל סיסמה קבועה.

<איתן קליין: זה נכון מה שאתה אומר ואני אוסיף לדבריך.

<איתן קליין: בדרך כלל סוחר חדש יקנה את המלאי מסוחר אחר.

עמרם מצנע: אז בכלל אין בעיה.

<איתן קליין: אז תהיה העברה דרך המערכת.

<אמיר גנור: אז הוא לא יצטרך לצלם מחדש.

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: לא צריך.

<איתן קליין: הוא פשוט יעביר מסוחר אחר.

עמרם מצנע: אני מבקש לנסח.

<מירב ישראלי: אני אעזור להם לנסח.

עמרם מצנע: להעביר לי לראות את זה ולהעביר גם להם.

עמרם מצנע: אנחנו לא נעשה ישיבה נוספת.

עמרם מצנע: תעבירו לי ותעבירו לסוחרים.

<מירב ישראלי: אני מורידה את ה"ידנית".

עמרם מצנע: אין ידנית.

<פראס בדחי: מה שהציע אדוני היושב ראש שתינתן סיסמה ושם משתמש זמניים למבקש להיות סוחר חדש.

<פראס בדחי: הוא יעדכן את המערכת ברשימה המקוונת באינטרנט ואנחנו נראה אותה.

<פראס בדחי: ניתן זמן של שלושים ימים למשל לעדכון הרשימה שהוא רוצה.

<פראס בדחי: אחרי כן נקבל אותה.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: אפילו תשעים ימים.

עמרם מצנע: אין כאן מגבלה.

עמרם מצנע: זאת הבעיה שלו לקבל את הרישיון כמה שיותר מוקדם.

<מוטי ארד: הכוונה גם להעביר את זה להיות תקנה 2?

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: אני אומרת שצריך כרונולוגית לסדר את זה נכון.

<מירב ישראלי: צריך קודם כל להגיש בקשה ואחר כך עדכון.

<מירב ישראלי: עדכון לא בא לפני הגשת בקשה.

<מירב ישראלי: צריך לפרק כאן סוחר חדש ואחר כך נדבר על סוחרים קיימים ועל חידוש רישיון.

<מירב ישראלי: חידוש רישיון למעשה לא חל עליו הדבר הזה אלא רק הוא ימשיך לעדכן.

עמרם מצנע: יש לי עוד הערה עקרונית.

עמרם מצנע: כשאתם כותבים "סוחר ידווח", במונחים של פעם זה צריך להרים טלפון או צריך לשלוח מכתב.

עמרם מצנע: כאן כל הדיווח הוא בעצם מקוון.

<מירב ישראלי: זה למעשה לפי הטופס שבתוספת.

<מירב ישראלי: זה סידור הסעיפים ואני אעשה את זה.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: תעשי זאת.

<איתן קליין: אבל כתוב שידווח בצורה מקוונת.

עמרם מצנע: כן, אבל זה כאילו מסר משהו.

עמרם מצנע: הלא כאן אתם בונים מערכת שעצם ההקלדה פנימה מתאשרת גם אצלכם.

<רוני פירר: סעיף 6(א) נשאר?

עמרם מצנע: מתקנים אותם.

<מירב ישראלי: אנחנו נחבר בין 6 ל-2, נסדר את זה אחרת.

<מירב ישראלי: יהיה הגשת בקשה ראשונית עם שם משתמש וסיסמה זמנית, שזה ייבחן וברגע שיינתן לו רישיון, שם המשתמש והסיסמה או יהפכו לקבועים או שייתנו לו חדשים ואז הרשימה נכנסת.

<מירב ישראלי: אחר כך העדכון.

<מירב ישראלי: בחידוש רישיון לא צריך עוד פעם רשימה אלא צריך להמשיך לעדכן.

<רוני פירר: מופיעה כאן המילה "פריט".

<איתן קליין: במקרה הזה אני חייב לומר שרשימה ידנית היא חשובה מכיוון שלא כל הבקשות מאושרות.

<מירב ישראלי: אתם אמרתם שזה יוזן באופן זמני.

<איתן קליין: חלק מהבקשות לא מתקבלות כי הם לא עומדים בקריטריונים של סוחר.

<איתן קליין: אם הבקשות לא מתקבלות, למה להעלות את המלאי העתידי שלו למערכת?

עמרם מצנע: תעזבו.

עמרם מצנע: הוא מגיש בקשה של סוחר חדש.

<מירב ישראלי: אולי בלי צילומים.

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: זאת טעות.

עמרם מצנע: אל תעשו את זה.

עמרם מצנע: סוחר מבקש להתקבל, הוא מעביר.

<פראס בדחי: מחקנו את ההערה.

עמרם מצנע: בוודאי.

<מוטי ארד: לגבי מה שהיום ב-6(א).

<מוטי ארד: הזנת תמונה של כל פריט ופריט אבל אמרנו שיש פריטים שזה לא יהיה של כל פריט ופריט אלא זה יהיה בקבוצה.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: כל פריט ופריט לא שולל את האפשרות שזה בקבוצה.

<מוטי ארד: של כל פריט.

<מוטי ארד: המילה כל פריט ופריט נותנת מחשבה שזה בנפרד.

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: כל פריט ופריט יכול להיות גם בקבוצה.

<מוטי ארד: אז כל פריט.

<מוטי ארד: למה להגיד כל פריט ופריט?

עמרם מצנע: כל פריט.

עמרם מצנע: אין בעיה.

<מירב ישראלי: 7.

<מירב ישראלי: העתקי עתיקות וחיקויי עתיקות סוחר יחזיק רשימת מצאי של העתקי עתיקות וחיקויי עתיקות, לפי עקרונות המספור בתקנות 4 ו-5.

<מירב ישראלי: הרשימה תעודכן בסוף כל יום עסקים.

<מירב ישראלי: רשימת המצאי לגבי העתקי עתיקות וחיקויי עתיקות תהיה ידנית, תיערך לפי הטופס שבתוספת השנייה ותועבר לרשות ב-15 בינואר לגבי השנה שהסתיימה ב-31 בדצמבר שקדם לה.

עמרם מצנע: למה עוד פעם ידנית?

<איתן קליין: מכיוון שלא מדובר בעתיקות.

<איתן קליין: אנחנו לא רוצים להכניס את זה לפול של העתיקות.

<איתן קליין: יש פריטים שקשה מאוד לדעת אם הם עתיקות או לא על פי הצילומים שלהם.

עמרם מצנע: אז תכתבו.

עמרם מצנע: תנו מונח אחר.

<איתן קליין: גם בחנויות אנחנו מפרידים בין העתקי עתיקות לבין עתיקות אמיתיות.

<איתן קליין: יש מדפים מסוימים שמסומנים כהעתקי עתיקות.

<מוטי ארד: אדוני, בעניין הזה מדובר בהקלה על הסוחרים כי להכניס ולדווח להם על חיקוי של עתיקה, זה משהו נוסף.

<מוטי ארד: אלה לא עתיקות, זה לא שוד עתיקות, זאת לא גניבה אלא זה חיקוי.

<מוטי ארד: כאן מקלים עליהם כי הנטל של הצילום הוא כבד כשלעצמו.

<מוטי ארד: לחייב אותם לצלם גם את ההעתקים, זה להכביד קושי על קושי.

עמרם מצנע: בסדר.

<רוני פירר: אני מקווה שברור לכולם שצריך על העתקי הבדיקות לשים פתק עם מספר.

<פראס בדחי: יש תקנות לעניין הזה.

<פראס בדחי: התקנות ברורות לגבי איך מסמנים עתיקה או חיקוי.

<רוני פירר: כרגע התיקון הוא שצריך מספור.

<רוני פירר: למספר כל אחד.

<פראס בדחי: אבל זה מופיע בתקנות נפרדות לגבי החיקוי.

<פראס בדחי: אין חדש בעניין הזה.

עמרם מצנע: אם כל הצדדים מקבלים, אני מסכים.

עמרם מצנע: תועבר לרשות עד ה-15 לינואר ולא ב-15 בינואר.

<פראס בדחי: בסדר.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 7 אושר

עמרם מצנע: סעיף 7 אושר.

<מירב ישראלי: 8.

<מירב ישראלי: ביטול תקנות העתיקות (ניהול רשימת מצאי) התשמ"ג-1983 – בטלות.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 8 אושר

עמרם מצנע: סעיף 8 אושר.

עמרם מצנע: ראשית, אתם צריכים לתת לי תשובה לגבי הסיפור של השלושה ימים.

<פראס בדחי: כן.

<פראס בדחי: אנחנו ניתן תשובה לעניין של לוח הזמנים.

<פראס בדחי: אנחנו הצענו את הדבר הבא: קודם כל, אנחנו מסכימים שעד סוף השנה יש להם את הזמן לעדכן.

<פראס בדחי: כלומר, יש להם כמעט חמישה חודשים לעדכן את המערכת וזה זמן סביר מאוד בהתחשב בכך שאנחנו יודעים מה יש אצל הסוחרים מבחינת הכמויות שהם צריכים לעדכן לתוך המחשב.

<פראס בדחי: אנחנו אומרים שבנוסף לזה אנחנו מסכימים שייכנס סעיף שיתייחס לחריגים, לגבי סוחר שיש לו כמות למשל שהיא מעל עשרים אלף פריטים שהוא צריך להכניס למחשב ולכן הוא צריך יותר זמן.

<פראס בדחי: אמרנו שאנחנו מוסיפים סעיף וניסחנו הוראה מיוחדת אותה העברנו לבדיקה ואישור של מירב, בה אנחנו נותנים אורכה של שלושה חודשים נוספים על חמשת החודשים שקיימים עכשיו כדי לעדכן את המערכת.

<פראס בדחי: אני חושב שבנסיבות האלה זה יהיה מאוד סביר אם אנחנו נותנים את הזמן הזה עד סוף השנה ועוד שלושה חודשים בנסיבות חריגות לסוחרים שיש להם כמויות יותר גדולות.

<פראס בדחי: אני חושב שזה מאוד סביר והגיוני לעדכן מערכת כזאת בזמן כזה של חמישה חודשים ועוד שלושה חודשים לחריגים.

<מוטי ארד: אנחנו לא מדברים על עניין שיש בו דחיפות אמיתית שהעסק לא עובד בלי זה וגם מה שנעשה עד היום, שחיכינו עוד שנה עד שהדברים הפכו מהנחיות לתקנות.

<מוטי ארד: אנחנו הראינו שכדי להיערך לצילום הזה ולצלם כל כך הרבה פריטים, זה לוקח בין חודשים ואפילו אנשים יצטרכו לגייס מספר אנשים שיעשו את זה עבורם.

עמרם מצנע: אם באמת יחריגו סוחרים שיש להם יותר מ-10,000 פריטים?

<מוטי ארד: לפי החישובים שלנו הכמות שייקח חודשים לצלם, לפי שמונה שעות ביום וימי עבודה, צריכה להיות 5,000 פריטים ומעלה.

<מוטי ארד: לא תשנה הכניסה של התקנות לתוקף אם זה יקרה ב-1 בינואר או זה יקרה בעוד שנה ביולי 2015.

<מוטי ארד: הדברים קיימים כיום.

<מוטי ארד: יש את הרשימות הידניות ומה שקיים, קיים ולא קורה כלום.

<פראס בדחי: אנחנו רוצים לקדם את התקנות שייכנסו כמה שיותר מוקדם.

<מוטי ארד: הן ייכנסו.

<מוטי ארד: הן נכנסות.

<פראס בדחי: עדיין צריך להסביר שהעניין של הצילום בטכנולוגיה שקיימת כיום – אפילו באייפון שלך היום ברזולוציה קיימת – אתה יכול לצלם ולהעלות לאתר.

<פראס בדחי: עדיין מדובר בחמישה חודשים ובעוד שלושה חודשים לחריגים, שמונה חודשים, זה זמן מאוד סביר שכל אחד יכול להתארגן ולעשות את זה.

<פראס בדחי: יש להתחשב בכך אדוני היושב ראש שהמערכת כבר קיימת וחלק מהסוחרים כבר עדכנו והמערכת לא חדשה להם.

עמרם מצנע: שאלה.

עמרם מצנע: בהתפלגות של הסוחרים, לכמה סוחרים יש מעל 10,000 פריטים?

<פראס בדחי: מעל 10,000 או מעל עשרים אלף?

<יהודית גידלי: מעל עשרים אלף, אמרתם שניים

<פראס בדחי: אולי שלושה סוחרים עם מעל עשרים אלף פריטים.

<מוטי ארד: היה ויכוח על מטבעות ומטבעות בכמויות גדולות בכל פריט.

עמרם מצנע: אתם יודעים כמה סוחרים יש עם מעל 10,000 פריטים?

<איתן קליין: חמישה, שישה, שבעה.

<איתן קליין: משהו כזה.

<מוטי ארד: השאלה אם אתם מפרידים את העניין של המטבעות והעתיקות הקטנות שהיום צריך לשים אותם בנפרד.

<פראס בדחי: אם אנחנו מכניסים את המטבעות, באמת הרוב יהיו עם מעל 10,000 פריטים.

עמרם מצנע: הם לא מצלמים מטבע-מטבע.

<פראס בדחי: הם מצלמים בקבוצה.

עמרם מצנע: לצלם קבוצה לוקח יותר זמן מאשר פריט אחד.

<פראס בדחי: בהתחשב בכך שאנחנו נותנים חמישה חודשים ועוד שלושה חודשים, אני חושב שזה נכנס במתחם הסבירות.

<מוטי ארד: יש אנשים שאין להם מחשב והם יצטרכו להכניס את המחשב ולהסתדר עם התמונות.

עמרם מצנע: לקחת 10, 15 או 20 מטבעות ולסדר אותם לצילום משותף, זה לוקח יותר זמן מאשר לצלם אחד-אחד.

<מוטי ארד: צריך גם תאורה.

<איתן קליין: רוב הסוחרים באינטרנט ולכן הם כבר צילמו את הדברים.

עמרם מצנע: ואם יש אחד שלא?

<מוטי ארד: פריט פה ופריט שם.

<פראס בדחי: אמרנו שזה ייכנס לחריגים, אדוני היושב ראש.

עמרם מצנע: אתה צריך להכניס לחריגים כאלה שיש להם כבר מחשבים כאלה או אין להם.

עמרם מצנע: אתה מסתבך כאן עם החריגים.

<פראס בדחי: מניסיון ומידיעה, אלה שאין להם מחשבים, אמרנו בדיון הקודם, אולי אחד או שניים, אבל לרוב הסוחרים יש מחשבים והם חושפים את הסחורה שלהם בפני כל העולם כדי שיבואו ויקנו אותה.

<פראס בדחי: הם חושפים אותה באינטרנט.

<פראס בדחי: הם מנהלים את המסחר שלהם דרך אתר האינטרנט.

<פראס בדחי: הם מקדמים מכירות.

<מוטי ארד: לא 10,000 פריטים.

<מוטי ארד: שלושה עד עשרה פריטים.

<מוטי ארד: אנחנו בחוק העתיקות ולכן יש זמן.

<מוטי ארד: מה הדחיפות?

<פראס בדחי: זה נכנס למבחן הסבירות.

<פראס בדחי: זה מסדר את העניין.

<מוטי ארד: העניין מסודר.

<מוטי ארד: הנה, יש תקנות ולכן העניין מסודר, אבל מה הדחיפות?

<מוטי ארד: תן לאנשים להתארגן.

<פראס בדחי: אבל הם מתארגנים.

<פראס בדחי: כבר שנה הם מתארגנים והם עושים זאת עוד לפני שבאנו לוועדה.

<מוטי ארד: לא, הם לא מתארגנים כי מבחינתם לא היו תקנות אלא היו הנחיות והיו רעיונות.

<פראס בדחי: אתה יודע שלכולם כבר יש את התוכנה והם עובדים אתה.

<פראס בדחי: חלק התקינו וחלק מתקינים אותה.

<מוטי ארד: רק 16 אנשים נכנסו מתוך 64.

<פראס בדחי: הטמענו את התוכנה אצלם.

<איתן קליין: כולם נכנסו.

<איתן קליין: כל הסוחרים נכנסו.

<איתן קליין: כל הסוחרים עברו הדרכות.

<פראס בדחי: העניין הוא שאתם רוצים לדחות את האכיפה.

<איתן קליין: יותר מזה.

<איתן קליין: אנחנו גם הכשרנו עובדים של הסוחרים לעניינים האלה.

<מוטי ארד: תנו זמן נוסף לתמונות.

<מוטי ארד: המערכת והתקנות נכנסות לתוקף, הצילומים יקבלו זמן נוסף.

<מוטי ארד: תפרידו את זה.

<אמיר גנור: אי אפשר להזין פריט בלי הצילום שלו.

<אמיר גנור: זה לא עובד במערכת.

עמרם מצנע: מי שכתב את התוכנה יכול לשנות.

<אמיר גנור: לא.

<אמיר גנור: אי אפשר.

<איתן קליין: להפך, זאת עבודה הרבה יותר קשה עבורם.

<פראס בדחי: אדוני, אנחנו חושבים בנסיבות הקיימות, באמת, אנחנו לא רוצים להכביד ואם היינו חושבים שזה לא סביר, היינו מתגמשים ומוכנים להרחיב את לוח הזמנים.

<פראס בדחי: אני עוד פעם אומר שהמערכת כבר הוטמעה אצל הסוחרים, המערכת קיימת אצל הסוחרים, היא קיימת כבר שנה ועובדת, הכשרנו עובדים של הסוחרים לעבוד עם המערכת ומעבר לזה אנחנו אומרים שיש להם עוד חמישה חודשים ועוד שלושה חודשים לחריגים.

<פראס בדחי: אני חושב שזה סביר בכל קנה מידה שתסתכל על זה, בהתחשב בטכנולוגיה הקיימת בצילומים הקיימים, בזה שחלק מהעבודה כבר בוצעה והיא מוזנת לתוך המחשב.

<פראס בדחי: הדרישה כאן היא פשוט בקשה לדחיית כוח האכיפה של רשות העתיקות.

<פראס בדחי: זה כל העניין וצריך להגיד את האמת.

<מוטי ארד: רשות העתיקות אוכפת הרבה שנים וכל מה שהיא רוצה יום זה כלי נוסף שגם לא הבנו מה המטרה שלו.

<פראס בדחי: היו תקלות ועכשיו אנחנו מסדירים את הכלי יותר טוב.

<מוטי ארד: אם תהיה תקופה כדי שאנשים אלה יכניסו את הדבר הקשה ביותר הזה.

<מוטי ארד: אתה סוחר עתיקות?

<מוטי ארד: צילמת פעם עשרות אלפי תמונות של עתיקות?

<פראס בדחי: עובדים עם זה יום יום.

<מוטי ארד: אתה מצלם עתיקות?

<פראס בדחי: אנחנו מכירים את הפרקטיקה.

<איתן קליין: אני אישית עבדתי עם סוחרי עתיקות והייתי אתם כשהם הכניסו והעלו את העתיקות לאתר ולגבי חמישים פריטים למשל, זה לא לוקח יותר מרבע שעה.

<רוני פירר: סליחה, היית נוכח אצלי עם אדם ששכרתי במיוחד.

<רוני פירר: אני לא נוגע במחשב.

<רוני פירר: ראית שזה לוקח הרבה יותר זמן.

<איתן קליין: קודם כל, לא הייתי אצלך.

<רוני פירר: צריך ללכת לארון ולהביא כל פריט ואחר כך להחזיר.

<איתן קליין: ברגע שיוצרים שיטה נכונה.

<רוני פירר: זה מקסימום עשרים פריטים לשעה.

עמרם מצנע: אני מציע את הניסוח הבא: תחילתן של התקנות תהיה תוך שישה חודשים ומנהל רשות העתיקות רשאי לתת דחייה של עוד עד שישה חודשים ליישום התקנות.

<פראס בדחי: לבקשת הסוחר.

<מירב ישראלי: צריך להיות לבקשות ספציפיות.

<רוני פירר: סוחר בעל פריטים רבים.

עמרם מצנע: אני לא אומר איזה.

עמרם מצנע: מנהל רשות העתיקות, על פי בקשה שתוגש על ידי סוחר עתיקות, רשאי להאריך.

<מוטי ארד: לפי איזה קריטריונים?

עמרם מצנע: הוא יקבע את הקריטריונים.

<מירב ישראלי: הוצאתי כאן ניסוח האומר: "המנהל רשאי להתיר לספק או לסוג ספקים להעביר דיווח באמצעי אחר אם מצא כי בנסיבות העניין יש צורך בהיתר האמור".

עמרם מצנע: זאת אומרת, הניסוח יהיה שמנהל רשות העתיקות רשאי להתיר לסוחר מסוים - - -

<מירב ישראלי: או לסוג סוחרים יש להם מעל מספר מסוים של עתיקות.

<מוטי ארד: כל אחד צריך לפנות בנפרד.

<מירב ישראלי: להעביר את הדיווח המקוון - - -

עמרם מצנע: בתקופה נוספת של עד שישה חודשים אם מצא כי בנסיבות העניין יש צורך בכך.

<מוטי ארד: אפילו אין כאן את מה שהם הציעו קודם לכן, של מעל 10,000 עתיקות.

עמרם מצנע: הם הציעו חמישה פלוס שלושה חודשים ואני נותן שישה חודשים פלוס שישה חודשים.

<מוטי ארד: אבל זה עוד חודש אדוני כי ששת החודשים הנוספים זאת בקשה פרטנית שאין שום קריטריון.

עמרם מצנע: אני סומך על מנהל הרשות.

<מוטי ארד: כל אחד ילך לבג"ץ על זה.

<פראס בדחי: למה אתה חושב שהוא ילך לבג"ץ?

<פראס בדחי: הוא ינמק ויסביר.

מירב כהן: אולי אם היינו אומרים סוג, כן היה אפשר להכניס את הנושא של למשל מעל 10,000 או עשרים אלף פריטים.

עמרם מצנע: מי שאין לו בכלל מחשב, גם 5,000 פריטים זה קשה לו.

עמרם מצנע: על כן תשאירו למנהל רשות המסים.

<מוטי ארד: אבל לא אמרנו כמות אלא סוג.

עמרם מצנע: תשאירו למנהל רשות העתיקות את חופש הפעולה לקבל בקשה מנומקת ולהחזיר תשובה מנומקת.

עמרם מצנע: אם הוא ישתמש בסמכותו באופן לא מידתי, תלכו לבג"ץ.

עמרם מצנע: אני חושב שאם יגלו רצון טוב ויראו התקדמות ועשייה, אני מניח שלא תהיה בעיה לאשר חודשים נוספים.

<פראס בדחי: הצעת אדוני עלינו מקובלת.

<מוטי ארד: רק שתהיה אפשרות שזה גם יהיה לקבוצה מסוג מסוים של סוחרים.

<מירב ישראלי: הוא יכול לעשות את זה.

עמרם מצנע: הוא יכול גם קבוצה אבל אני חושב שעדיף שיפנו אליו.

עמרם מצנע: דרך אגב, אם קבוצה מתאגדת ומגישה נימוק משותף, הוא יכול.

עמרם מצנע: עכשיו אני חוזר לסיפור של השלושה ימים.

עמרם מצנע: סעיף 4.

עמרם מצנע: לא יאוחר מיום אחד אחרי יום העסקים.

עמרם מצנע: אני בעד שני ימי עסקים.

עמרם מצנע: גם אני מאמין שבסוף מדובר באנשים מיומנים והכל בלחיצת מחשב ויותר זמן יאלץ אותם לנהל איזושהי פנקסנות.

<איתן קליין: אני אסביר לך ממה אנחנו חוששים.

<איתן קליין: לעתים לחנויות מגיעים משוד עתיקות ארגזים עם עתיקות בפנים.

<איתן קליין: הם יכולים להביא את הארגזים האלה לחנות ומתי שנגיע לבדוק אותם, הם יאמרו שזה הגיע אתמול ועוד לא רשמנו.

<מוטי ארד: הם יצטרכו להגיד ממי זה הגיע ואיך זה הגיע.

עמרם מצנע: אם זה ארגז, יכול להיות שלוקח לו יום-יומיים כדי להוציא את זה מהארגז ולפתוח את האריזות.

<איתן קליין: שלושה ימים זה הרבה מאוד זמן.

<מירב ישראלי: אבל הטענה שלכם נכונה גם ליום אחד.

<מוטי ארד: אתם כל הזמן יושבים בחנויות של כולם?

<מוטי ארד: אתם מגיעים לחנות של מישהו במקרה בביקורת פתע ואז דווקא אצלו תמצאו את הארגז שיושב שלושה ימים?

<איתן קליין: מבחינתנו זה צריך להיות באותו היום.

<מירב ישראלי: לכן אני אומרת שבין יום ליומיים כבר אין הבדל כי הארגז הזה יכול לשבת יום והוא יכול לשבת יומיים.

<מירב ישראלי: אז הוא יגיד שהארגז הגיע אתמול.

<איתן קליין: פותחים כאן פתח.

<פראס בדחי: בתקנות המקוריות, זה היה הניסוח.

<פראס בדחי: כלומר, לא שינינו אותו.

<מירב ישראלי: ההבדל הוא בזה שזה מקוון וצריך לצלם את זה ולהכניס את זה למחשב.

<מירב ישראלי: אתה לא סתם פותח פנקס ורושם.

<איתן קליין: כפי שידוע, זה גם לא בוצע.

<אמיר גנור: מי שלא עשה את זה, נתנו לו ארכה.

<מוטי ארד: אז תכתבו את זה כמו שצריך.

עמרם מצנע: הסיכום שלי הוא שאנחנו ניתן יומיים אחרי יום העסקים.

<מירב ישראלי: שני ימי עסקים.

<מירב ישראלי: לא יאוחר משני ימי עסקים אחרי.

עמרם מצנע: יומיים במקום יום אחד.

<איתן קליין: אני באמת לא מבין למה.

<מוטי ארד: כדי לאפשר לאנשים להתארגן.

<איתן קליין: רוב הרכישות יהיו מסוחרים אחרים.

<איתן קליין: גם כך זאת תהיה לחיצה במחשב.

<מוטי ארד: ומה עם התמונה?

<איתן קליין: זה עובר אוטומטית עם התמונה.

<מוטי ארד: אם זה סוחר, אבל אם בא לך אספן?

<רוני פירר: זה לא עובר עם התמונה.

<רוני פירר: כשאני קונה מטבעות מתוך חבילה של חמישים, אני צריך לצלם מחדש.

<אמיר גנור: גם אם זה אספן, הסוחר לא יכול לקנות את העתיקה מאספן לפני שהאספן קיבל אישור.

עמרם מצנע: חברים, זמני הסתיים.

<מירב ישראלי: יש עוד את הטפסים ועוד שאלה לגבי החתימה.

<רוני פירר: היושב ראש, הייתה לי בקשה אישית ולא קיבלתי תשובה.

<רוני פירר: לגבי אנשים שלא השתמשו אף פעם במחשב ויש כאן הרבה אנשים שיעידו שזה נכון.

<רוני פירר: יש שני סוחרים שאף פעם לא השתמשו במחשב ואין להם מחשב ואין להם ידיעה להשתמש במחשב.

עמרם מצנע: הם יצטרכו לקחת עובד שיש לו ידיעה במחשב.

<רוני פירר: המשמעות היא עובד יום יום.

<פראס בדחי: אם אתה רוצה להיות סוחר עתיקות ולסחור.

<רוני פירר: זאת התשובה?

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: השאלה אלי.

עמרם מצנע: זאת התשובה.

<רוני פירר: למה זה שונה בתקנות מס הכנסה?

<מירב ישראלי: זאת מטריה אחרת.

<מירב ישראלי: אנחנו בדקנו את זה.

עמרם מצנע: אני אוהב להיענות לבקשות אישיות, אבל במקרה הזה לא ניענה לבקשה.

<רוני פירר: שני אנשים בלבד.

עמרם מצנע: לא נחריג שני אנשים בגלל שיש להם פוביה ממחשב.

<רוני פירר: או הבעיה היא שהם לא יכולים.

עמרם מצנע: אז הם צריכים לקחת עובד.

<מירב ישראלי: צריך לאשר את הטפסים.

<מירב ישראלי: יש שני טפסים.

<מירב ישראלי: אני לא יכולה להבין בזה.

<מירב ישראלי: יש לכם הערות לטופס?

עמרם מצנע: למה צריך לאשר טופס?

עמרם מצנע: כל פעם שהם יצטרכו לקבל את הטופס, צריך לאשר אותו עוד פעם בנפרד.

<מירב ישראלי: נכון.

<איתן קליין: זה בתוספת.

עמרם מצנע: לא משנה.

עמרם מצנע: הרי טופס משנים פה ושם.

<מירב ישראלי: זאת הכרעה שלכם.

עמרם מצנע: אני לא מציע להכניס את הטופס לתוך התקנות או להכניס אותו אבל לאפשר שינויים פנימיים שלהם.

<מירב ישראלי: הוא יכול לשנות את הטופס אבל זה חלק מהתקנות וצריך לאשר את זה אצלנוף.

עמרם מצנע: אי אפשר להכניס בתקנות סעיף לכך?

<מירב ישראלי: לא, כי החוק מחייב.

עמרם מצנע: אז שזה לא יהיה בתקנות.

<איתן קליין: בהגדרות כבר כתוב אתר האינטרנט של הרשות.

<איתן קליין: זה מפנה לאתר.

<פראס בדחי: בתקנות יש הפניה לאתר האינטרנט.

עמרם מצנע: אפשר להכניס איזשהו משפט באיזשהו מקום.

<מירב ישראלי: בעצם בנהלים.

<מירב ישראלי: הטופס יהיה בנהלים.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: לא בתקנות כי אם תצטרכו לשנות כאן משהו, תצטרכו להביא את זה לכאן לאישור הוועדה.

מירב כהן: במקום לפי הטופס המקוון בתוספת הראשונה לפי הטופס המפורסם באתר הרשות?

<מירב ישראלי: הטופס המקוון שקבע המנהל.

<מירב ישראלי: לא, קבע זה לא טוב.

<מירב ישראלי: שאישר המנהל.

<מירב ישראלי: לגבי הטופס הידני, אפשר לאשר אותו.

<מירב ישראלי: לגבי החיקויים.

<מירב ישראלי: יש שם תיקונים.

עמרם מצנע: גם את הטופס הזה, תשימי אותו באותו מקום.

עמרם מצנע: אם הם ישנו מילה בטופס, הם צריכים לבוא לאישור הוועדה.

<מירב ישראלי: כאן זה פחות בעייתי.

עמרם מצנע: שני הטפסים יהיו בנהלים.

<מירב ישראלי: לגבי החתימה.

<מירב ישראלי: לפי התקנות הקיימות כמובן הם צריכים לחתום בחתימה ידנית ואז אין בעיה.

<מירב ישראלי: כאן למעשה צריך שמי שיחתום על הטופס, צריכה להיות רובריקה של חתימה.

<מירב ישראלי: לא נדרוש מהם חתימה אלקטרונית אבל צריכה להיות רובריקה של חתימה.

<מירב ישראלי: אני חושבת שמה שצריך להגיד זה שהסוחר הוא זה שיחתום.

<מירב ישראלי: בעל הרישיון הוא זה שיחתום על הטופס ואם הוא חברה, צריך להגיד מי בחברה.

<פראס בדחי: מקובל עלינו.

<פראס בדחי: שם משתמש וסיסמה, זה הכול אישי והוא חותם.

<פראס בדחי: מקובל.

<פראס בדחי: מי שמדווח.

<מירב ישראלי: תהיה חתימה למטה, הוא כותב מי הבן אדם.

<מירב ישראלי: אם זאת חברה בע"מ, אתה צריך לדעת מי יחתום שם, למי אתה נותן לחתום.

<מירב ישראלי: בעיקרון הדוח יהיה חתום בידי בעל הרישיון, ואם מדובר בחברה – אתה צריך לפרט את פרטי התאגיד.

<מירב ישראלי: צריך להיות מי שמוסמך לחתום.

<מירב ישראלי: יש לנו נוסחים לגבי תאגידים.

<מירב ישראלי: מורשה החתימה והוא כמובן צריך לציין את הפרטים שלו.

<פראס בדחי: למה שלא נסת

<פראס בדחי: פק שברגע שמנפיקים שם משתמש וסיסמה, הם חותמים.

<פראס בדחי: אף אחד לא יכול להיכנס.

<פראס בדחי: ברגע שהוא מקבל שם משתמש וסיסמה, הוא חותם.

<מירב ישראלי: אתה לא יכול שכל אחד בחברה יחתום.

<מירב ישראלי: מחר המנהל מתחלף.

<מירב ישראלי: זה לא שם משתמש.

<מוטי ארד: חתימתו של מורשה חתימה.

<מירב ישראלי: מורשה חתימה.

<מירב ישראלי: בסדר.

<מירב ישראלי: בעל הרישיון ואם הוא חברה או אם הוא תאגיד, מורשה חתימה.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 9 אושר

עמרם מצנע: אנחנו אישרנו את סעיף 9 המתוקן.

עמרם מצנע: אני מזכיר לפרוטוקול שסעיפים 6(א) ו-(ב) ישונו ויעברו לקדמת המסמך.

עמרם מצנע: הם ישונו כך שיאפשרו הפרדה בין סוחר חדש לסוחר קיים.

<מירב ישראלי: ולא צריך להגיש כל שנה בעת חידוש רישיון אלא רק בבקשה לרישיון.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: סוחר קיים מחדש רישיון וסוחר חדש מגיש ומקבל, בהתאם למה שאמרנוף.

<מירב ישראלי: תשעים יום מיום קבלת הסיסמה.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: יקבל שם משתמש וסיסמה זמניים.

עמרם מצנע: אני מבקש שאת הנוסח הזה תעבירו גם לאדונים המכובדים וגם אלי.

עמרם מצנע: אנחנו לא נתכנס פעם נוספת ואם יהיה צורך, אפילו נדבר בטלפון או משהו כזה.

<מירב ישראלי: בעיקרון הנוסח צריך לתאום את החלטות הוועדה.

עמרם מצנע: בדיוק.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: אנחנו מאשרים את כל תקנות העתיקות (ניהול רשימת מצאי).

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אני מקווה שבאמת המעבר לדיווח המקוון והמצולם ישרת לא רק את המפקחים אלא גם את בעלי העסק.

<מוטי ארד: נקווה שעוד יישארו סוחרים אחרי הדבר הזה כי המטרה כאן ברורה.

עמרם מצנע: תודה רבה.