ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 394, 2014-07-20 11:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להשתתף, גם אישית וגם בשם כולנו, באבלן של המשפחות חיילינו שנפלו, לשלוח ברכת החלמה ורפואה שלמה לפצועים ולקוות שכוחות הביטחון יצליחו להשלים את המשימות שלהם ולחזור הביתה בעזרת השם בריאים ושלמים.

ניסן סלומינסקי: קצת קשה בימים כאלה להמשיך לדון במע"מ אפס.

יעקב ליצמן: אולי באמת נסגור את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: הייתי שמח אם הייתי יכול לעשות זאת.

ניסן סלומינסקי: בינתיים נמשיך להתקדם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודיע שברגע שנסיים את מע"מ אפס, נתחיל לדון בכל נושא הפיצויים הישירים והעקיפים .

ניסן סלומינסקי: זה נושא שבסמכותה של ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: בגלל העומס המוטל עלינו, יש ועדות אחרות שמקיימות דיונים אבל בסופו של דבר זאת הוועדה היחידה שיכולה לדון ולקבוע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נחזור לזה במהירות האפשרית כדי לדון.

ניסן סלומינסקי: נשארו שני גופים שלא הספקנו לשמוע.

<רונן סולומון: גם אני, כמו כולם שבוודאי מסיירים הרבה בדרום, ואני שומע מהשטח, דווקא מאנשים שנפגעו על כך שהם זוכים לטיפול מאוד מאוד מיוחד.

ניסן סלומינסקי: הטיפול הישיר הוא טוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: מדובר בעיקר על הנזק העקיף שהוא לא מוגדר ונצטרך לקיים כאן ישיבות כדי להגדיר אותו.

ניסן סלומינסקי: בעזרת השם נעשה זאת.

ניסן סלומינסקי: נציג לשכת שמאי מקרקעין.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אחריו נציג האגודה לזכויות האזרח.

<אוהד דנוס: בוקר טוב אדוני היושב ראש.

<אוהד דנוס: אכן בוקר קשה.

<אוהד דנוס: עם זאת, אנחנו דנים בחוק.

<אוהד דנוס: רציתי לומר כמה דברים ולהציג את הזווית המקצועית של לשכת שמאי המקרקעין בישראל שהיא הגוף היציג של השמאים.

<אוהד דנוס: אנחנו מאגדים את מרבית שמאי המקרקעין במדינת ישראל.

<אוהד דנוס: לגבי הצעת החוק.

<אוהד דנוס: אנחנו חושבים שמדובר בהצעת חוק שהיא הצעת חוק אמיצה, גם ציבורית וגם כלכלית.

<אוהד דנוס: יש בה מידה לא מבוטלת של הימור.

<אוהד דנוס: יש לנו אי אילו השגות באשר ליישום הפרטני של הצעת החוק ואני מניח שכאשר ניכנס לסעיפים, שם נאמר את הדברים.

<אוהד דנוס: שמעתי כאן שמטרת החוק היא להוריד את מחירי הדיור ואני חושב שבעניין הזה המטרה היא בעייתית.

<אוהד דנוס: אני חושב שדווקא שר האוצר דייק עת אמר שהוא מעוניין שלא לקנוס פעמיים את רוכשי הדירות, פעם במחירי הקרקע ופעם שנייה במע"מ, אבל לדבר על הורדת מחירי הדיור או השפעה על מחירי הדיור, אני חושב שאף אחד נכון להיום לא יודע באמת מה יעשה חוק מע"מ אפס למחירי הדיור.

יעקב ליצמן: אנחנו שמענו כאן מומחים וכולם אמרו שזה יעלה את המחיר.

יעקב ליצמן: עד לרגע זה, חוץ מהישיבה הבלתי חוקית בה ישב היושב ראש ביום רביעי, לא שמענו מומחה אחד שיגיד כאן שזה יגרום להורדת מחירים.

<אוהד דנוס: אדוני, אם תרשה לי, אני באמת רוצה לומר לוועדה את הניתוחים שלנו ולפי הניתוחים שלנו כל מי שמדבר על עלייה במחירי הדיור או מדבר על ירידה במחירי הדיור, לא יודע על מה הוא מדבר מהטעם הפשוט שהדבר הזה טרם נוסה לא רק בישראל אלא בשום מקום אחר למיטב ידיעתי.

<אוהד דנוס: אנחנו מדברים כאן על סדר גודל של בין 2,4 ל-3 מיליארד שקלים הטבה בשנה שתעסוק למעשה בכ-10,000 דירות.

<אוהד דנוס: בעוד שמדברים על 10,000 דירות, על עשרה אחוזים משוק הדיור, ממחזור הדירות השנתי, הרי ששוק הנדל"ן מגלגל כ-130 מיליארד שקלים בשנה.

<אוהד דנוס: המשמעות של 2-3 מיליארד שקלים, זה שני אחוזים ובהיבט הזה נראה לנו שזה לא מספיק.

<אוהד דנוס: כאן אנחנו מגיעים לפרדוקס.

<אוהד דנוס: כדי שההטבה הזאת באמת תשנה את מאזן הכוחות, אנחנו צריכים לדבר על ההגדלה שלה, להכניס למעגל למשל את משפרי הדיור כאשר רבים ממשפרי הדיור למעשה לא מחזיקים בדירה בפועל, זאת אומרת, יש להם דירה שרשומה על שמם אבל הדירה הזאת ממושכנת בתשעים אחוזים לבנק ולמעשה יש להם יותר אשליית דירה מאשר באמת דירה.

<אוהד דנוס: אנחנו לא מבינים למה הם לא יהיו שם.

<אוהד דנוס: דירות של עד חמש שנים, גם אותן חשבנו שחשוב וראוי להכניס, גם כדי לשפר את התמהיל וגם כדי לגרום לכך שעוד דירות ישחקו במעגל הזה.

<אוהד דנוס: הבעיה בדבר הזה היא שזה ישפר את הסיכויים של התכנית הזאת להוריד את המחירים מצד אחד ומצד שני כמוכן זה יגדיל את הגירעון.

<אוהד דנוס: מה שחשוב לומר זה שהוועדה צריכה לעשות לטעמנו שיקולי עלות-תועלת, האם האפקט הזה של שני אחוזים בשנה, האם הוא באמת אפקט שישפיע על מחירי הדיור ובעניין הזה באמת המשימה שלכם היא משימה כבדה.

<אוהד דנוס: תודה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: רק להזכיר לך שאם רק מע"מ אפס היה עומד לדיון, ודאי שהוא לא היה מוריד את מחירי הדירות ואולי אפילו היה מעלה אבל זה חיבור שלם של הרבה דברים ביחד, כפי שהוסבר כאן, ולכן צריך להסתכל על זה בהיבט הזה.

ניסן סלומינסקי: שוב, זה לא לוויכוח אלא רק הערה.

<גיל גן-מור: האגודה לזכויות האזרח.

<גיל גן-מור: אני גם מייצג כאן שורה ארוכה של ארגונים, ביניהם ארגונים שמייצגים ציבורים שונים כמו "נוער כהלכה" שמייצג את הציבור החרדי וזה ארגו של החברה האזרחית.

יעקב ליצמן: הם לא מייצגים את החרדים.

ניסן סלומינסקי: אולי הם שייכים לרב אוירבך.

<גיל גן-מור: אני מייצג עוד ארגונים שעוסקים בצדק חלוקתי, בדיור וכולי.

<גיל גן-מור: ההתנגדות שלנו לנוסח המוצע כיום בחוק נוגעת לשתי נקודות.

<גיל גן-מור: האחת, הנושא של השוויוניות או השאלה האם נכון להקנות את ההטבה הזאת רק למי ששירת, והשנייה, הסוגיה של הצדק החלוקתי.

<גיל גן-מור: אני אגע בקצרה בשתי הנקודות הללו.

<גיל גן-מור: לגבי הנקודה של השוויוניות.

<גיל גן-מור: אני חושב שאין חולק על כך שראוי שהמדינה תתגמל את החיילים המשוחררים עם השחרור שלהם, תיתן להם תגמול שיאפשר להם להשתלב בחיים האזרחיים ואכן המדינה גם עושה את זה עת היא נותנת מענקים, את פיקדונות שכל חייל יכול לעשות בהם שימוש כרצונו עד חמש שנים אחרי השחרור.

<גיל גן-מור: השאלה הזאת כמובן לא נתפסת על ידי אף אחד מהארגונים הללו כאפליה או כפגיעה אלא כמשהו לגיטימי.

<גיל גן-מור: הבעיה מתחילה כאשר מערבבים בין תכניות סיוע סוציאליות – אם זה בתחום הדיור, הרווחה, הבריאות – לבין הרצון לתגמל את החיילים ולהתנות את מתן ההטבה הסוציאלית הזאת בשירות הצבאי.

<גיל גן-מור: היועץ המשפטי לכנסת פירט כאן את רוב הטיעונים שגם אנחנו העלינו.

<גיל גן-מור: צריך לזכור שלא מדובר כאן רק באפליה כלפי קבוצות שפטורות מגיוס למרות שאולי זאת המטרה המרכזית, אלא יש כאן גם אפליה כנגד אנשים ששירתו בצבא ולכאורה לא רוצים לפגוע בהם, בין היתר אנשים שגרים במקומות בהם פשוט אין בנייה קבלנית או אלה שבאים ממשפחות מעוטות אמצעים ולא יכולים לרכוש דירה.

יעקב ליצמן: אתם תגישו בג"ץ?

<גיל גן-מור: אם החוק לא ישונה, נגיש בג"ץ, כן.

יעקב ליצמן: נתמוך.

<גיל גן-מור: אנחנו מייצגים גם את ארגון "בזכות" כי החוק הזה פוגע גם באנשים עם מוגבלות שלא יכלו לשר בצבא ואין להם פתרון, אנשים שהם עולים שבאו בגיל מבוגר וכולי.

<גיל גן-מור: כלומר, יש קבוצות שלמות שעלולות להיפגע מהחוק הזה.

<גיל גן-מור: דיבר כאן היועץ המשפטי לכנסת והסתמך על פסק דין בשארה, אותו פסק דין בו דובר על הלוואות מדינה מסובסדות לדיור ושם בג"ץ לא התערב אבל הסיטואציה שהייתה שם היא שונה לחלוטין מהצעת החוק הזאת.

<גיל גן-מור: שם היה מדובר על הטבה שכולם היו זכאים לקבל אותה אלא שעומק ההטבה או גובה ההטבה היה במידה מידתית יותר גבוה עבור אנשים ששירתו בצבא ובנסיבות האלה בג"ץ לא התערב אף שקבע שלא תמיד הנושא הזה יהיה חוקי וכל דבר ייבחן לנסיבותיו.

<גיל גן-מור: אחד הדברים שקבע שם בג"ץ היה שהאישור שלו לאותה הטבה היה בין היתר בגלל שלא היה מדובר בתנאי סף אלא היה מדובר בפער מידתי, דבר שלא קיים בהצעת החוק הנוכחית.

<גיל גן-מור: כאן בכל דירה שבין 950 אלף למיליון ו-600 אלף, בעצם מדובר בתנאי סף.

<גיל גן-מור: יבואו שני אנשים לרכוש את אותה דירה, האחד שירת והשני לא, האחד יקבל את מלוא ההטבה והשני יקבל אפס הטבה וכלל לא יקבלה.

<גיל גן-מור: אני רוצה להזכיר עוד בג"ץ שפחות מדברים עליו והוא בג"ץ שהיה לפני כמה שנים טובות ודיבר על הנושא של התניית קצבאות ילדים בשירות צבאי.

<גיל גן-מור: בג"ץ שלא היה בו פסק דין אבל אז היועץ המשפטי לממשלה אליקים רובינשטיין סירב להגן על החוק הזה בבג"ץ ובסופו של דבר צמצמו מאוד את ההבחנה ועדיין הנושא הזה התגלגל לבג"ץ שהעביר את זה לטיפול של הרכב של 13 שופטים, הוצע צו על תנאי, הוצע צו ביניים ובעקבות ההערות של בית המשפט והחשש הברור של המדינה שבית המשפט לא יקבל את ההתניה הזאת, בסופו של דבר המדינה ביוזמתה ביטלה את החוק וכיום קצבאות ילדים לא מותנות בשירות צבאי.

<גיל גן-מור: הצעת החוק הנוכחית מעוררת קושי גם בעובדה שיש כאן הטבה סוציאלית, הטבה לדיור, שלא רלוונטי השירות הצבאי כדי לבחון את הנזקקות לסיוע בדיור, את מצוקת הדיור, וגם בהיבט שהיא מהווה תנאי סף בניגוד לפסק דין בשארה.

<גיל גן-מור: נקודה שנייה עליה אני רוצה לדבר היא הנקודה של צדק חלוקתי.

<גיל גן-מור: אנחנו ארגונים שעוסקים הרבה מאוד והרבה מאוד שנים בנושא של הזכות לדיור ומימוש הזכות לדיור.

<גיל גן-מור: אנחנו נמצאים כאן הרבה, גם בכנסת, וגם פועלים מול הממשלה גם בנושאים של דיור ציבורי, של סיוע בשכר דירה, הגדלת הסיוע בשכר דירה של דיור בר השגה ואנחנו באמת הראשונים שתומכים בכך שהמדינה תפעל ותשקיע משאבים בפעילות למען מימוש הזכות לדיור.

<גיל גן-מור: אנחנו גם חושבים שצריכה להיות פעילות לאוכלוסיות שונות.

<גיל גן-מור: זה שוק מפולח.

<גיל גן-מור: בהצעת החוק הזאת מדובר בהצעה שהיא באופן די מובהק הצעה רגרסיבית.

<גיל גן-מור: היא לוקחת משאבים ניכרים ומעבירה אותם דווקא לקבוצה שיחסית יש לה, יחסית מבוססת, קבוצה שיכולה לאסוף את ההון הראשוני שנדרש כדי לרכוש דירה ראשונה מקבלן.

<גיל גן-מור: הסיוע הזה ניתן לכולם אבל יסייע לקבוצה קטנה באוכלוסייה והוא לא יסייע למי שלמשל לא יכול לאסוף הון ראשוני, אין לו משפחה עשירה, הוא גר בשכירות או לאנשים שיכולים לרכוש רק דירת יד שנייה.

<גיל גן-מור: כמובן שגובה ההטבה נגזר מגודל הדירה או מעלות הדירה, כך שבעצם ההטבה הזאת, בין אלה שכן יממשו אותה, היא רגרסיבית במובן זה שהיא תסייע יותר לאנשים שיכולים לרכוש את הדירות היקרות יותר במרכז, באזורים מבוקשים יותר, ובפריפריה האנשים יקבלו הטבה הרבה יותר נמוכה.

<גיל גן-מור: יש כאן הצעה שהיא בעייתית מבחינת צדק חלוקתי.

<גיל גן-מור: גם אם נשים לנגד עינינו רק את אוכלוסיית המשרתים למשל, גם שם זה ברור שהסוגיה הזאת היא בעייתית.

<גיל גן-מור: בעצם עובר כאן מסר שחייל אמיד זכאי להוקרה יותר מאשר חייל עם משפחה מעוטת אמצעים.

<גיל גן-מור: זה המסר של הצעת החוק הזאת.

<גיל גן-מור: לכן אחד הדברים שאנחנו מבקשים מחברי הכנסת, ובזה אני אסיים את דבריי, זה שאם בכל זאת אתם בוחרים לאמץ את ההצעה הזאת, ההצעה שלנו היא כלהלן.

<גיל גן-מור: יש כרגע המלצות קונקרטיות של ועדת אלאלוף בתחום הדיור בגובה מיליארד וחצי שקלים לשנה.

<גיל גן-מור: מדובר שם באמת בהצעות שנועדו לתת מענה לאוכלוסיות חלשות יותר.

יעקב ליצמן: ועדת אלאלוף, זה בנוסף ל-2.5 שבחוק הזה?

<גיל גן-מור: זה בנוסף.

<גיל גן-מור: זה לא קשור.

יעקב ליצמן: אנחנו לא יודעים מהיכן ייקחו את ה-2.5 מיליארד.

<גיל גן-מור: בדיוק.

<גיל גן-מור: לכן ההצעה שלי היא להתנות את אישור ההצעה הזאת בכך שהמדינה גם תממן או תאשר, תוציא לפועל את המלצות ועדת אלאלוף בתחום הדיור.

<גיל גן-מור: יש שם המלצות לבניית דירות דיור ציבורי, להעלות את הסיוע בשכר דירה, שיקום שכונות, הצעות שבאמת אמורות לסייע לאוכלוסייה שלא רק שהיא לא חולמת על דירה ראשונה מקבלן אלא היא בקושי יכולה לחלום על איזושהי קורת גג יציבה משל עצמה.

<גיל גן-מור: זה קצת פחות לא צודק באשר להיבט החלוקתי.

<גיל גן-מור: אני חושב שאם נקשור בין ההצעה הזאת ונאשר ביחד גם את המלצות הדיור של ועדת אלאלוף, זה יכול למתן במידה רבה את אי הצדק החלוקתי והרגרסיביות של ההצעה הזאת.

<גיל גן-מור: תודה.

יעקב ליצמן: עדיין לא אמרו לנו מהיכן ייקחו את הכסף.

יעקב ליצמן: היועץ המשפטי אמר שצריך להביא את זה לפני כן לוועדה אבל עד לרגע זה לא קיבלנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקבל את זה.

יעקב ליצמן: מתי?

יעקב ליצמן: לא תביא את זה להצבעה עד שנקבל את זה?

ניסן סלומינסקי: אני חושב שאני לא אביא את זה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיש בג"ץ על זה.

ניסן סלומינסקי: דובר על כך שאנחנו צריכים לקבל את המקורות לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: מי דואג שנקבל?

יעקב ליצמן: אני חושב שצריך להזמין את שר האוצר שיסביר לנו מהיכן הוא לוקח את הכסף הזה.

<ערן יעקב: קודם כל, צריך להבדיל שיש הבדל בין הכנסות להוצאות.

<ערן יעקב: אנחנו מדברים על צד ההכנסות.

<ערן יעקב: זה אומר שמן הסתם יהיה קיטון בהכנסות.

יעקב ליצמן: אתה הולך להסביר לנו עכשיו ישראבלוף.

יעקב ליצמן: אתה צריך לבוא ולומר לי ש-2.5 מיליארד שקלים ואתה מוריד את זה מכאן, מכאן ומכאן.

<שלומית ארליך: אולי כדי שיהיה ברור, נקרא את הסעיף.

<שלומית ארליך: סעיף 39א לחוק יסודות התקציב אומר ש"הצעת חוק המוגשת לכנסת שבביצועה כרוכה הוצאה או התחייבות להוצאה מתקציב המדינה, או שבביצועה כרוכה הפחתה של הכנסות המדינה, תצוין בנוסח החוק המוצע או בדברי ההסבר לו דרך המימון להוצאה או להפחתה".

<שלומית ארליך: זה הפירוט שהוועדה מבקשת לשמוע.

יעקב ליצמן: תפקידי היום להקשות עליך.

ניסן סלומינסקי: מתי נוכל לקבל?

<ערן יעקב: כמדומני ערן אמר בישיבה הקודמת שהדבר הזה יובא לוועדה.

ניסן סלומינסקי: את זה אני יודע.

<ערן יעקב: זה ייעשה.

ניסן סלומינסקי: הוא מתכוון להביא את זה בשבוע הבא?

<ערן יעקב: מתי שתבקש.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש את זה.

ניסן סלומינסקי: כבר בשבוע שעבר ביקשתי.

יעקב ליצמן: אנחנו מתנגדים.

יעקב ליצמן: אם אדוני מתכוון להביא את זה להצבעה, אני רוצה להגיש בג"ץ.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת את המקור של הכסף.

ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה שנחכה לשבוע הבא, אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: אפשר לעצור את הדיון ולחכות אבל זה לא חכם.

ניסן סלומינסקי: אם יודעים, שיביאו.

ניסן סלומינסקי: אם לא יודעים, נעצור עד שידעו.

ניסן סלומינסקי: יהיה לנו את זה היום?

ניסן סלומינסקי: אני מניח שאם יצאו עם חוק כזה, ודאי שחשבו על המשמעויות שלו.

יעקב ליצמן: זאת הטעות שלך.

יעקב ליצמן: לא חשבו.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא יגיד שבגין זה הוא ירצה להעלות את יעד הגירעון.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהוא יגיד דברים אחרים.

יעקב ליצמן: על פי חוק, הוא לא יכול עכשיו להעלות את יעד הגירעון.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

יעקב ליצמן: מחר בבוקר אני אשאל את אותה שאלה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו ארבע הצעות חוק פרטיות.

משה גפני: עד עכשיו לא הייתה תשובה על זה?

משה גפני: זה הרבה כסף.

יעקב ליצמן: שניים וחצי מיליארד.

ניסן סלומינסקי: הם צריכים להביא.

ניסן סלומינסקי: הם עוד לא הביאו.

סתיו שפיר: יש לזה לוח זמנים?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: מצדי, לא יביאו – לא נצביע ואולי זה יהיה הכי טוב.

סתיו שפיר: נמצאים כאן נציגים של האוצר?

ניסן סלומינסקי: כרגע הם דיברו.

יעקב ליצמן: לא, הם עדיין לא הגיעו.

ניסן סלומינסקי: חצי מהנוכחים כאן הם מהאוצר.

<אייל לב ארי: עוד לא הגיעו מאגף התקציבים.

סתיו שפיר: ערן ניצן צריך להגיע?

ניסן סלומינסקי: חצי מהנוכחים כאן הם נציגי האוצר.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: לא אגף התקציבים.

ניסן סלומינסקי: יש כאן כאלה שהם לא רק של האוצר אלא קשורים ללשכת השר ויודעים.

סתיו שפיר: רשות המסים לא אמורה לתת לנו את המקורות התקציביים.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי רשות המסים.

יעקב ליצמן: אגף התקציבים צריך להביא את זה.

סתיו שפיר: לשם מה הגענו לדיון היום אם לא כדי לשמוע על המקורות התקציביים?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: התכנסנו כדי להמשיך לדון.

סתיו שפיר: לדון במה?

ניסן סלומינסקי: יש חוק ואנחנו נשמע במהלך הדיון על המקורות.

יעקב ליצמן: ביום רביעי לא היינו כאן כי היה דיון במליאה.

ניסן סלומינסקי: זה לא קשור.

יעקב ליצמן: זה כן קשור.

ניסן סלומינסקי: גילה, את אמרת שאת מוכנה שהחוק שלך יצטרף לחוק.

גילה גמליאל: כן.

גילה גמליאל: בהחלט.

סתיו שפיר: בזמן שהיושב ראש שלנו לא כאן, שאלה ליועצים המשפטיים.

משה גפני: דרך אגב, לא היה כדבר הזה.

משה גפני: באמצע הישיבה מפסיקים פתאום, היושב ראש יוצא והוא לא שם ממלא מקום.

סתיו שפיר: שאני אחליף אותו?

יעקב ליצמן: מה זה משנה אם הוא נמצא או לא נמצא?

יעקב ליצמן: כך או כך אין ניהול.

סתיו שפיר: איך הצעות חוק פרטיות מצטרפות להצעה הזאת?

<אייל לב ארי: דנים לפי נוסח ההצעה שעברה בקריאה ראשונה.

סתיו שפיר: אבל בהגדרה הן רחבות יותר.

סתיו שפיר: הצעות החוק הפרטיות, לפחות חלקן, אין בהן קריטריונים לא של יוצאי צבא, לא של שכר ולא כלום.

סתיו שפיר: איך הן יכולות להתכנס לתוך הצעה שהיא כן מצומצמת מבחינת הקריטריונים?

משה גפני: ליצמן, הם קיוו שאחרי שאנחנו לא נהיה כאן, יהיה להם יותר טוב.

משה גפני: עכשיו הם קיבלו את העונש.

יעקב ליצמן: הם עדיין לא התרגלו.

יעקב ליצמן: הם באים רק פעם בחודש.

יעקב ליצמן: ישיבת הממשלה היום התבטלה ולכן שר האוצר יכול לבוא לכאן.

סתיו שפיר: אבל הוא כבר הראה את המצגת עם כל ההסברים.

יעקב ליצמן: הוא לא הבין את זה בפעם הראשונה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחכים לתשובה אחת.

משה גפני: אגב, אם מותר לי להעיר לך הערה.

משה גפני: לא עוזבים כך ישיבה באמצע עם טלפון ובלי ממלא מקום.

משה גפני: עם כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק.

משה גפני: מה זה הדבר הזה?

ניסן סלומינסקי: אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: מרוב כבוד לזה שדיברתי אתו.

משה גפני: אני לא יודע עם מי דיברת.

ניסן סלומינסקי: דיברתי עם ישראל אייכלר.

משה גפני: אז מה?

משה גפני: היית יכול לשים את גילה גמליאל כממלאת מקום.

ניסן סלומינסקי: בין כה וכה אני צריך לקבל את התשובה כדי להמשיך או לא.

משה גפני: זה לא משנה מי.

משה גפני: זה יכול להיות ראש הממשלה.

משה גפני: שמים ממלא מקום.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאתה צודק.

ניסן סלומינסקי: אייכלר מסכים לצרף.

ניסן סלומינסקי: אני מחכה למירי רגב כדי לדעת אם גם היא מוכנה להצטרף או לא.

גילה גמליאל: צרף בינתיים את מי שנמצא.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לעשות הצבעה אחת על כולם.

גילה גמליאל: יש מישהו שלא מסכים?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: בינתיים שלושה מסכימים ואני צריך לקבל תשובה ממירי רגב.

יעקב ליצמן: אייכלר הסכים?

ניסן סלומינסקי: כן.

יעקב ליצמן: למה?

גילה גמליאל: בטח עושים שינויים.

יעקב ליצמן: הוא רוצה שבחוק שלו תהיה אפליה לגבי החרדים?

ניסן סלומינסקי: לא, כי אם לא, לא יספיקו לדון בזה עד סוף המושב.

גילה גמליאל: אם לא, לא ידונו בהצעה שלו.

ניסן סלומינסקי: הוא מתכוון לבוא מחר ולדבר בעניין.

משה גפני: אתה הסברת לו את המשמעות?

יעקב ליצמן: הוא לא מבין מה זה לאחד.

יעקב ליצמן: הוא חושב שהחוק שלו נכנס כפי שהוא הציע.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הסברתי לו והוא שאל אם זה שהוא מאחד, הוא חייב להצביע בעד אבל אומרים לא.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להתנגד.

ניסן סלומינסקי: הוא יבוא מחר להסביר למה הוא מתנגד.

יעקב ליצמן: בסדר, אבל החוק ייקרא גם על שמו.

ניסן סלומינסקי: אם אתם רוצים, אתם יכולים להסביר לו.

יעקב ליצמן: היות שנציג האוצר לא נמצא, מירי רגב לא נמצאת, אייכלר לא נמצא, אני מציע לדחות את זה למחר.

יעקב ליצמן: מחר נחפש סיבה אחרת לדחות את זה שוב.

משה גפני: תדחה את הישיבה למחר.

משה גפני: אנחנו סתם יושבים עכשיו.

יעקב ליצמן: במיוחד שיש עלות גדולה של המלחמה.

יעקב ליצמן: אני לא רואה מהיכן הם לוקחים שניים וחצי מיליארד שקלים.

סתיו שפיר: למה אנחנו ממתינים עכשיו?

ניסן סלומינסקי: ממתינים לתשובה.

<רונן סולומון: אני מלשכת המסחר.

<רונן סולומון: אם אנחנו ממילא ממתינים, אולי נציג את מתווה הפשרה לגבי קבוצות הרכישה.

סתיו שפיר: לא ביטלנו את לוחות הזמנים שלנו והגענו לכאן ביום ראשון כדי לשבת ולחכות ואני אפילו לא יודעת למי.

סתיו שפיר: למי אנחנו מחכים?

סתיו שפיר: לאנשים מאגף התקציבים?

משה גפני: זה פשוט לא להאמין.

גילה גמליאל: מחכים שמירי רגב תחזיר תשובה אם היא מאחדת את החוק שלה.

יעקב ליצמן: למה זה שייך?

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים את האוצר.

יעקב ליצמן: זה העונש של הקואליציה.

משה גפני: הבעיה היא שזה גם העונש של האופוזיציה.

גילה גמליאל: למה לא שאלתם אותה קודם?

ניסן סלומינסקי: לא השגנו אותה.

ניסן סלומינסקי: בינתיים אתה רוצה להציג את המתווה?

<רונן סולומון: כן.

ניסן סלומינסקי: המתווה הזה הוא סיכום עם רשות המסים או שזאת הצעה שלכם?

<רונן סולומון: ישבנו עם רשות המסים.

<רונן סולומון: ביום רביעי ביקשת, גם אדוני היושב ראש וגם חברת הכנסת גילה גמליאל, שנשב עם אנשי רשות המסים ועם השמאי הממשלתי כדי לנסות להגיע לאיזשהו מתווה מוסכם.

<רונן סולומון: אני מתנצל שזה נעשה רק היום בבוקר.

יעקב ליצמן: הגעתם להסכמה?

<רונן סולומון: אני אומר שהנחנו את המסמך הזה רק הבוקר.

<רונן סולומון: נאלצנו לעבוד עליו כמעט כל השבוע.

יעקב ליצמן: אבל עדיין לא הגעתם להסכמה.

<רונן סולומון: אני אומר.

<רונן סולומון: זה איזשהו מתווה פשרה שאנחנו יכולים להציג אותו.

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים קודם כל לראות אם יש הסכמה.

יעקב ליצמן: סתם תיאוריות, לא.

<רונן סולומון: אם כך, אין בעיה להציג את זה מחר.

<רונן סולומון: בינתיים אנשי רשות המסים יקראו את המסמך.

ניסן סלומינסקי: רק עכשיו קיבלתם?

ניסן סלומינסקי: עוד לא ראיתם את המתווה?

<קריאה: לא.

ניסן סלומינסקי: אם כך, אין טעם להתייחס אליו עכשיו.

<ערן יעקב: לבקשתך ישבנו אחרי הדיון כאן וקיימנו דיון של כמעט שעתיים עם נציגי קבוצות הרכישה לעניין הזה.

<ערן יעקב: אני חייב לומר ששמענו את כל טענותיהם.

<ערן יעקב: אני גם יכול להגיד שלא הסכמנו ולא קיבלנו ולא נמצאו פתרונות.

<ערן יעקב: אני מניח שאם מה שמופיע בנייר זה מה שעלה אז, מבחינתנו עדיין באותה עמדה.

<רונן סולומון: לא עברת על הנייר.

<ערן יעקב: אמרתי.

<ערן יעקב: אם יש על הנייר מה שנטען, זה כל מה שאמרתי.

גילה גמליאל: השאלה היא אם באת מקובע.

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: ממש לא.

<ערן יעקב: אנחנו ישבנו כאן שעתיים שלמות.

גילה גמליאל: מה אתם הצעתם?

יעקב ליצמן: הם רק שמעו את הבעיות.

יעקב ליצמן: הם לא הציעו.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שגם אתם תציעו הצעה.

גילה גמליאל: הרעיון היה שאתם תציעו איזושהי הצעה.

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: לטעמנו קבוצות הרכישה לא צריכות להיות בפנים.

<ערן יעקב: זאת עמדתנו.

<רונן סולומון: אם לא רוצים אותנו, כל הצעה שנציע לא תזוז.

<ערן יעקב: הסברנו את זה בכמה היבטים.

ניסן סלומינסקי: ערן, אולי יש לנו אי הבנה.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שזה מותלה ואם לא תגיעו לסיכום, זה לא אומר שהם לא יהיו בפנים.

ניסן סלומינסקי: ביקשנו שתשבו ותנסו אתם לומר מה האפשרויות מבחינת

ניסן סלומינסקי: כם ואם יתבצע זה וזה, בסדר.

ניסן סלומינסקי: בסוף לא תגיעו להבנה, יכול להיות שהם ייכנסו גם בלעדיה וזה חבל.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שזאת לא זכות וטו.

ניסן סלומינסקי: לכן תעשו מאמץ הרבה יותר גדול כדי שאם זה ייכנס, לפחות זה ייכנס בצורה כזאת.

<ערן יעקב: אבל עשינו.

<ערן יעקב: נתנו את האפשרות ואמרנו ככל שאותו נציג ישמש והוא יהיה הנציג לצורך התביעה גם לגבי מע"מ בדומה למה שקורה בגופים אחרים, אז אין לנו בעיה.

<ערן יעקב: אבל הם לא יודעים להביא את זה.

<ערן יעקב: אמרנו שאין לנו פתרונות קסם לתהליך הזה.

<ערן יעקב: אמרנו שככל שהם ידעו לקחת גם את האחריות על כל התהליך, אין לנו שום בעיה.

<רונן סולומון: אדוני, יש כבר מתווה ומוצא פתרון לכל.

יעקב ליצמן: אם ועדת הכספים תחליט על קבוצות רכישה, לא תביאו איזה פתרון?

<קריאה: זאת חקיקה נפרדת.

<קריאה: כל התהליכים והכול, זה שונה.

יעקב ליצמן: אז לא תהיה חקיקה גם כאן.

יעקב ליצמן: קבוצות רכישה הן חלק בלתי נפרד.

יעקב ליצמן: אם לא תביאו פתרון כאן, לא יהיה.

ניסן סלומינסקי: יש לנו תשובה גם ממירי רגב.

ניסן סלומינסקי: זה מאושר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מעלים להצבעה את מיזוג הצעות החוק.

<אייל לב ארי: פ/489, פ/1005, פ/2440, פ/2462.

ניסן סלומינסקי: ארבע הצעות חוק פרטיות ומכל המציעים קיבלנו תשובה שהם מוכנים להתמזג עם ההצעה הממשלתית.

משה גפני: לפי דעתי לא כולם יודעים מה הכוונה בעניין הזה.

סתיו שפיר: כן.

סתיו שפיר: אף אחד כאן לא מבין מה זה אומר.

סתיו שפיר: בעיקר לאור העובדה שחלק מההצעות האלה כוללות קריטריונים.

סתיו שפיר: חלקן לא.

סתיו שפיר: חלקן רחבות יותר.

גילה גמליאל: סתיו, כך זה נהוג.

ניסן סלומינסקי: ר' משה, אם אתה רוצה לדבר עם אייכלר לפני כן והוא יחליט שלא, אז לא נעשה את זה אבל אנחנו חייבים להצביע על זה.

משה גפני: זאת הצעת חוק פרטית שלו ולא של הסיעה שלנו.

משה גפני: הצעת חוק פרטית, הוא צריך לבוא ואנחנו צריכים לשמוע אותו.

ניסן סלומינסקי: כמיטב יכולתי אני הסברתי לו.

יעקב ליצמן: אנחנו נצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: בסדר, זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שביקשנו.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יגיד לא, גם לא קרה כלום אלא שפשוט תהיה לו הצעת חוק נפרדת.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לו.

משה גפני: הוא צריך לדעת שהוא מצטרף להצעת חוק שמפלה ציבורים במדינה.

ניסן סלומינסקי: הוא שאל אם הוא יכול להתנגד ואמרנו לו שבוודאי הוא יכול להתנגד.

משה גפני: להתנגד למה?

משה גפני: אם כן, למה הוא מצטרף?

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

משה גפני: יש לו הצעת חוק לה הוא מסכים ואותה הוא רוצה.

משה גפני: מה הוא מצטרף להצעת החוק הזאת?

ניסן סלומינסקי: כי אם הצעת החוק שלו תישאר נפרדת ולא ידונו בה במושב, לא יהיה לו על מה להתבטא.

משה גפני: יהיה לו.

משה גפני: תהיה לו הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: אבל היא לא תידון.

ניסן סלומינסקי: אם אתה רוצה, שוב אני אומר לך, אתה יכול להסביר לו.

ניסן סלומינסקי: אני ניסיתי להסביר לו ושוב אני אומר שאם אתה או ר' יעקב רוצים לנסות להסביר לו אולי יותר טוב, בבקשה.

משה גפני: נראה לי מוזר כל העניין הזה.

משה גפני: הישיבה של ועדת הכספים בעניין הזה הסתיימה ביום רביעי.

משה גפני: מיום רביעי ועד היום היה אפשר לדבר עם מציעי החוק ולהסביר להם בדיוק.

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: היו כאלה שאפשר היה ואפשר שלא.

משה גפני: אם לא היית משיג את אייכלר, היית יכול להתקשר אלי או אל ליצמן והיינו משיגים לך אותו.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לעשות את זה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מציע למזג את הצעת חוק מס ערך מוסף (הטבה במס בעסקה לרכישת דירות מגורים מוטבת), פ/489/19 של מירי רגב, פ/19/ 1005 של מאיר שטרית, פ/2440/19 של גילה גמליאל, פ/2462/19 של ישראל אייכלר.

ניסן סלומינסקי: אני מציע לצרף אותן – ואני אומר שוב שהם הסכימו לכך.

משה גפני: ליצמן, זה נושא חדש ואני גם אסביר לך למה.

משה גפני: עם כל הכבוד, יש כאן בעיה משפטית.

משה גפני: החוק הזה מורכב משני חלקים מרכזיים.

משה גפני: החלק האחד הוא מע"מ אפס.

משה גפני: החלק השני הוא תנאים שהם תנאים שיש ספק גדול לגבי החוקיות שלהם.

משה גפני: סביר מאוד להניח שבג"ץ יפסול את זה.

משה גפני: על כל פנים, זה דבר מרכזי בחוק הזה שהממשלה הכניסה אותו.

משה גפני: עכשיו אתה לוקח שני סטים של חוקים, את החוק הממשלתי ושני חוקים אחרים, ואתה הופך את החוק הזה ומוריד ממנו את התנאי הזה כי אתה מביא את החוקים הפרטיים בהם אין את התנאי.

משה גפני: אחרי כן אתה לוקח את החוקים הפרטיים ואתה מוסיף להם תנאי.

משה גפני: אתה מוסיף להם תנאי שהוא נושא מרכזי בחקיקה.

משה גפני: לפי דעתי זה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: הם כולם נמצאים על סדר היום.

משה גפני: אז תדון עליהם בנפרד.

משה גפני: הצעת החוק הזאת, אתה הפכת את זה לנושא חדש.

יעקב ליצמן: על פי חוק, אם חבר כנסת טוען נושא חדש, אתה לא יכול להתווכח אתו.

ניסן סלומינסקי: זה קיים או שינו את זה?

משה גפני: היועצים המשפטיים, החוק של מירי רגב, זה נושא חדש?

יעקב ליצמן: החוק אומר שנושא חדש צריך ללכת לוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: עצם הצירוף הזה, זה יכול להיות נושא חדש?

<אייל לב ארי: לא.

יעקב ליצמן: תגיד תודה שאנחנו לא אומרים על כל החוק נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: היועצים המשפטיים אומרים שהצירוף הוא לא נושא חדש.

משה גפני: אתה לא יכול להתווכח על נושא חדש.

<שלומית ארליך: אבל לא לגבי הצירוף.

משה גפני: ברגע שמוסיפים לחוק הממשלתי את החוקים הפרטיים, אנחנו טוענים לנושא חדש.

<שלומית ארליך: טענת נושא חדש עולה במהלך הדיון ולא בעת, עוד לפני שהחל הדיון.

<שלומית ארליך: אנחנו בעצם נמצאים עכשיו בשלב של לפני שהחל הדיון בהצעת החוק.

משה גפני: מה עשינו עד עכשיו?

משה גפני: רק שאני אבין.

משה גפני: אנחנו לא דנים על החוק?

<אייל לב ארי: לא דנו בסעיפי הצעת החוק.

<אייל לב ארי: לא הקראנו ולא קיימנו את הדיון.

משה גפני: בסדר.

יעקב ליצמן: הבנתי, אבל ברגע שאנחנו מתחילים, אמר היושב ראש לפני כן שאנחנו חייבים קודם כל להצביע.

ניסן סלומינסקי: מה אמרתי?

יעקב ליצמן: שאנחנו חייבים קודם כל להצביע על איחוד החוק.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הם צודקים.

ניסן סלומינסקי: הקראתי את מה שצריך ואני שואל מי בעד למזג את הצעות החוק הפרטיות עם הצעת החוק הממשלתית, לפי סעיף 84ד לתקנון הכנסת?

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: אושר מיזוג הצעות החוק

ניסן סלומינסקי: אושר מיזוג הצעות החוק הפרטיות עם ההצעה הממשלתית.

יעקב ליצמן: רביזיה.

סתיו שפיר: אפשר להסביר מה זה אומר?

סתיו שפיר: אני לא מבינה מה זה אומר.

סתיו שפיר: חצי מהאנשים שמרימים את היד לא מבינים מה זה אומר.

סתיו שפיר: חבל.

סתיו שפיר: הצמדה אי אפשר לעשות בהנחה שההצעה החדשה היא טובה יותר מההצעה של הממשלה.

<אייל לב ארי: המשמעות של מיזוג לפי סעיף 84ד, גם לפי סעיפים אחרים שדנים בנושא, שמיזוג הוא למזג מספר הצעות חוק שהועברו לוועדה באותו נושא שהועבר אליה.

<אייל לב ארי: כדי שלא יהיה כפל דיונים או סתירות במהלך דיוני הוועדה על הצעות חוק עם נושא דומה.

סתיו שפיר: יש כפל דיונים רק בהצעת החוק הממשלתית.

סתיו שפיר: המקרה הזה כבר אבוד.

<אייל לב ארי: היא הנותנת.

<אייל לב ארי: במקרה של הצעת חוק שהייתה בקריאה הראשונה והוצמדו אליה הצעות חוק לדיון המוקדם, תקנון הכנסת אומר שהדיון אחרי המיזוג הוא על בסיס הנוסח שאושר בקריאה הראשונה.

סתיו שפיר: זאת אומרת, על בסיס ההחלטה הממשלתית.

<אייל לב ארי: על בסיס הנוסח הממשלתי.

<אייל לב ארי: לחברי הכנסת פתוחה הדרך לבוא ולהכניס את השינויים שהם רואים כנכונים לדעתם במהלך הדיון.

<אייל לב ארי: אולם הנוסח שבעצם יוקרא בוועדה ויידון בדיוני הוועדה, הוא הנוסח של הצעת החוק הממשלתית לצורך העניין הזה.

סתיו שפיר: זאת אומרת, החיבור בין ההצעות האלה יכול לאפשר למשל את ההסרה של הקריטריונים?

<אייל לב ארי: באיזה הצעה?

סתיו שפיר: בהצעה הממשלתית.

סתיו שפיר: אם עכשיו צירפת הצעה שלא כוללת קריטריונים מסוג מסוים והצעה ממשלתית שכן כוללת אותם, האם ההצעה החדשה שצירפת הולכת לבטל את ההצעה הראשונה?

משה גפני: מה נעשה עד אז?

גילה גמליאל: נתקדם.

משה גפני: לאן נתקדם?

גילה גמליאל: נתקדם עם החוק.

משה גפני: לא, אי אפשר.

משה גפני: יש רביזיה.

גילה גמליאל: אתה רוצה לחכות חצי שעה?

משה גפני: אין ברירה.

גילה גמליאל: תעשה הפסקה של חצי שעה.

ניסן סלומינסקי: ערן, אתה תוכל לתת לנו מקורות?

<ערן ניצן: אני יכול לפרט את זה ואני יודע שגם קראתם ליעל.

<ערן ניצן: אני יכול להציג את הדברים ואולי יעל תמשיך.

משה גפני: יש לך מקורות לכסף?

<ערן ניצן: אני אסביר בדיוק את המהלך.

יעקב ליצמן: הם יגידו לך שהכנסות זה לא כסף.

<אייל לב ארי: במהלך הדיונים בוועדה, חברי הכנסת יכולים להציע את ההצעות וככל שהן יעברו, תתוקן ההצעה הממשלתית.

<אייל לב ארי: (היו"ר גילה גמליאל)

גילה גמליאל: ערן.

גילה גמליאל: אתם מתחילים?

גילה גמליאל: נשמע את ערן לגבי המקורות התקציביים.

משה גפני: אבל לא מחכים?

גילה גמליאל: לא.

גילה גמליאל: אין צורך.

יעקב ליצמן: חסרה כאן הצלע השלישית.

גילה גמליאל: יעל אמורה להגיע וכשהיא תגיע, היא תמשיך.

יעקב ליצמן: היושב ראש לא צריך לשמוע את המקורות?

גילה גמליאל: כנראה הוא יודע.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע.

משה גפני: הוא אמר שהוא לא יודע.

יעקב ליצמן: גם הם לא יודעים.

<ערן ניצן: מדובר בסוגיה מקרו תקציבית.

<ערן ניצן: גם סגנית מקרו תבוא ותציג.

<ערן ניצן: אני אומר בקליפת האגוז משום שהפרטים הם באמת מצויים אצל מי שאמון על התמונה הכוללת.

<ערן ניצן: אנחנו מחלקים את המקורות בין 2015 ל-2014.

<ערן ניצן: לגבי 2015, בהצעת התקציב של משרד האוצר ובאומדן ההכנסות שלו כלולות הטבות בהיקף של שניים וחצי מיליארד שקלים, הטבות עבור רכישת דירה ראשונה במע"מ אפס.

יעקב ליצמן: מה פירוש כלול?

יעקב ליצמן: איפה זה כלול?

<ערן ניצן: בתחזית ההכנסות של משרד האוצר המוצע והמאושר על ידי הממשלה, זה כלול.

יעקב ליצמן: אבל אין לך ברזרבה.

יעקב ליצמן: בספר התקציב אתה חייב להוכיח את הסעיף.

<ערן ניצן: זה לגבי 2014.

<ערן ניצן: אנחנו עכשיו מדברים על 2015.

יעקב ליצמן: הרוצה לשקר, ירחיק עדותו.

יעקב ליצמן: כך כתוב.

יעקב ליצמן: אל תרחיק אלא תגיד כאן איפה נמצא הכסף הזה ב-2014.

גילה גמליאל: חבר הכנסת ליצמן שאל שאלה ממוקדת ואם אפשר לענות לו ישירות.

<ערן ניצן: בכל מה שקשור ל-2014, בשונה מ-2015 - - -

יעקב ליצמן: אל תגיד 2015.

יעקב ליצמן: ב-2015 יהיה שר אוצר אחר.

משה גפני: גם על 2015 הוא צריך לתת תשובה ולומר על חשבון מה זה הולך.

יעקב ליצמן: למה הוא מתחיל עם הסוף?

גילה גמליאל: חבר הכנסת ליצמן, שאלת שאלה, בוא נשמע את התשובה לשאלה.

<ערן ניצן: המקור למימון ההחלטה שאנחנו אומדים אותה בין מיליארד למיליארד ו-200 מיליון שקלים, משום שאנחנו אומרים שב-2014 נגיד היא תתפוס על חצי שנה ממוצעת – זאת פחות או יותר ההבנה של המימוש שלה במהלך 2014 ויש עסקאות שממתינות ולא מתממשות עד שהחוק ייכנס לתוקף.

<ערן ניצן: סדר גודל של חצי שנה, זה האומדן שקיים במשרד האוצר – הוא מגיע מעודף הכנסות עליו הודיע משרד האוצר.

<ערן ניצן: משרד האוצר הודיע על עודף הכנסות, ויעל תפרט על כך בהמשך, בשנת 2014.

<ערן ניצן: דרך אגב, זאת מגמה שהולכת ונשחקת דווקא בחודשים האחרונים, אבל בחודשים הראשונים יש עודף הכנסות.

<ערן ניצן: בהתאם לסדרי עדיפויות.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, בחודשים האחרונים אין לך את הכסף.

<ערן ניצן: יעל תפרט את המגמות.

<ערן ניצן: אני לא בקיא במגמות השוטפות.

משה גפני: באמת.

משה גפני: זה לא רציני הדבר הזה.

משה גפני: אנחנו לא בגן ילדים.

גילה גמליאל: חבר הכנסת גפני, רגע.

גילה גמליאל: אם אתה עושה פיליבסטר עד שיעיל תבוא, אנחנו נמתין בסבלנות שהיא תגיע.

משה גפני: כדאי להמתין ליעל.

משה גפני: עושים צחוק מהכנסת.

גילה גמליאל: אם אתה עושה פיליבסטר, אנחנו מוותרים על הפיליבסטר.

גילה גמליאל: אם אתה יכול לענות תשובות לחברי הכנסת, זה הזמן.

יעקב ליצמן: אני אשאל אותך משהו אחר.

יעקב ליצמן: לדבריך כל העברה תקציבית שמקור הכסף הוא רזרבה, מיליארד וחצי שקלים, מה שיורד מתחת למיליארד וחצי, אנחנו לא יכולים לאשר כאן.

יעקב ליצמן: זה מה שאמרת.

משה גפני: הוא גם לא יודע.

משה גפני: הוא לא יכול לדעת.

יעקב ליצמן: אתה לא הולך להגדיל את התקציב.

יעקב ליצמן: אסור לך להגדיל את התקציב.

גילה גמליאל: חבר הכנסת ליצמן, חבל על הכעס המיותר.

משה גפני: זה כעס באמת.

גילה גמליאל: תוך כמה זמן יעל מגיעה לכאן?

גילה גמליאל: מישהו יודע לענות על השאלה הזאת?

<קריאה: אני מאמינה שבעוד עשרים דקות.

סתיו שפיר: אם כן, למה קובעים אתנו ישיבה?

משה גפני: כך מנהלים ישיבה?

משה גפני: אני פשוט יוצא מדעתי.

משה גפני: ליצמן שאל את השאלה הזאת בשבוע שעבר.

משה גפני: הוא לא שאל אותה לפני חצי שעה אלא הוא שאל אותה בשבוע שעבר.

משה גפני: זה נושא מרכזי.

גילה גמליאל: שאלה שנייה.

גילה גמליאל: כמה עודף הכנסות יש ב-2014?

גילה גמליאל: מישהו יכול לענות?

<ערן ניצן: אני מציע שיעל תענה על זה.

<ערן ניצן: זה תפקידה.

יעקב ליצמן: מה זה עודף?

יעקב ליצמן: גילה, אני רוצה להסביר לך שהוא לא יכול להסתמך על עודף הכנסות כי יש לו את תקרת ההוצאות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: מישהו יודע מתי יעל תגיע?

סתיו שפיר: ממש מדהים שמדובר בהצעת חוק של שר האוצר ואנשי המשרד שלו לא כאן.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: אנשי האוצר היו כאן והיו באופן מכובד.

ניסן סלומינסקי: את יכולה לומר לנו מתי היא תגיע?

ניסן סלומינסקי: יש לנו רביזיה שהגיש ליצמן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה.

<אייל לב ארי: לפי סעיף 84ד לתקנון, החלטת הוועדה עובדת לוועדת הכנסת לאישורה.

<אייל לב ארי: החלטת הוועדה לעניין מיזוג הצעות החוק הפרטיות עם הצעת החוק הממשלתית טעונה אישור של ועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעבור להצעה עצמה.

יעקב ליצמן: זה בגלל החוק או בגלל נושא חדש?

<שלומית ארליך: כך זה בתקנון.

ניסן סלומינסקי: נתחיל בהקראה.

<שלומית ארליך: לפני ההקראה, לעניין ההצעה שמנוסחת באופן נפרד ולא כחלק מהצעת חוק מס ערך מוסף, למה עשיתם את זה במסגרת חוק נפרד?

<שלומית ארליך: בדרך כלל כאשר עושים את זה במסגרת חוק נפרד, המשמעות היא שמדובר בהוראת שעה אבל כאן אנחנו לא מדברים בהוראת שעה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מדברים בהוראת שעה.

<ליאת גרבר: אנחנו לא מדברים בהוראת שעה.

<שלומית ארליך: למה החוק מנוסח בנפרד ולא כחלק מהצעת חוק?

<ליאת גרבר: בדרך כלל כל הנושא של המע"מ בשיעור אפס, הוראות בסעיף 30 שהן מאוד מאוד קצרות והחוק הזה הוא חוק יותר מורכב ויש בו ממשקים לשאר מערכי המס שכפי שנסביר בהמשך יש שם את חוק מקרקעין.

<ליאת גרבר: לכן חשבנו שעדיף לעשות את זה בחוק נפרד ולפרט את כלל ההוראות בחוק נפרד, שזה יהיה יותר פשוט ומובן מאשר להכניס פרק שלם בתוך חוק מס ערך מוסף.

<ליאת גרבר: מעבר לזה, אין לזה משמעות.

<אייל לב ארי: אבל ההוראות למשל לגבי תמ"א 38 נמצאות בחוק מע"מ, נכון?

<ליאת גרבר: כן.

<אייל לב ארי: שם אין השלכות על מיסוי מקרקעין כמו כאן?

<ליאת גרבר: לא.

<אייל לב ארי: למה?

<ליאת גרבר: אנחנו נסביר בהמשך את כל ההשלכות.

<ליאת גרבר: יש כאן השלכות מבחינת דיווח.

<ליאת גרבר: ניסינו לפשט את ההליך לאזרח עד כמה שיותר.

<ליאת גרבר: למשל ההצהרות שלו יהיו על גבי הצהרות שנעשות גם היום לפי חוק מיסוי מקרקעין.

<ליאת גרבר: עשינו כאן שילוב של המערכים כדי שהמתווה יהיה כמה שיותר פשוט לאזרח אבל מבחינת חקיקה, זה פחות מתאים בתוך חוק מס ערך מוסף כי כאמור זה משלב כאן מספר הוראות וזה יותר מורכב מאשר ההוראות של סעיף 30.

<ליאת גרבר: יש כאן גם נושא של מע"מ כלפי רוכש, מה שלא קיים בחוק מס ערך מוסף באופן רגיל.

<ליאת גרבר: לכן חשבנו שזה יותר נכון בחוק נפרד.

<אייל לב ארי: למרות זאת נתתם עדיפות למונחים שבחוק מע"מ.

<ליאת גרבר: נכון, כי באופן רגיל ההצעה הזאת היא הצעה.

<אייל לב ארי: חוק המע"מ הוא החוק העיקרי.

<ליאת גרבר: נכון.

<ליאת גרבר: החוק העיקרי.

<אייל לב ארי: אם כך, למה לא לשלב אותו בפרק נפרד בחוק מע"מ?

<ליאת גרבר: שוב, אני אומרת שהעיקר כאן הוא באמת מע"מ בשיעור אפס.

<ליאת גרבר: זאת ההטבה שניתנת ולכן ככלל ההפניות וההגדרות הן מחוק מע"מ.

<ליאת גרבר: יש כאן הרבה מאוד הגדרות שהן לא מחוק מע"מ אלא הן מחוק מיסוי מקרקעין.

<ליאת גרבר: למרות שככלל, נכון, מע"מ הוא החוק העיקרי כאן אבל מבחינה תפעולית, למשל יש כאן הרבה הוראות מחוק מיסוי מקרקעין ויש כאן גם נושא שהוא שונה מחוק מס ערך מוסף במובן של הטיפול מול הרוכשים.

<שלומית ארליך: אנחנו נתחיל להקריא סעיף סעיף והגדרה הגדרה כאשר לכל הגדרה צריך להיות הסבר, לומר בדיוק מהיכן זה בא, מה המשמעות וכולי.

יעקב ליצמן: יש לי שאלה ליועץ המשפטי.

יעקב ליצמן: אני הבנתי שיושב ראש הוועדה דיבר עם גילה גמליאל, עם אייכלר, עם מירי רגב ועם מאיר שטרית.

יעקב ליצמן: על החוק של מאיר שטרית חתום גם אורי מקלב, יצחק וקנין, עמרם מצנע, דוד צור ואני שואל האם גם הם מסכימים.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול להצביע על החוק הזה עת אחרים שחתומים על החוק הזה לא נשאלו על המיזוג.

<אייל לב ארי: הנוהג הוא - - -

יעקב ליצמן: מה זה נוהג?

יעקב ליצמן: כרגע זה צירוף לו יש התנגדויות.

יעקב ליצמן: הסעיף הראשון למשל, בן זוג לרבות הידוע בציבור.

יעקב ליצמן: אני לא מניח שחברי הכנסת האלה הסכימו לחוק הזה.

יעקב ליצמן: לכן צריך לשאול כל אחד לפני כן.

<אייל לב ארי: אני אענה בשני אופנים על השאלה של חבר הכנסת ליצמן.

<אייל לב ארי: האחד, לגבי הליך המיזוג.

<אייל לב ארי: סעיף 84ד לא מחייב לפנות לחברי הכנסת המציעים לקבל את הסכמתם למיזוג.

<אייל לב ארי: זאת סמכות רשות של הוועדה, אם למזג או לא למזג.

<אייל לב ארי: כיוון שבחר יושב ראש הוועדה לשאול - - -

משה גפני: למזג זה רק כאשר הכול הוא אותו דבר.

<שלומית ארליך: לא חייב להיות זהה.

<אייל לב ארי: מדובר על נושא.

יעקב ליצמן: אבל יש סתירה.

יעקב ליצמן: נתתי לכם דוגמה של סעיף אחד שאני בטוח במיליון אחוזים שלא אורי מקלב ולא יצחק וקנין תומך.

יעקב ליצמן: אייכלר בוודאי לא תומך.

יעקב ליצמן: אני הצבעתי נגד האיחוד.

ניסן סלומינסקי: גפני, אתה הבאת כדוגמה מיזוג שהיה במליאה של עליזה לביא ושל שולי מועלם שסתרו אחד את השני.

משה גפני: לא.

משה גפני: זה משהו אחר.

יצחק כהן: איציק וקנין מתנגד לזה.

יצחק כהן: הוא לא מוכן.

יעקב ליצמן: אז צריך להצביע עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שנשמע את התשובה של היועץ המשפטי.

חמד עמאר: בואו נתחיל בחוק ואחרי כן נחזור להגדרות כי אולי נצטרך לערוך שינויים בהגדרות.

יעקב ליצמן: תאר לעצמך הצעת חוק לפיה מע"מ לא ייתנו לדרוזים.

יעקב ליצמן: היית מסכים לאחד את הצעות החוק?

חמד עמאר: אנחנו לא מקבלים.

יעקב ליצמן: תיאורטית.

חמד עמאר: זה לא תיאורטית אלא מעשית.

חמד עמאר: בואו נדלג על ההגדרות.

יעקב ליצמן: לא היית מסכים לאחד את החוקים.

חמד עמאר: נתחיל בחוק ואחר כך נחזור להגדרות.

<אייל לב ארי: זאת סמכות רשות של הוועדה למזג הצעות חוק שהן באותו נושא.

<אייל לב ארי: כפי שאמרתי קודם, כדי שהוועדה לא תדון פעמיים על אותו עניין ולא תגיע להחלטות סותרות, קודם התחלתי להסביר את כל הרעיון של המיזוג.

<אייל לב ארי: עוד לפני כן, לפני שלב המיזוג, כדי שההצעות האלה הגיעו לוועדה כפי שהן הגיעו התבקשה על ידי חברי הכנסת המציעים הצמדה להצעת החוק הממשלתית.

<אייל לב ארי: כאן ההצמדה לצורך העניין היא עוד יותר מחמירה מבחינת הדרישות שלה לעומת המיזוג.

<אייל לב ארי: ההצמדה מדברת על הצעת חוק זהה או דומה בעיקרה.

<אייל לב ארי: אנחנו סברנו, עת אישרנו את הצמדת הצעות החוק שהן דומות בעיקרן והן נגזרות מההצעה הממשלתית.

יעקב ליצמן: גם ידוע בציבור?

יעקב ליצמן: אייכלר ומקלב מסכימים לזה?

<אייל לב ארי: כדי לאפשר הצמדה, היא צריכה להיות טיפה יותר מצומצמת מההצעה הממשלתית ולכן היא נבלעת בתוכה.

<אייל לב ארי: זה אחד המבחנים.

<אייל לב ארי: זה לעניין ההצמדה.

<אייל לב ארי: המבחן לפי סעיף 84 במקרה של מיזוג, הוא אפילו מבחן יותר רחב מהמבחן של הדומה בעיקרה המדברות על אותו נושא.

יצחק כהן: הוא אומר שהסעיפים שונים במהות.

ניסן סלומינסקי: הוא מסביר את זה.

יצחק כהן: אנחנו יודעים מה הוא מסביר.

יצחק כהן: יעקב אומר שהסעיפים שונים במהות.

יצחק כהן: במהויות יש כאן שינויים.

משה גפני: אם היו שתי הצעות חוק בוועדה כאשר הצעה אחת היא מאתנו והייתה עוד הצעת חוק דומה שמגיעה לוועדה.

משה גפני: הצעה השנייה היה כתוב שמי שמקבל את ההטבה הזאת חייב לחלל שבת.

משה גפני: אתה כיועץ משפטי מצרף את הצעת החוק שלי להצעה הזאת?

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להתנגד אם הוא רוצה לא לצרף.

ניסן סלומינסקי: לא להתמזג.

יעקב ליצמן: אבל לא שאלת אותם.

ניסן סלומינסקי: שאלתי.

יעקב ליצמן: חתומים על ההצעה שמונה אנשים שאתה צריך לשאול.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר ששואלים רק את הראשון.

ניסן סלומינסקי: וקנין לא רלוונטי לזה.

יצחק כהן: למה לא? הוא היוזם.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא לא היוזם.

יצחק כהן: הוא היוזם.

משה גפני: אייכלר יוזם.

משה גפני: אורי מקלב הוא חלק מהעניין.

יצחק כהן: הסדר לא משנה.

יעקב ליצמן: אם יבוא מקלב או אנחנו נבוא ונגיד שהנושא של הידוע בציבור הוא נושא חדש לאייכלר.

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים נושא חדש.

יעקב ליצמן: לאייכלר זה בטח נושא חדש.

יצחק כהן: אתה יודע מה יעשו לו בבעלז אם ידעו שהוא הציע את ההצעה הזאת?

ניסן סלומינסקי: שאלתם.

ניסן סלומינסקי: קיבלתם תשובה ונגמר הסיפור.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: זה נושא חדש.

יצחק כהן: ועדת הכנסת.

יעקב ליצמן: אנחנו אומרים נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: יצחק ור' יעקב, נקודה.

יצחק כהן: נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: אמרו את זה כבר קודם והורידו את זה.

יעקב ליצמן: לא הורידו.

ניסן סלומינסקי: תן תשובה ונמשיך.

<אייל לב ארי: כפי שאמרתי.

משה גפני: לא יכול להיות איש יהדות התורה שתומך בידוע בציבור.

משה גפני: זה נגד המצע שלנו.

ניסן סלומינסקי: שיגיד שהוא לא רוצה.

ניסן סלומינסקי: זה הכול.

יצחק כהן: הוא לא רוצה.

יעקב ליצמן: לא שאלת אותם.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך לשאול את כולם.

יעקב ליצמן: דיברת עם וקנין?

יעקב ליצמן: לא שאלת אותו.

יעקב ליצמן: הוא מופיע כאן.

ניסן סלומינסקי: תצעק שלוש פעמים כדי למשוך את הזמן, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אייל, תן תשובה ונגמר הסיפור.

<אייל לב ארי: חברי הכנסת שחתומים על הצעת החוק ככל חברי הכנסת רשאים ויכולים להגיע לוועדה כדי להציע את ההצעות שלהם לתיקון הצעת החוק כהבנתם.

יעקב ליצמן: האם אתה מוכן לבדוק אם צריך גם לשאול את החברים האחרים?

ניסן סלומינסקי: הוא נותן לך תשובה.

<אייל לב ארי: הם לא נשאלים.

יעקב ליצמן: לא צריך לשאול.

יעקב ליצמן: למה אתה שאלת קודם?

<אייל לב ארי: אני לא שאלתי.

משה גפני: הוא לא שאל.

משה גפני: ניסן שאל.

<אייל לב ארי: אני אמרתי שמי שצריכה להכריע כאן וזאת סמכותה, סמכות הרשות שלה, זאת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

חמד עמאר: הוועדה לא חייבת לשאול אותם?

חמד עמאר: אנחנו יכולים למזג אותם בלי לשאול אותם?

<אייל לב ארי: הוועדה רשאית.

ניסן סלומינסקי: אבל אני שאלתי.

חמד עמאר: רק לידע כללי.

ניסן סלומינסקי: יעל מבורך, סגנית ראש אגף התקציבים.

ניסן סלומינסקי: על פי החוק ועל פי מה שאנחנו מבקשים, אנחנו רוצים להבין בגדול, לא בפרטים עד האגורה האחרונה אלא בגדול - - -

משה גפני: אתה לא חייב.

משה גפני: אנחנו רוצים עד האגורה האחרונה.

ניסן סלומינסקי: כרגע אני אומר מה אני רוצה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רוצים להבין.

ניסן סלומינסקי: החוק הזה הוא חוק כבד מבחינה כספית ואנחנו רוצים להבין מאיפה הכסף מגיע, האם זה ילך על חשבון הגדלת הגירעון או יבוא ממקורות אחרים, כדי שנדע צופה פני עתיד.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להפריע ליעל, לתת לה לסיים את דבריה ואחר כך יהיה אפשר לשאול.

<יעל מבורך: מבחינת התקציב, ב-2014 כמו שאושר כאן בוועדת הכספים, התחזית בצד ההכנסות המתוכננת היא 252.8 מיליארד שקלים הכנסות ממסים ישירים ועקיפים ו-30.4 הכנסות אחרות.

<יעל מבורך: זאת בעצם המסגרת החוקית.

<יעל מבורך: זאת המסגרת של צד ההכנסות בתקציב 2014.

יצחק כהן: מה זה אחרות?

<יעל מבורך: הכנסות אחרות זה למשל הכנסות בעיקר מאגרות אבל גם הכנסות מהמוסד לביטוח לאומי שמפקיד אצל הממשלה את היתרות שיש לו.

משה גפני: אלה לא הכנסות.

<יעל מבורך: אלה הכנסות אחרות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, ביקשתי לא להפריע.

ניסן סלומינסקי: אחר כך ניתן אפשרות לשאלות.

<יעל מבורך: עוד דוגמאות כדי שתבינו את הנושא של הכנסות אחרות.

<יעל מבורך: גם ההכנסות מסיוע חוץ למערכת הביטחון.

סתיו שפיר: אבל ההכנסות של ביטוח לאומי הן לא הכנסות.

<יעל מבורך: הן הכנסות.

<יעל מבורך: אפשר להסביר אחר כך למה, אבל אלה הכנסות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, חבל על הזמן.

ניסן סלומינסקי: זה נחשב הכנסות מבחינת האוצר.

יצחק כהן: ניסן, אל תפריע.

יצחק כהן: אנחנו מסתדרים אתה.

ניסן סלומינסקי: אתה מסתדר עם הזמן.

ניסן סלומינסקי: אתה מנסה להסתדר עם הזמן ולא אתה.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושד בך שאתה לא יודע את התשובות לשאלות האלה.

ניסן סלומינסקי: בואו נתקדם.

סתיו שפיר: עד שאנחנו מנהלים את הדיון הזה, חשוב שנבין.

סתיו שפיר: זה לא כסף שאפשר להשתמש בו.

<יעל מבורך: יש הגדרה מה הן הכנסות.

ניסן סלומינסקי: יש הגדרה.

סתיו שפיר: היא יודעת לדבר.

סתיו שפיר: היא אינטליגנטית.

סתיו שפיר: תן לה לדבר.

ניסן סלומינסקי: אבל ביקשתי שישאלו בסוף כדי שכל שנייה תהיה הפסקה ובסוף יחזרו על זה עשרים פעמים.

סתיו שפיר: היא התחילה לענות.

סתיו שפיר: למה אתה מפריע לה?

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה שיהיה באמצע.

סתיו שפיר: אתה לא רוצה שהיא תענה.

ניסן סלומינסקי: היא תענה אחר כך על השאלות.

יצחק כהן: מי שמעכב את הזמן, זה רק אתה, ניסן.

יצחק כהן: רק אתה הורס את הזמן.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: רק אני.

ניסן סלומינסקי: ממש רק אני.

יצחק כהן: אתה כל הזמן מעכב.

סתיו שפיר: באנו לכאן ביום ראשון כדי לשמוע את התשובות האלה.

סתיו שפיר: תן לה לדבר.

<יעל מבורך: הייתה מסגרת חוקית בתקציב 2014 כפי שאושרה כאן וכפי שאושרה בקריאה שנייה ושלישית במליאה.

משה גפני: אלה הכנסות.

<יעל מבורך: אלה ההכנסות.

משה גפני: למה כשאנחנו מבקשים חצי מיליון שקלים להתנחלות, את אומרת אין כסף?

יצחק כהן: דווקא להתנחלות יש.

<קריאה: קוראים לזה סדרי עדיפויות.

משה גפני: חצי מיליון שקלים אני מבקש ממנה להתנחלות והיא לא נותנת.

<קריאה: לא ביקשת יפה.

<יעל מבורך: התחזית שהצגנו בוועדה לגבי הכנסות 2014 בדצמבר, עדכנו - 21 ימים לפני שהשנה הסתיימה – את מסגרת ההכנסות, הייתה פסימית יותר.

<יעל מבורך: חשבנו שלא נעמוד ביעד הזה.

<יעל מבורך: מאז, בחודשים ינואר, פברואר ומרץ ההכנסות היו גבוהות יותר מכפי שצפינו.

יעקב ליצמן: באפריל ומאי הן ירדו.

<יעל מבורך: כן.

<יעל מבורך: תחזיות מטבע הדברים באמת משתנות כל הזמן וזה תלוי באיזה שער אנחנו נמצאים.

<יעל מבורך: הנתון הכי אובייקטיבי שיש לנו לגבי עמידה בגירעון, הוא נתון של הגירעון 12 חודשים אחורה.

<יעל מבורך: זה נתון מפורסם.

<יעל מבורך: משרד האוצר מפרסם אותו אחת לחודש.

<יעל מבורך: זאת אומרת, הוא פומבי.

<יעל מבורך: ב-12 החודשים האחרונים, הגירעון עמד על 2.5 אחוזים, לעומת המסגרת עליה דיברתי שאושרה ברמה החוקית בתקציב 2014 שעומדת על שלושה אחוזים.

ניסן סלומינסקי: כמה שווה הפער הזה?

<יעל מבורך: בערך חמישה מיליארד שקלים.

<יעל מבורך: בקירוב.

<יעל מבורך: אני מעגלת.

<יעל מבורך: הגירעון הזה של 12 חודשים אחורה גם לוקח בחשבון במידה מסוימת את המצב בשוק הנדל"ן שמבוסס על הכנסות ממע"מ שהיו בחודשים האחרונים וכולי.

<יעל מבורך: לכן במידה מסוימת הוא כבר מגלם בתוכו את הנושא עליו אתם מדברים.

<יעל מבורך: בתוך המסגרת הזאת של ה-2.5 אחוזים גירעון ביחס לתוצר, גם אם אנחנו נהיה לרגע שמרנים וניקח את המגמה של החודשיים האחרונים בהכנסות שהיא מגמה פחות מוצלחת מכפי שהיינו מקווים, אנחנו עדיין בתוך המסגרת החוקית של הגירעון ל-2014.

משה גפני: של השלושה אחוזים.

<יעל מבורך: כן.

<יעל מבורך: של השלושה אחוזים.

יעקב ליצמן: וזה היה לפני המלחמה ולפני הירידה בהכנסות ממסים שכל חודש אתם יורדים.

<יעל מבורך: אני אומרת שזה באפר - שלצורך העניין אם אנחנו כרגע נעשה אקסטרולקציה פשוטה - של חמישה מיליארד שקלים.

<יעל מבורך: שוב, אני אומרת, גם אם זה שההכנסות יכולות לרדת בהמשך השנה ואנחנו לא יודעים את זה.

סתיו שפיר: זאת אומרת שיש גם כסף כדי לממן את ההמלצות של ועדת אלאלוף בעניין הזה?

<יעל מבורך: אני מדברת על צד ההכנסות ולא על צד ההוצאות.

<יעל מבורך: אלה שני דברים שונים.

יעקב ליצמן: הוצאות אתם לא יכולים להוציא.

סתיו שפיר: החוק הזה מבקש סכום כפול מהסכום אתו ביקשה ועדת אלאלוף.

סתיו שפיר: עלות החוק הזה בשנה היא כפולה מהעלויות שביקשה ועדת הדיור במסגרת המלצות אלאלוף.

סתיו שפיר: על זה הדיון, על האם יש כסף או אין כסף.

<יעל מבורך: אני מדברת על הכנסות ממסים.

<יעל מבורך: על צד ההכנסות ולא על צד ההוצאות של למשל קצבאות למיניהן.

סתיו שפיר: למשל חוק המע"מ אל מול המלצות ועדת אלאלוף.

יעקב ליצמן: חוק המע"מ זה גם הוצאות.

<יעל מבורך: למיטב ידיעתי ברובם הם בצד ההוצאות ולא בצד ההכנסות

ניסן סלומינסקי: סתיו, בבקשה.

סתיו שפיר: הכסף לא צומח על העצים.

יצחק כהן: במתווה גירעון יורד, החיסרון הזה של ה-2.5 מיליארד הוא פרמננטי.

יצחק כהן: זאת אומרת, לכל שנה.

יצחק כהן: בעשר שנים הסכום הוא 25 מיליארד.

יצחק כהן: זאת אומרת, כל הקרן הון רבעונית שאנחנו נרוויח מהגז, הכול ילך על השטות הזאת.

יצחק כהן: לקחתם את זה בחשבון?

יצחק כהן: אני יודעת שהתנגדתם ואתם אנוסים.

<יעל מבורך: תן לי לענות לגופו של עניין.

<יעל מבורך: מה שאמרתי עכשיו נקרא צד ההכנסות.

<יעל מבורך: זה רק לשנת 2014 ולא קדימה.

<יעל מבורך: קדימה, 2015 ואילך, הדיון הזה מתוכנן להגיע לפתחה של הממשלה שצריכה להחליט איך ייראה תקציב 2015 ואחר כך גם לכנסת.

יעקב ליצמן: שם יורידו.

משה גפני: אבל לא זאת הייתה השאלה.

יצחק כהן: אנחנו מדברים נכון לעכשיו.

משה גפני: לא הייתה תשובה לשאלה.

יעקב ליצמן: ה-2.5 מיליארד שקלים הם הוצאה.

<יעל מבורך: זה אובדן הכנסות.

יעקב ליצמן: גם השנה.

<יעל מבורך: אובדן הכנסות.

יעקב ליצמן: זה אובדן הכנסות אבל זאת הוצאה.

<ערן ניצן: זה לא פוגש את מגבלת ההוצאה.

משה גפני: נכון.

<ערן ניצן: יש מגבלת הוצאה בחוק.

יעקב ליצמן: זה שאתם כרגע ב-אובר הכנסות, זה לא אומר כלום כי אתם יודעים שני דברים: ראשית, אתם הולכים לרדת באמצע ואתם לא יכולים להתבסס על תקציב שאישרנו באוקטובר, אפילו בדצמבר, כשאתם יודעים היום שזה לא רלוונטי כי אתם בהפסד הכנסות, קל וחומר במלחמה, קל וחומר בביטחון.

<יעל מבורך: אנחנו לא בהפסד.

<יעל מבורך: אני אחדד את זה עוד פעם.

יעקב ליצמן: אתם בהפסד.

יעקב ליצמן: אני אסביר למה התכוונתי.

יעקב ליצמן: בינואר הייתם למעלה, קיבלתם יותר.

יעקב ליצמן: גם בפברואר וגם במרץ.

יעקב ליצמן: באפריל ירדתם.

יעקב ליצמן: במאי ירדתם.

יעקב ליצמן: ביוני ירדתם עוד יתר.

יעקב ליצמן: ביולי השם ישמור.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, זה חוץ מהמלחמה.

יעקב ליצמן: עד סוף השנה אתם הולכים להיות בגירעון.

יעקב ליצמן: אתם לא יכולים לפי זה שאנחנו נאשר לכם את ההוצאות.

<יעל מבורך: לא, זאת לא תמונת המצב כמו שאנחנו רואים אותה היום.

יעקב ליצמן: היום בטח לא כי אתם באמצע.

ניסן סלומינסקי: ר' יעקב, שאלת.

ניסן סלומינסקי: תן לה להשיב.

ניסן סלומינסקי: זה לא ויכוח.

ניסן סלומינסקי: שאלת, היא תיתן לך תשובה ונגמר.

יעקב ליצמן: היא לא נותנת לי תשובה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא נותן לה להשיב.

<יעל מבורך: יש נתון שהוא הגירעון מיוני 2013 עד יוני2014.

<יעל מבורך: זה נתון כבר ודאי.

<יעל מבורך: זאת לא תחזית שמשתנה אלא זה נתון אמפירי של כמה הכנסות נכנסו לנו ב-12 החודשים האחרונים לעומת ההוצאות וכולי.

<יעל מבורך: הגירעון הזה עומד על 2.5.

יעקב ליצמן: מה רלוונטי לנו?

יעקב ליצמן: רק 2014.

יעקב ליצמן: לא על חצי השנה של 2013.

<יעל מבורך: הנתון שמעניין אותנו, זה בעצם הגירעון מדצמבר 2013 לדצמבר 2014.

<יעל מבורך: חצי ממנו כבר מאחורינו ויש לנו נתוני אמת.

<יעל מבורך: אנחנו נמצאים מתחת ליעד, מתחת לשלושה אחוזים ב-0.5 אחוזים וזה לא מעט.

יעקב ליצמן: אבל יש לכם גם נתוני אמת ברגע שאין הכנסות.

יעקב ליצמן: חודש-חודשיים אתם יודעים שאין לכם הכנסות.

ניסן סלומינסקי: נשאלה השאלה והיא נתנה את התשובה.

יעקב ליצמן: היא לא נתנה תשובה.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לא לקבל את זה, אבל היא נתנה תשובה.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: היא לא נתנה תשובה.

ניסן סלומינסקי: היא מסבירה שכרגע יש לך חמישה מיליארד שקלים.

יצחק כהן: זה רק ל-2014.

יצחק כהן: גם היא מודה בזה.

ניסן סלומינסקי: היא הסבירה שעדיין יש לך 0.5., כלומר, כחמישה מיליארד שקלים שהם עדיין סכום גבוה יותר ממה שצפית.

משה גפני: גם אני נרשמתי לשאלה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אחר כך סתיו.

משה גפני: אני חוזר על השאלה של ליצמן ואני מסביר לאור התשובה של יעל.

משה גפני: אני שואל, כדי שלא יאמרו כאן שאנחנו עושים פיליבסטר או משהו כי אנחנו לא עושים פיליבסטר.

<קריאה: עוד לא.

משה גפני: עוד לא עושים.

משה גפני: אני שואל שאלה וזה מה שכתוב בסעיף הזה בתקנון עליו דיברו היועצים המשפטיים.

משה גפני: אם הכסף הזה, ה-2.5 מיליארד שקלים ב-2014 או ב-2015, היה נכנס לקופת המדינה, מה היו עושים עם הכסף הזה?

משה גפני: ברגע שמוציאים את זה לנושא של מע"מ אפס, משהו הולך להיפגע.

משה גפני: זה לא שפחות הכנסות.

משה גפני: כשיש פחות הכנסות, המציאות היא שבקופה יש פחות 2.5 מיליארד שקלים לשנה.

ניסן סלומינסקי: ה-2.5 מיליארד שקלים אלה בטח היו הולכים להוריד את החובות של המדינה.

משה גפני: השאלה שנשאלה על פי התקנון היא על חשבון מה זה בא.

משה גפני: יעל מבורך כדרכה הציגה כאן הצגה נכונה מבחינה מקרו כלכלית אבל זה לא רלוונטי.

משה גפני: השאלה היא לא מבחינת החוק אלא השאלה היא מה שכתוב בתקנון ברגע שה-2.5 מיליארד שקלים האלה נלקחים למטרה של החוק - - -

ניסן סלומינסקי: יעל, אני אתן תשובה ואת תגידי אם אני צודק.

משה גפני: לא.

משה גפני: לא שאלתי אותך.

ניסן סלומינסקי: אני יודע, אבל אני רוצה לדעת שגם אני מבין.

יצחק כהן: אל תבזבז את הזמן.

יעקב ליצמן: ניסן, למה אתה עושה פיליבסטר?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לראות אם אני מבין.

ניסן סלומינסקי: יש כרגע עודף.

משה גפני: לא שאלתי אותך אלא אותה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל מותר לי לומר.

ניסן סלומינסקי: אם היא תרצה אחר כך להוסיף, אני אתן לה.

משה גפני: מה אם היא תרצה?

משה גפני: אני שואל אותה.

משה גפני: היא משרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: מאחר וכרגע, נכון להיום, יש עודף גבייה של חמישה מיליארד, שאם לא היה קורה כלום, אני מניח שהסכום היה זורם להקטנת החוב של המדינה עם כל המשמעויות האחרות.

משה גפני: אין עודף של חמישה מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: יעד הגירעון היה שלושה מיליארד וכרגע נמצאים על 2.5 מיליארד, אז יש לך 0.5 אחוז שזה כחמישה מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: מזה הם אומרים שבמקום להפנות את זה כנראה להורדת החוב של המדינה או דברים מהסוג הזה, הם מפנים את זה לכאן.

ניסן סלומינסקי: עניתי נכון?

<יעל מבורך: אני רק אתקן בדבר אחד.

<יעל מבורך: אין עודף של חמישה מיליארד שקלים היום.

יעקב ליצמן: היום יש הפסד.

יעקב ליצמן: אתה לא שומע מה היא אומרת.

יצחק כהן: היא אומרת את האמת.

יצחק כהן: תקשיב.

<יעל מבורך: אנחנו צריכים לראות איך ההכנסות ממסים ייראו בששת החודשים הקרובים.

<יעל מבורך: המגמה היא מגמה שהיא מעט מדאיגה.

<יעל מבורך: יש אולי האטה וצריך לראות מה קורה לעסקים.

יעקב ליצמן: זה מה שאמרתי.

<יעל מבורך: אני לא רוצה להגיד שיש עודף של חמישה מיליארד שקלים.

<יעל מבורך: עד שהשנה לא תסתיים, לא יהיה לנו את הנתון הזה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי נכון להיום.

יעקב ליצמן: גם לא.

יעקב ליצמן: זה לא רלוונטי היום, קל וחומר במלחמה.

<יעל מבורך: האינדיקציה הכי טובה שיש לנו למצב של הגירעון ועל היכולת שלנו לעמוד בגירעון, הנתון הוא 2.5 אחוזים לעומת שלושה אחוזים.

<יעל מבורך: אני חושבת שאפשר להגיד שמבחינת עמדת משרד האוצר, תמונת המצב שיש לנו היום, לרבות המשמעויות של מע"מ אפס על שנת 2014, היא שאנחנו נעמוד בהוראת החוק ולא נחרוג ממנה.

ניסן סלומינסקי: סתיו, בבקשה.

סתיו שפיר: קודם כל, אני מאוד אשמח אם נראה את הנתונים המסודרים של הגבייה.

סתיו שפיר: ביקשתי שנעשה כאן דיון עם מינהל ההכנסות ונבין בדיוק מה הסיפור.

סתיו שפיר: אני לא מבינה אם יצא כבר דוח על 2013 או שעוד לא יצא.

<יעל מבורך: ל-2013 פורסמו דוחות כספיים של הממשלה.

סתיו שפיר: מינהל הכנסות.

<יעל מבורך: שכוללים גם את צד ההכנסות כמובן וגם את צד ההוצאות.

משה גפני: היא שאלה לגבי מינהל ההכנסות.

<יעל מבורך: אני אומרת שלגבי 2013, פורסם.

משה גפני: של מינהל ההכנסות?

<יעל מבורך: של ההכנסות.

<יעל מבורך: זה לא משנה איזה גוף באוצר מוציא את זה.

<יעל מבורך: לישראל יש דוחות כספיים מפורסמים.

<יעל מבורך: כל ההכנסות שהתקבלו רשומים שם ברמה הפורמלית ביותר.

סתיו שפיר: אבל יש הבדל בין הגופים האלה.

<יעל מבורך: הנתון מגיע ממינהל ההכנסות.

יעקב ליצמן: יש שם ויכוח.

סתיו שפיר: למה הם לא מפרסמים את זה בצורה עצמאית?

<יעל מבורך: יש דוח כספי של ממשלת ישראל.

ניסן סלומינסקי: רבותיי - - -

סתיו שפיר: ניסן, עכשיו תורי לשאול שאלות.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תשאלי אבל לא חקירת שתי וערב.

סתיו שפיר: למה חקירה?

סתיו שפיר: אני שואלת.

ניסן סלומינסקי: יעל, לא לתת תשובות.

ניסן סלומינסקי: תשאלי את השאלות שלך והיא תיתן את התשובות.

יצחק כהן: לא ייאמן.

סתיו שפיר: אתה לא סומך על התשובות שלה?

ניסן סלומינסקי: אני מכיר את הסגנון שלך.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר.

סתיו שפיר: תן לה לדבר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: תשאלי שאלות והיא תיתן תשובות.

סתיו שפיר: אתה מדבר עכשיו על הסגנון שלי?

ניסן סלומינסקי: תשאלי שאלות והיא תיתן תשובות.

סתיו שפיר: היא עונה תשובות ממש יפות.

יצחק כהן: בניגוד לאחרים, היא אומרת את האמת.

משה גפני: אמרת שיש חמישה מיליארד והיא אמרה שאין.

משה גפני: היא לא מפחדת מאף אחד.

סתיו שפיר: מדובר בשני גופים שונים ולכן אני שואלת.

<יעל מבורך: בסופו של דבר יש שר אוצר שאחראי על הנתונים האלה והוא מפרסם דוח כספי של משרד האוצר שיש בו נתונים אבסולוטיים של כמה כסף נכנס לבנק בחשבונות של ממשלת ישראל.

סתיו שפיר: אנחנו הבנו באחת הישיבות הקודמות, עת ישבה כאן נציגה של מינהל ההכנסות שאמרה שהדוח כבר כתוב אבל הוא לא מפורסם.

סתיו שפיר: אני שאלתי את שר האוצר ועדיין לא קיבלתי תשובה.

סתיו שפיר: למה אם הוא כתוב, לא מפרסמים אותו?

<יעל מבורך: אני לא יודעת להתייחס לאיזה דוח ספציפי.

סתיו שפיר: זה מאוד חשוב כרגע אם אנחנו רוצים לקבל החלטה האם החוק הזה הוא הגיוני או לא.

<יעל מבורך: אני לא יודעת באיזה דוח מדובר ומי ענה לך על איזו שאלה.

סתיו שפיר: אם יש עודף בגביית מסים ממע"מ, יכול להיות שהפתרון הוא גם להוריד את המע"מ וכך להקל על האזרחים ולא רק על קבוצה נבחרת שיכולה להרשות לעצמה לקנות דירה.

סתיו שפיר: האם זה משהו שעובר לכם בראש?

<יעל מבורך: כרגע זאת הצעת החוק הממשלתית כמו שהיא מונחת כאן.

סתיו שפיר: מה בנוגע לוועדת אלאלוף והדרישות שלה שמגיעות לפחות ממחצית מהסכום שהחוק הזה גובה מאתנו?

<יעל מבורך: שוב, אני לא הגורם המוסמך במשרד האוצר לעניין ועדת אלאלוף.

סתיו שפיר: משרד האוצר הוציא הודעה לעיתונות ביום פרסום מסקנות ועדת אלאלוף ואמר שאין כסף.

<יעל מבורך: למיטב הבנתי, רכיבים משמעותיים של הוועדה נוגעים לצד ההוצאות והרי לנו יש ברמה החוקית הפרדה בין הכנסות - - -

משה גפני: היא שואלת באופן מעשי.

סתיו שפיר: אני שואלת על סדרי עדיפויות.

משה גפני: אם היו הכנסות יותר גבוהות, היה אפשר לכסות את ועדת אלאלוף.

<יעל מבורך: זה בדיוק מה שאני אומרת.

<יעל מבורך: יש לנו תקרת הוצאה שהיא חוק.

<יעל מבורך: בחוק יש לנו תקרת הוצאה.

<יעל מבורך: יש לנו תקרת הוצאה שעומדת על 315 מיליארד שקלים שאושרה בוועדה ואחר כך במליאה, וזאת המסגרת החוקית שיש לנו.

משה גפני: הפחתתם את יעד הגירעון.

<יעל מבורך: אלה שני דברים שונים.

<יעל מבורך: יש לנו 315 מיליארד שקלים והם כולם מחולקים בתקנות המפורטות של כל סעיפי הממשלה וההוצאות המתוכננות וכולי, מה שאנחנו מכירים מחוק התקציב וגם מגיע לוועדה.

<יעל מבורך: אנחנו מתוכננים לעמוד בה בסדר גודל של מאה אחוזים.

<יעל מבורך: כלומר, אין לנו יתרה פנויה בצד ההוצאה.

בועז טופורובסקי: ניסן, אם רוצים לסכם את זה, אם תהיה הצעה להעלות את סכום ההטבה מעל 950 לאלה שלא שירתו בצבא, האופוזיציה תתנגד כי היא דואגת להכנסות המדינה.

בועז טופורובסקי: זה הסיכום של מה שאומרים כאן.

יצחק כהן: כן, נתנגד.

יצחק כהן: בטח נתנגד.

יצחק כהן: זה יגרום נזק.

סתיו שפיר: בין העניים יש גם אנשים צעירים.

בועז טופורובסקי: גם את חתומה על הצעת חוק ועכשיו את שוכחת שאת חתומה?

בועז טופורובסקי: את חתומה על הצעת חוק למע"מ אפס לדירה ראשונה לזוגות צעירים.

סתיו שפיר: אל תתלהב.

בועז טופורובסקי: עכשיו את נגד.

ניסן סלומינסקי: סתיו, יש לך עוד שאלה?

משה גפני: למה אתה לא מאפשר לבועז להתייחס?

יצחק כהן: הוא חבר קואליציה.

בועז טופורובסקי: תבוא הממשלה עם הטבה לכל העניים במדינת ישראל, הם גם יתנגדו לה כי הם כאן רק כדי להתנגד.

בועז טופורובסקי: זה לא מעניין אותם.

משה גפני: למה אתה סותם את הפה לבועז?

משה גפני: למה?

יצחק כהן: תן לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: סתיו, אם את רוצה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: רק שאלות ליעל ולא דיון.

סתיו שפיר: אני חושבת שאם יש עודף בתקציב ואפשר להשקיע אותו כך שזוגות צעירים יוכלו לרכוש דירה, חייבים לעשות את זה ואין סיבה שהמדינה לא תשקיע כסף בדיוק בזוגות הצעירים האלה.

סתיו שפיר: זה מאוד מאוד חשוב.

סתיו שפיר: אני שואלת שאלה על סדרי עדיפויות.

סתיו שפיר: היום, במצב של לחץ כלכלי, גם עכשיו לאור הלחימה וההוצאות שתקציב הביטחון הולך לגבות מאתנו, האם אלה סדרי העדיפויות?

סתיו שפיר: מונחת לפנינו הצעה אחת של כשלושה מיליארד שקלים שאמורים ללכת כדי לכסות את עלויות חוק המע"מ לעומת כמיליארד וחצי שקלים שיכולים ללכת כדי לעזור למאות אלפי משפחות שסובלות מעוני ולשם כך הוקמה ועדה על ידי השר שממונה על המשרד שלך, ועדה למלחמה בעוני, משהו שיכול עכשיו לטפל בטווח הארוך בתופעה הזאת ולא למגר אותה, אבל לפחות להחליש אותה ולחזק את הקורבנות שלה.

סתיו שפיר: האם זה סדר העדיפויות הנכון בעיני האוצר?

ניסן סלומינסקי: יעל, לא לענות.

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד שאלות?

סתיו שפיר: למה לא לענות?

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד שאלות?

ניסן סלומינסקי: תשאלי.

ניסן סלומינסקי: זאת השאלה האחרונה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, תשובה.

ניסן סלומינסקי: אחרי התשובה אין יותר שאלות ואנחנו ממשיכים.

יצחק כהן: גפני עוד לא שאל.

ניסן סלומינסקי: גפני שאל.

יעקב ליצמן: זאת ועדה לסתימת פיות.

<יעל מבורך: את סדרי העדיפויות של התקציב תקבע הממשלה כשהיא תדון בתקציב 2015.

משה גפני: זאת לא תשובה לתקנון.

משה גפני: התקנון אומר שהם צריכים להגיד מהיכן זה מגיע.

ניסן סלומינסקי: היא הסבירה.

משה גפני: לא.

יצחק כהן: היא אמרה שזה חזון.

יצחק כהן: כאילו זאת נבואה.

ניסן סלומינסקי: מי מבחינת

ניסן סלומינסקי: כם מקריא את החוק?

משה גפני: עם כל הכבוד, לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: התקנון מחייב שיגידו מהיכן הכסף.

ניסן סלומינסקי: היא הסבירה.

משה גפני: היא לא הסבירה.

יצחק כהן: מה שהיא אמרה, אלה רק ציפיות.

משה גפני: לא טענו שזה לא חוקי.

יצחק כהן: זה מבוסס על ציפיות ולא על עובדות.

משה גפני: מאיפה זה מגיע?

יצחק כהן: אייל, אלה ציפיות או עובדות?

ניסן סלומינסקי: מה זה שייך?

ניסן סלומינסקי: זה מה שיש לה.

יצחק כהן: אין לה כלום.

יצחק כהן: היא אומרת אם ואם ואם.

משה גפני: הממשלה צריכה להגיד מהיכן הכסף.

ניסן סלומינסקי: ליאת, בבקשה.

משה גפני: מה ליאת אומרת?

<ליאת גרבר: אני מקריאה.

<ליאת גרבר: בחוק זה, בן זוג, לרבות הידוע בציבור כבן זוג - - -

יעקב ליצמן: נושא חדש.

משה גפני: נושא חדש.

יצחק כהן: נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: אין כאן נושא חדש.

<שלומית ארליך: זה חלק מהצעת החוק הממשלתית.

משה גפני: לא רלוונטי.

משה גפני: זה ממוזג עם הצעות חוק פרטיות.

משה גפני: אנחנו טוענים נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: שמענו אותך.

משה גפני: לא, לא שמענו.

ניסן סלומינסקי: שמענו.

ניסן סלומינסקי: הייעוץ המשפטי אמר שאין כאן נושא חדש.

משה גפני: יש לי שאלה.

ניסן סלומינסקי: לא.

משה גפני: עם כל הכבוד, אתה לא יכול להמשיך.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: אני כן יכול להמשיך.

משה גפני: אתה לא יכול.

משה גפני: אני רוצה לשאול את היועצים המשפטיים.

ניסן סלומינסקי: הם נתנו את תשובתם ונגמר.

יעקב ליצמן: אני מבקש התייעצות סיעתית.

משה גפני: החוק הזה מדבר פתאום על ידוע בציבור.

משה גפני: אנחנו טוענים שבחוק של אייכלר זה נושא חדש.

יצחק כהן: גם של וקנין.

יעקב ליצמן: אני מבקש התייעצות סיעתית.

יצחק כהן: התייעצות סיעתית.

יצחק כהן: שבע דקות.

ניסן סלומינסקי: התייעצות סיעתית חמש דקות.

ניסן סלומינסקי: לפי השעון שלנו אנחנו ממשיכים ב-13:05.

ניסן סלומינסקי: הסתיימה ההתייעצות הסיעתית.

ניסן סלומינסקי: תתחילי להקריא את הצעת החוק.

ניסן סלומינסקי: אם יש למישהו הערה או הוא רוצה לשנות, שיגיד כי בהמשך נקיים דיון הרבה יותר לעומק.

ניסן סלומינסקי: בינתיים, תוך כדי זה ייאמרו הדברים ואחר כך נראה.

משה גפני: דיברתי עכשיו עם אייכלר.

משה גפני: אייכלר אומר שהטעית אותו.

ניסן סלומינסקי: לא הטעיתי אותו.

משה גפני: אני אומר לך מה הוא אמר.

משה גפני: אני מצטט מילה במילה.

משה גפני: הוא אומר שהוא לא מסכים בשום אופן שבחוק שיהיה על שמו יהיה כתוב לרבות ידוע בציבור.

משה גפני: הוא לא מסכים לזה.

משה גפני: הוא לא רוצה את החוק שלו בתוך החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

משה גפני: הוא אומר שהטעית אותו.

ניסן סלומינסקי: לא הטעיתי אותו.

משה גפני: אמרת לו שאם זה לא יהיה ממוזג, זה יבוא אחרי החגים.

ניסן סלומינסקי: זה לא יהיה במושב הזה.

משה גפני: הוא יצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: ודאי שהוא יכול להצביע נגד.

ניסן סלומינסקי: במה הטעיתי אותו?

ניסן סלומינסקי: הוא שאל אותי אם הוא יכול להצביע נגד ואמרתי לו כן.

משה גפני: אתה לא אמרת לו שעל שמו יהיה רשום.

ניסן סלומינסקי: לא על שמו יהיה רשום.

ניסן סלומינסקי: את החוק עצמו הוא יודע והוא מכיר.

משה גפני: זה מה שעכשיו קורה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא רוצה, נוריד אותו.

משה גפני: אבל את זה לא אמרת לו.

ניסן סלומינסקי: את מה לא אמרתי לו בדיוק?

משה גפני: בחוק על שם אייכלר כתוב לרבות ידוע בציבור.

משה גפני: יש לך עניין שהוא לא יהיה נציג של בעלז יותר בכנסת?

משה גפני: אז תגיד.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, הוא יודע מה כתוב בחוק של הממשלה.

ניסן סלומינסקי: הוא יודע.

ניסן סלומינסקי: כשהוא מוצמד לזה - - -

משה גפני: הוא אומר שאת זה הוא לא ידע.

ניסן סלומינסקי: מה הוא לא ידע?

משה גפני: שהוא מוצמד לזה.

ניסן סלומינסקי: היום הוא מוצמד.

ניסן סלומינסקי: הוא מתמזג.

משה גפני: הוא מתנגד לזה.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

משה גפני: הוא יבוא מחר ויתנגד לזה.

יצחק כהן: איציק וקנין על הקו וגם הוא מתנגד.

משה גפני: גם אורי מקלב מתנגד לזה.

יצחק כהן: לפרוטוקול, איציק וקנין מתנגד.

משה גפני: גם אורי מקלב וגם אייכלר.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תתחילי.

<ליאת גרבר: הצעת חוק מס ערך מוסף (הטבה במס בעסקה לרכישת דירת מגורים מוטבת), התשע"ד-2014

ניסן סלומינסקי: כאן אני רוצה רגע לעצור ולומר שבמהלך הדיון בהמשך אני אבקש שזה יהיה כהוראת שעה.

יצחק כהן: מה פתאום?

ניסן סלומינסקי: יהיה דיון אחר כך.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר כרגע.

ניסן סלומינסקי: החוק עצמו יהיה הוראת שעה.

יצחק כהן: אבל לא כך זה עבר מהמליאה.

ניסן סלומינסקי: הוראת שעה לכמה שנים.

סתיו שפיר: שר האוצר התנגד נחרצות לזה שזאת תהיה הוראת שעה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

משה גפני: איפה אתה אומר את זה?

ניסן סלומינסקי: על הצעת החוק.

משה גפני: הוראת שעה לכמה זמן?

ניסן סלומינסקי: כרגע לחמש שנים.

ניסן סלומינסקי: הסבירות שאם זה יהיה כמו מחיר מטרה שזה שש שנים, אפשר אולי להתגמש על זה, אבל כרגע אני מדבר על חמש שנים.

יצחק כהן: זה ויכוח של לפיד עם אורי אריאל.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אין ויכוח.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע לגביהם.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שכרגע אני מציע את זה.

יצחק כהן: אני מתנגד להצעה שלך.

משה גפני: אנחנו מציעים שנה.

יצחק כהן: אני מציע שנה וחצי.

משה גפני: לא, למה?

משה גפני: חצי שנה.

יצחק כהן: חצי שנה.

משה גפני: שלא תהיה טעות, יש לנו רשימה גדולה מאוד של הסתייגויות שאנחנו נבקש לדון על כולן.

משה גפני: בערך 1,500.

ניסן סלומינסקי: אני רק מבקש שתגישו אותן.

משה גפני: נגיש.

משה גפני: קודם נסיים את הדיון ונראה.

משה גפני: אנחנו נגיש הסתייגויות.

<ליאת גרבר: הגדרות - בחוק זה – "בן זוג" – לרבות הידוע בציבור כבן זוג.

<שלומית ארליך: היום יש הגדרה בחוק המע"מ שמדברת על בן זוג הידוע בציבור?

יצחק כהן: לא.

<ליאת גרבר: לא.

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים למחות על זה.

יצחק כהן: זה נושא חדש.

יעקב ליצמן: זה נושא חדש.

יעקב ליצמן: אני רוצה לבדוק אצל איל אלא שהוא בהלוויה ואני לא יכול לדבר אתו.

יעקב ליצמן: אנחנו כמובן נשאל אותו אחר כך.

יעקב ליצמן: הערתי שתי הערות והיו לי שתי שאלות.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, כרגע להגדרת בן זוג אתם מגישים התנגדות לרבות הידוע בציבור.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: הקבוצה.

יצחק כהן: להלן.

סתיו שפיר: לא.

יעקב ליצמן: את יכולה לחזור בתשובה.

יעקב ליצמן: לא יקרה כלום.

סתיו שפיר: מותר גם לכם.

משה גפני: אבל יש לי שאלה.

משה גפני: האם יש עוד מקום בו מופיע בן זוג לרבות ידוע בציבור?

יצחק כהן: הם אמרו שלא.

<ליאת גרבר: היום בהתאם לחוק מיסוי מקרקעין, בהתאם לפסיקת בית המשפט בפסק דין עליזה לבנון, נקבע שבן זוג כולל גם ידוע בציבור.

יצחק כהן: לא, בחוק המע"מ.

סתיו שפיר: מדוע מכל הנקודות דווקא הנקודה הזאת מפריעה לכם?

משה גפני: אני שואל על המע"מ.

יצחק כהן: על המע"מ.

יצחק כהן: לא על מיסוי מקרקעין.

ניסן סלומינסקי: ניתנה תשובה.

משה גפני: היא לא נתנה תשובה.

משה גפני: אתה מוציא אותי מדעתי.

ניסן סלומינסקי: היא נתנה תשובה.

משה גפני: היא לא נתנה תשובה.

משה גפני: האם במע"מ יש מושג של ידוע בציבור?

<ליאת גרבר: לא.

ניסן סלומינסקי: היא נתנה תשובה קודם, בהתחלה.

<ליאת גרבר: התשובה היא לא, אבל צריך לזכור שחוק מס ערך מוסף הוא חוק משנת 1975 ואנחנו כותבים היום חקיקה חדשה.

<ליאת גרבר: בית המשפט העליון פסק שבן זוג זה לרבות ידוע בציבור.

משה גפני: לא זה מה שאמרתי.

<ליאת גרבר: אנחנו כותבים היום חוק חדש.

משה גפני: זה שכותבים חוק חדש, אני יודע.

ניסן סלומינסקי: ליאת, עכשיו זה לא הדיון.

ניסן סלומינסקי: הוא שאל שאלה וקיבל תשובה.

ניסן סלומינסקי: יש את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: נמשיך הלאה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני מבקש לדעת.

משה גפני: בחוק מע"מ, לפני החקיקה - - -

ניסן סלומינסקי: היא נתנה לך תשובה.

<ליאת גרבר: אמרתי לא.

משה גפני: יש לי עוד משהו לשאול על זה.

משה גפני: אני לא יודע למה אתה מזלזל בזה.

ניסן סלומינסקי: אני לא מזלזל.

ניסן סלומינסקי: ההפך.

משה גפני: הולכים לעשות כאן עוד משהו חדש.

ניסן סלומינסקי: אני כואב את זה.

משה גפני: אתה שותף לזה.

משה גפני: אתה שותף לכל ההרס של היהדות במדינה.

משה גפני: אתה.

משה גפני: בחוק מע"מ יש את המושג של בן זוג ידוע בציבור?

<ליאת גרבר: לא.

<קריאה: אין בכלל מושג של בן זוג.

<קריאה: חוק מע"מ מדבר על עוסקים, על מי שמוגדר כעוסק ולא דן בבני זוג.

משה גפני: הוא כן דן, אבל לא חשוב.

משה גפני: יש חישוב מס מאוחד ונפרד.

<קריאה: הם צריכים להתאגד ולהירשם כעוסק מורשה.

ניסן סלומינסקי: קיבלת תשובה.

משה גפני: אז מה אם קיבלתי תשובה?

משה גפני: חוק מע"מ ככתבו וכלשונו, האם כתוב בן זוג?

ניסן סלומינסקי: קיבלת תשובה.

ניסן סלומינסקי: זאת פעם חמישית שאתה שואל את השאלה.

משה גפני: כתוב או לא כתוב?

<קריאה: לא.

משה גפני: פעם ראשונה שמכניסים את המושג הזה בחקיקה ראשית.

משה גפני: אתה שותף לעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: אם זה יעבור.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם זה יעבור.

משה גפני: בינתיים יש חילול השם.

משה גפני: יעבור או לא יעבור, זה עוד דיון.

<ליאת גרבר: "בנייה רוויה" – בנייה של שש יחידות דיור לפחות לדונם במבנה אחד בשתי קומות לפחות.

יצחק כהן: אנחנו אומרים שמונה יחידות לחצי דונם.

יעקב ליצמן: היועץ המשפטי, רשמתם את ההסתייגות שלנו?

<שלומית ארליך: רשמנו.

משה גפני: אנחנו נבקש דיון על כל ההסתייגויות.

יצחק כהן: שמונה יחידות לחצי דונם.

יצחק כהן: להלן הקבוצה.

יצחק כהן: סתיו, חוץ מבן הזוג, את בקבוצה.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת יצחק כהן, האם אתה מדבר בשמך או בשם כל ש"ס.

יצחק כהן: הקבוצה.

<שלומית ארליך: מי זאת הקבוצה?

יצחק כהן: הקבוצה.

<שלומית ארליך: שמות.

יצחק כהן: יהדות התורה, ש"ס ומפלגת העבודה, חוץ לנושא בן הזוג שאני לא יודע מה הם רוצים.

משה גפני: בכל הדברים האחרים אנחנו יחד.

ניסן סלומינסקי: גם לנושא הבנייה הרוויה תהיה הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: באזורי עדיפות לאומית - - -

יצחק כהן: צמודי קרקע בהתנחלויות.

משה גפני: גם יהודה ושומרון.

יצחק כהן: גם צמודי קרקע בהתנחלויות.

משה גפני: אנחנו ננסח את זה משפטית ונקיים על זה דיון.

ניסן סלומינסקי: אזורי עדיפות לאומית, זה לא יהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: יהיו גם צמודי קרקע.

יצחק כהן: ביו"ש.

ניסן סלומינסקי: ובתנאי שיענו על כל הקריטריונים ותהיה בנייה של קבלן לפחות על 15 יחידות.

יצחק כהן: נרשמה הצעתו של היושב ראש?

<שלומית ארליך: כן.

<קריאה: זאת סוגיה שנצטרך לבחון אותה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נצטרך לדבר.

ניסן סלומינסקי: כרגע הערתי את זה כי מתחילים להקריא.

משה גפני: את מקריאה את מה שאומר היושב ראש.

<ליאת גרבר: לא.

<ליאת גרבר: הוא אמר שיהיה דיון על זה.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: הוא רוצה את זה עכשיו בהגדרה.

חמד עמאר: גם לי יש הסתייגות לסעיף הזה.

חמד עמאר: למחוק את הסעיף בכלל או בנייה פרטית בפריפריה.

ניסן סלומינסקי: בן דיבר אתך?

חמד עמאר: לא אתי.

משה גפני: ליצמן, אנחנו תומכים בזה.

יצחק כהן: צמודי קרקע בהתנחלויות, כן.

יצחק כהן: למה לא? שיהיה קבלן שקוראים לו אמונה.

ניסן סלומינסקי: אלה לא התנחלויות.

משה גפני: מה שהצעת.

יצחק כהן: זה גם כפרים דרוזים.

יעקב ליצמן: האם יש לנו שמות של מקומות?

ניסן סלומינסקי: תהיה מפה של אזורי עדיפות לאומית שהממשלה הגדירה.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: לא הממשלה.

יעקב ליצמן: יש לנו מפה משלנו.

יעקב ליצמן: אני מדבר רק בהתנחלויות.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נתנגד לזה.

משה גפני: אנחנו תומכים ביושב ראש.

משה גפני: תצביע.

ניסן סלומינסקי: תתמוך בהרבה דברים שמביא היושב ראש.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו רק טוענים שזה נושא חדש ואנחנו רוצים ועדת כנסת.

יצחק כהן: נכון.

ניסן סלומינסקי: מה נושא חדש?

משה גפני: ההצעה שהציע היושב ראש.

<שלומית ארליך: עוד לא היה דיון.

ניסן סלומינסקי: כל הסתייגות היא נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: על כל הסתייגות אתה יכול להגיד שזה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: מה זה שייך?

ניסן סלומינסקי: כשיהיה דיון.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מתי מתחיל העניין של נושא חדש?

יצחק כהן: צמודי קרקע לזמביש.

משה גפני: אני מעלה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: כשאתה מגיש הסתייגות, כל הסתייגות היא שונה ממה שכתוב.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: אתה היושב ראש ואתה אומר שאתה משנה את ההגדרה.

משה גפני: אני שאלתי אם הם רשמו את זה.

משה גפני: רשמו?

ניסן סלומינסקי: רשמו.

משה גפני: נושא חדש.

יעקב ליצמן: יש לי הסתייגות.

יעקב ליצמן: לגבי הדונם, אני מציע חצי דונם.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת עמאר, אמרת שגם אתה רוצה הסתייגות?

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: אותה הסתייגות של היושב ראש.

יצחק כהן: רק בכפרים הדרוזים.

חמד עמאר: בפריפריה.

<שלומית ארליך: להוסיף בנייה פרטית בפריפריה?

חמד עמאר: בפריפריה.

חמד עמאר: אנחנו גרים בפריפריה.

יצחק כהן: אין בעיה.

יצחק כהן: כולל הפזורה הבדואית.

משה גפני: אנחנו מצטרפים להסתייגות של חמד עמאר.

יעקב ליצמן: אחר כך אנחנו מציעים שמונה דירות במקום שש דירות.

יעקב ליצמן: אנחנו מציעים גם דירה אחת על חצי דונם.

יעקב ליצמן: בעוד הסתייגות אנחנו מציעים דירה אחת על דונם.

יצחק כהן: צמודי קרקע בהתנחלויות.

משה גפני: מה הצעת?

יעקב ליצמן: אני מציע גם דירה אחת על דונם.

יצחק כהן: זמביש.

משה גפני: אגב, ההסתייגויות האלה הן על שם כל החברים.

<שלומית ארליך: ...

<שלומית ארליך: יהדות התורה ו-ש"ס.

משה גפני: ש"ס ויהדות התורה, כל החברים.

משה גפני: יכול להיות שרוצות גם מפלגת העבודה ו-מרצ וגם הסיעות הערביות.

משה גפני: בחלק מההסתייגויות להן הם מוכנים, נצרף אותם.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתהיה קבוצה א' וקבוצה ב'.

משה גפני: לא.

יעקב ליצמן: יש לנו ארבע קבוצות.

משה גפני: היועצים המשפטיים, אנחנו מבקשים על כל הסתייגות דיון בוועדה.

יצחק כהן: של כל הסיעות.

משה גפני: כן, של כל הסיעות.

<קריאה: בואו נקריא את כל הסעיף ונדון בהן.

משה גפני: לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדון בהסתייגויות אבל כרגע ההסתייגויות הן עוד לא לדיון.

משה גפני: עת יתחיל הדיון על ההסתייגויות - על כל הסתייגות, דיון של עשר דקות.

ניסן סלומינסקי: עכשיו יש הקראה ואומרים לקראת מה הולכים.

ניסן סלומינסקי: אחר כך יהיה דיון גם אצלנו ובכל מיני גופים.

<ערן ניצן: אנחנו רוצים להדגיש שהאומדן שהוצג בפני הוועדה וגם נדון, כולל בנייה רוויה בלבד.

<ערן ניצן: יש להדגיש שאנחנו נרחיב את ההגדרה - - -

יעקב ליצמן: מהי אצלך בנייה רוויה?

<ערן ניצן: מה שקבענו כאן.

<ערן ניצן: שש יחידות לדונם.

<ערן ניצן: במידה וההרחבה כמו שההסתייגות שמועלית כאן תעלה ותתקדם, אנחנו נבחן את הנושא הזה אבל אנחנו מדברים על כאלפיים עסקאות, לפי נתוני משרד השיכון שנעשו בפריפריה, שנדמה לנו שעונים פחות או יותר על הקריטריונים כפי שהם מוגדרים בחוק.

<ערן ניצן: לדבר הזה יש משמעות של כ-250 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: אבל יש לכם עשרה מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: למה הוויכוח?

ניסן סלומינסקי: ערן הודיע הודעה.

משה גפני: זה לא ויכוח.

משה גפני: מה זה 250 מיליון שקלים לממשלה הזאת?

ניסן סלומינסקי: ערן הודיע את הודעתו ואנחנו ממשיכים הלאה.

משה גפני: 250 מיליון שקלים הם כסף קטן.

<ליאת גרבר: "גוש", "חלקה" – כהגדרתם בפקודת הסדר זכויות במקרקעין (נוסח חדש), התשכ"ט-1969.

<שלומית ארליך: כאשר אנחנו מדברים על גוש, המשמעות היא שטח שמוגדר מתוך מקרקעי ישוב המכיל חלקה או חלקות ומהווה יחידה למדידה במקום.

משה גפני: אי אפשר בהגדרה הזאת.

משה גפני: צריך לכתוב את כל ההגדרה.

משה גפני: אנחנו מציעים לכתוב את כל ההגדרה, או חלק או את הכול ולא ככה, כמשמעות.

יעקב ליצמן: אני מציע להוסיף את המלים "כולל יהודה ושומרון".

יצחק כהן: כן יו"ש, יש"ע.

יצחק כהן: יהודה ושומרון וחבל עזה.

<שלומית ארליך: המשמעות של חלקה היא יחידה רצופה של מקרקעין בתוך גוש השייכת לאדם.

יעקב ליצמן: ביהודה ושומרון אין גוש וחלקה.

משה גפני: אנחנו צריכים פירוט.

יצחק כהן: יש שם גוש.

יצחק כהן: גוש אמונים.

יעקב ליצמן: אגב, אתה יכול להביא לי את הפירוט מה זה יהודה ושומרון?

משה גפני: האמת היא שבהגדרה של גוש אני מציע שיהיה כתוב אמונים.

<אליאב בן שמעון: אני מנכ"ל התאחדות בוני הארץ.

<אליאב בן שמעון: ההערות שלנו אחרי ההקראה, בזמן ההקראה?

<אליאב בן שמעון: מתי אפשר יהיה להגיב?

יצחק כהן: מתי שאתה רוצה.

יצחק כהן: חופשי

<אליאב בן שמעון: מבחינתנו בסדר גמור.

יצחק כהן: מתי שאתה רוצה לדבר, דבר.

ניסן סלומינסקי: אתה הגשת את ההערות שלכם?

<אליאב בן שמעון: גם הגשנו אותן לאדוני בכתב.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך הערה, לא נאום, או הסתייגות, תאמר אותה.

משה גפני: את ההערות שלהם אתה יכול לרשום על שמנו.

משה גפני: אלה הערות טובות.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול להעיר.

ניסן סלומינסקי: לא הסתייגויות.

<אליאב בן שמעון: להעיר.

<אליאב בן שמעון: אנחנו לא חברי כנסת ואנחנו לא מסתייגים.

<אליאב בן שמעון: למספר היחידות לדונם.

<אליאב בן שמעון: אנחנו בהתאחדות בוני הארץ באים מתוך כוונה להגדיל את מלאי הדירות.

<אליאב בן שמעון: אנחנו היינו מציעים, במיוחד לפריפריה, להוריד את זה לארבע יחידות לדונם.

<אמיר הלר: סמנכ"ל התאחדות בוני הארץ.

יעקב ליצמן: אנחנו תומכים בזה ולכן אנחנו מגישים את זה כהסתייגות.

משה גפני: כל המכתב שלכם הוא הסתייגויות שלנו.

<אמיר הלר: כל ההטבות של משרד הבינוי והשיכון, לרבות מענקי המקום, לרבות סבסוד פיתוח, ניתנות לארבע יחידות לדונם ולכן חשבנו שנכון לשמור על קוהרנטיות בכל ההטבות של מדינת ישראל.

משה גפני: מקבלים את ההצעה שלהם?

יעקב ליצמן: גם ארבע.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מדבר על הפריפריה, ההצעה שלנו היא הרבה פחותה מזה.

ניסן סלומינסקי: אפילו צמודי קרקע.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא צריכים ארבע.

<אמיר הלר: אנחנו לא מדברים על צמודי קרקע.

<אמיר הלר: אנחנו מדברים על הגדרות של בנייה רוויה.

<אמיר הלר: בנייה רוויה מוגדרת במשרד השיכון.

<אמיר הלר: בכל מקום בהגדרות של משרד השיכון זה ארבע יחידות לדונם.

משה גפני: אנחנו מאמצים את ההצעה שלהם ומציעים אותה כהסתייגות.

משה גפני: לחילופין יש לנו כמה הצעות.

משה גפני: ההצעה שלי היא שגוש הוא גוש אמונים.

יצחק כהן: והקבלן הוא זמביש.

<עמית יפרח: יושב ראש אגף קרקעות בתנועת המושבים.

<עמית יפרח: גם אני רוצה להעיר הערה לגבי הבנייה הרוויה.

<עמית יפרח: אני מבקש להחיל את זה גם על בנייה כפרית בהרחבות הקהילתיות במושבים ובקיבוצים.

יצחק כהן: אין בעיה.

יצחק כהן: קיבלת.

<עמית יפרח: תודה.

<עמית יפרח: בהערה של אדוני היושב ראש הגבלת את זה בתנאי שזה ייבנה על 15 יחידות ואנחנו מבקשים בלי המגבלה של ה-15 יחידות לכל קבלן.

משה גפני: הערה נכונה.

יצחק כהן: הערה נכונה.

יצחק כהן: קיבלת.

יצחק כהן: הסתייגות.

יצחק כהן: הקבוצה מצטרפת להסתייגות של עורך דין עמית יפרח.

<ערן ניצן: היושב ראש, עולות כאן סוגיות.

<ערן ניצן: קיבוצים ומושבים זאת סוגיה כבדת משקל.

יצחק כהן: גם ההתנחלויות.

יעקב ליצמן: האם מע"מ אפס הוא לא סוגיה כבדת משקל?

משה גפני: ערן צודק.

משה גפני: אני מציע להקדיש יום שלם לסוגיית הקיבוצים והמושבים.

משה גפני: הערה נכונה.

משה גפני: אם לא יהיה דיון על זה, נלך לבג"ץ.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים את כל זה.

משה גפני: אנחנו נבקש את הדיון הזה.

יעקב ליצמן: הגשנו את זה כהסתייגות.

משה גפני: כן.

משה גפני: צריך דיון.

משה גפני: ערן, אם אתה אומר שסוגיית הקיבוצים והמושבים היא סוגיה מורכבת, אנחנו נרצה דיון של יום שלם.

יצחק כהן: למה התנחלויות כן וקיבוצים ומושבים לא?

יצחק כהן: למה אתה מתנגד לקיבוצים ומושבים?

משה גפני: אני לא מתנגד.

משה גפני: להפך.

יצחק כהן: להתנחלויות אתה מסכים?

משה גפני: לא.

משה גפני: אני בעד גוש אמונים ובעד קיבוצים ומושבים.

<ליאת גרבר: "דוח מיוחד", "דוח תקופתי" – דוח מיוחד של עוסק החייב בדיווחי מפורט ודוח תקופתי, כמשמעותם בפרק י"א לחוק מס ערך מוסף.

יעקב ליצמן: מישהו מסביר לנו מה זה?

<שלומית ארליך: תסבירי מה הכוונה בדוח מיוחד ובדוח תקופתי.

<ליאת גרבר: אולי נסביר כאשר נגיע לדיווחים?

משה גפני: לא.

משה גפני: עכשיו.

משה גפני: שנדע אם אנחנו מגישים הסתייגות או לא.

יעקב ליצמן: דוח מיוחד זה ועדת חקירה?

<שי דותן: בדוח מיוחד הכוונה היא למלא דוח מפורט.

יעקב ליצמן: מי שבונה שש דירות חייב לתת דוח מפורט למע"מ?

<שי דותן: לא.

משה גפני: אז מה אתה אומר?

<שי דותן: בואו נעשה סדר.

משה גפני: באמת יש לנו בלגן.

משה גפני: תעשה סדר באריכות.

<אמיר הלר: זה דוח השלמה לתשלומי מע"מ.

משה גפני: עם כל הכבוד, אתה מבוני הארץ.

משה גפני: אתה לא מהאוצר.

<אמיר הלר: אבל אנחנו משלמים מע"מ.

משה גפני: זה שאתם משלמים, אני יודע.

משה גפני: אני רוצה לדעת על מה הם מדברים.

ניסן סלומינסקי: שי, אתה יכול להסביר מה זה דוח תקופתי ודוח מיוחד?

<שי דותן: אני רוצה בכל זאת להתייעץ.

<שלומית ארליך: אני מציע שכאשר נגיע לנושא שדן מתי צריך לדווח, אז תסביר את זה.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נמשיך.

ניסן סלומינסקי: הוא יחזור ויסביר את זה.

משה גפני: לא, אי אפשר להמשיך.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, שמת לב שאתה עמדת לעבור על הסעיף הזה בלי לאפשר לנו להעיר עליו.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יסבירו.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תמשיכי.

<ליאת גרבר: כשנגיע לפסקה שמדברת על מה הם צריכים לדווח, נסביר.

משה גפני: זה לא עובד כך.

משה גפני: זה לא לקרוא תהילים.

ניסן סלומינסקי: יסבירו את זה.

משה גפני: הקראה זה לקרוא תהילים?

ניסן סלומינסקי: כשהוא יגיע, הוא יסביר.

משה גפני: נחכה.

יעקב ליצמן: אתה מבלבל אותנו.

ניסן סלומינסקי: שי, אתה יודע להסביר?

<שי דותן: כן.

משה גפני: אתה יודע גם על דוח מיוחד וגם על דוח תקופתי?

<שי דותן: כן.

<שי דותן: בגדול דוח תקופתי, כולם יודעים מה זה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא יודע מה זה.

<שי דותן: כל העוסקים, מלבד העוסקים הפטורים שמחזורם נמוך משמונים אלף שקלים, חייבים להגיש דוח תקופתי למע"מ.

יעקב ליצמן: שמונים אלף לחודש?

יעקב ליצמן: לשנה?

<שי דותן: לשנה.

<שי דותן: דוח תקופתי למע"מ.

יעקב ליצמן: מי שמרוויח שמונים אלף שקלים בשנה.

<שי דותן: עד שמונים אלף שקלים, בחלק מהמקצועות נרשם כעוסק פטור וחייב פעם בשנה בלבד.

יעקב ליצמן: מי שמרוויח פחות, לא צריך.

<שי דותן: נכון.

<שי דותן: פעם בשנה בלבד.

<שי דותן: עוסקים חייבים בהגשת דוח חודשי או דו-חודשי.

<שי דותן: מרבית העוסקים במשק מגישים פעם בחודשיים דוח כי מרבית העוסקים במשק, המחזור שלהם נמוך ממיליון וחצי שקלים.

<שי דותן: דוח מיוחד מתכוון לדוח המפורט למע"מ וחד משמעית כן, משום שאנחנו רוצים פיקוח על העסקאות האלה.

<שי דותן: אנחנו מחייבים גם את הקבלנים האלה שמוכרים שש דירות שסביר להניח שאם הם עושים את העסקאות האלה במשך השנה הם יגיעו לחובת הדיווח של הדוח המפורט שהיום עומדת על שני מיליון שקלים.

<שי דותן: כלומר, הם חייבים דיווח מפורט.

משה גפני: למה אתה חושב שיגיעו לזה?

ניסן סלומינסקי: מיליון ו-600 כפול שש.

<שי דותן: אם אתה מוכר דירה אחת ממוצעת שמחירה מיליון ומאתיים אלף שקלים.

משה גפני: אבל מדובר על המע"מ.

משה גפני: אתה מדבר על העסקה הכוללת או רק על המע"מ?

<שי דותן: הדוח המפורט מתייחס למחזור שנתי למע"מ.

משה גפני: וגם הנושא של הדוח המיוחד, על מחזור שנתי כולל?

<שי דותן: כן.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תמשיכי בבקשה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני מציע שמי שהדוח שלו הוא פחות מחמישה מיליון שקלים, לא יהיה חייב בזה.

משה גפני: אם משרד האוצר לא מסכים לזה, לחילופין אני אומר 5.5 מיליון שקלים.

משה גפני: אם הוא לא מסכים, אני אומר שישה מיליון שקלים.

משה גפני: אם אף על פי כן הוא לא יסכים, אני מציע 6.5 וחצי מיליון.

משה גפני: גברתי היועצת המשפטית, הוא יכול לעצור אותי כשאני מציע הסתייגות?

<שלומית ארליך: הכול נרשם.

יצחק כהן: בשם הקבוצה.

משה גפני: אם משרד האוצר לא יסכים 6.5 מיליון – שבעה מיליון.

משה גפני: אם לא תסכימו לשבעה מיליון, אני מבקש שבעה וחצי מיליון.

ניסן סלומינסקי: ר' משה, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: די.

משה גפני: אתה לא יכול עצור אותי.

ניסן סלומינסקי: אני יכול.

משה גפני: איך?

ניסן סלומינסקי: אני יכול לעצור אותך אם אתה רוצה לעשות כאן פיליבסטר ולדבר כל הזמן.

יצחק כהן: מה פתאום?

יצחק כהן: חס וחלילה.

משה גפני: אני מציע שמונה מיליון.

משה גפני: כשיהיה הדיון הכללי, אני אמשיך.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי להקריא.

<ליאת גרבר: "דירת מגורים" – דירה המיועדת לשמש למגורים לפי וטיבה, ובדירה שבנייתה טרם הסתיימה –למעט דירה שאין עמה התחייבות מצד המוכר לסיים את הבנייה.

יעקב ליצמן: מה זה לפי טיבה?

<ליאת גרבר: יכולים לתת הטבת המס רק לדירת מגורים שמיועדת לשמש למגורים לפי טבעה.

<ליאת גרבר: זאת אומרת, מבחינת הייעוד שלה ומבחינת המאפיינים שלה, מבחינת התכנית שלה ומבחינת המאפיינים שלה.

יעקב ליצמן: מה זה לפי טבעה?

<ליאת גרבר: גם תכנית התב"ע שחלה עליה.

<ליאת גרבר: טבעה, זה מבחינת התכנית שחלה עליה וגם מבחינת המאפיינים שלה, זאת אומרת, הבנייה שלה כאשר צריכים להיות מאפיינים שמתאימים לדירת מגורים.

<מאיר אסולין: מדובר בדירת מגורים שמתאימה למגורים ביום המכירה שיש בה את כל האלמנטים כמו מטבח, אמבטיה וכולי.

משה גפני: מה זה לפי טבעה?

ניסן סלומינסקי: לפי התכנית.

<ליאת גרבר: גם תכנית וגם מבחינת זה שיש לה מטבח ושירותים.

<רונן סולומון: אנחנו מבקשים להוסיף בסיפא "לרבות רוכש בקבוצת רכישה כהגדרתו בחוק המע"מ".

ניסן סלומינסקי: קבוצת הרכישה תהיה בנפרד.

<רונן סולומון: מה זאת אומרת בנפרד?

ניסן סלומינסקי: אתה לא יכול להגיש הסתייגויות.

<רונן סולומון: אני לא מגיש הסתייגות.

יעקב ליצמן: אני אאמץ את זה.

ניסן סלומינסקי: הערת הערה.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

<רונן סולומון: איך שזה מוגדר, קבוצת רכישה כרגע מוחרגת החוצה.

<קריאה: כי כנראה קבוצת רכישה לא מוכרת דירה.

<קריאה: אם אתה מוכר דירה, תנהג כמו מי שמוכר דירה.

<רונן סולומון: אמרתי לרבות רוכש בקבוצת רכישה.

משה גפני: בינתיים יש הסתייגות – לרבות קבוצת רכישה.

<ליאת גרבר: "דירת מגורים מוטבת" – דירת מגורים הנמכרת לראשונה, שמתקיימים לגביה, ביום המכירה, כל אלה: שטח הדירה הוא 60 מ"ר ועד 140 מ"ר.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש להגדיל את הדירה ל-150 מטרים.

יצחק כהן: להתאים את הדירות בהתנחלויות.

יצחק כהן: זה מה שהוא מבקש.

<אליאב בן שמעון: גם בירוחם.

יצחק כהן: בהתנחלויות ובירוחם.

יצחק כהן: ביו"ש.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שזה יהיה 150 מטרים.

סתיו שפיר: מדוע?

<קריאה: אנחנו ביקשנו 160.

סתיו שפיר: איפה בישראל יש דירות בשטח של 160 מטרים שעולות מיליון וחצי?

<אליאב בן שמעון: בירוחם.

<אליאב בן שמעון: גם במושבים וגם בקיבוצים.

סתיו שפיר: כמה דירות יש היום לשיווק?

<אליאב בן שמעון: יש מספיק.

<אליאב בן שמעון: אנחנו לא יודעים אבל אני מוכן לבדוק.

סתיו שפיר: מה ההנחה שלכם?

סתיו שפיר: כמה דירות כאלה קיימות?

<שלמה בן אליהו: אני אגיד לך.

<שלמה בן אליהו: ההפרש בין 140 ל-150 מטרים, זה ב-2012 – 437 דירות, ב-2013 – 599 דירות.

<אליאב בן שמעון: ודירות בשטח 160 מטרים?

<ערן ניצן: למה לא העברת את זה אלינו?

יצחק כהן: רגע.

יצחק כהן: יש כאן בעיה בין משרד השיכון לאוצר.

יצחק כהן: יש כאן חוסר התאמה.

יצחק כהן: יש כאן הסתרת מידע של משרד השיכון ממשרד האוצר.

יצחק כהן: התוודענו כאן לדבר חמור מאוד.

יצחק כהן: אני הבנתי מהאוצר שמשרד השיכון לא העביר להם נתונים.

ניסן סלומינסקי: איזה נתונים?

ניסן סלומינסקי: על מה?

יצחק כהן: מה שהוא ביקש.

ניסן סלומינסקי: אני הערתי שאני רוצה להגדיל ל-150 מטרים.

ניסן סלומינסקי: מה זה שייך?

יצחק כהן: צריך לעצור את הדיונים.

יצחק כהן: זאת הצעת חוק ממשלתית ולא הצעת חוק פרטית.

יצחק כהן: אתם ביקשתם נתונים ולא העבירו לכם?

<ערן ניצן: אין שום בעיה.

יצחק כהן: אבל לפני דקה בפרוטוקול נרשם.

ניסן סלומינסקי: כי היה מושג של 140 מטרים ולא היה מושג של 150 מטרים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו הוא נכנס.

יצחק כהן: הרבה שנים אני כאן ולא ראיתי דבר כזה.

יצחק כהן: זאת שערורייה.

יצחק כהן: אני לא מאמין.

משה גפני: אני מבקש לדעת את הנתונים של משרד השיכון.

יצחק כהן: זה קרקס.

יצחק כהן: אני רוצה לדעת את כל הנתונים ומה עוד לא העבירו לכם.

<שלומית ארליך: חשוב שחברי הכנסת יבינו מה הדיון שאנחנו דנים בו עכשיו.

<שלומית ארליך: בעצם כל ההצעה הזאת עוסקת בעסקה שהיא עסקה מוטבת.

<שלומית ארליך: עסקה מוטבת, המשמעות שלה, מכירת דירת מגורים מוטבת מעוסק במקרקעין, כלומר קבלן, לרוכש זכאי או רוכש מוטב.

<שלומית ארליך: אנחנו אמנם נמצאים בסעיף ההגדרות, אבל חשוב שנבין שכרגע אנחנו מדברים על האלמנט של דירת מגורים מוטבת.

<שלומית ארליך: תמשיכו ותסבירו מה אתם מבקשים.

ניסן סלומינסקי: דיברנו על השטח.

ניסן סלומינסקי: עכשיו תמשיכי הלאה למפרט הדירה.

יצחק כהן: משה, לא שמת לב מה קרה כאן?

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מבקש נתונים של משרד השיכון.

יצחק כהן: הוא מסתיר ממשרד האוצר.

יצחק כהן: הם מבקשים נתונים והוא לא מעביר להם

משה גפני: כמה דירות יש בגודל הזה?

משה גפני: מה שאמר מנכ"ל משרד השיכון, אני רוצה שהוא יחזור על הדברים כי לא שמעתי אותם.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר.

משה גפני: הוא לא הסביר.

משה גפני: הוא נתן נתונים.

יצחק כהן: אתה לא שמעת את האוצר.

יצחק כהן: ניסן, האוצר אמר שהוא ביקש את הפירוט והוא לא קיבל.

ניסן סלומינסקי: מבחינת האוצר יש רק 140 מטר מרובע.

משה גפני: מי יכול לקנות דירה בשטח של 150 מטרים ב-900 אלף שקלים?

ניסן סלומינסקי: תחזור על הנתונים.

משה גפני: כמה דירות בשטח 140 מטרים, כמה דירות בשטח 150 מטרים וכמה דירות בשטח 160 מטרים.

יצחק כהן: איפה ערן ניצן?

<שלמה בן אליהו: ההפרש בין 140 ל-150, ב-2012 ההפרש במספרי הדירות שגודלן בין 140 ל-150 מטרים היה 437 דירות שמתאימות עד מיליון ו-600.

<שלמה בן אליהו: ב-2013 – 599 דירות.

סתיו שפיר: היכן הן ממוקמות?

ניסן סלומינסקי: כמה סך הכול דירות יש בין שישים ל-140?

ניסן סלומינסקי: דירות שעונות על הקריטריונים.

סתיו שפיר: אם אתם יודעים לספור את הדירות ברמת הדיוק, אתם גם יודעים להגיד היכן הן נמצאות.

ניסן סלומינסקי: בינתיים תמשיכי להקריא.

משה גפני: לא.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: עם כל הכבוד, נחכה לנתונים.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הוא יביא לנו את הנתונים ונדע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יש לי הסתייגויות.

סתיו שפיר: אני רוצה תשובה לשאלה שלי.

סתיו שפיר: תן למנכ"ל משרד השיכון לענות.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יודע להגיד לך, הוא יגיד.

סתיו שפיר: הוא יודע לספור שיש 437 דירות בדיוק והוא לא יודע היכן הן נמצאות בארץ?

<שלמה בן אליהו: תקבלי את הרשימה.

סתיו שפיר: מה זה תקבלי את הרשימה?

סתיו שפיר: אני מחכה לתשובות של משרד השיכון לשאלות שלי מלפני כמה חודשים.

<שלמה בן אליהו: אני לא חושב שזה נכון.

סתיו שפיר: זה מאוד נכון.

סתיו שפיר: בוא תסתכל במייל שלי ששלחתי לכם אותו עכשיו עוד פעם.

סתיו שפיר: זה באמת זילות.

ניסן סלומינסקי: אז תגישי הסתייגות.

סתיו שפיר: אני רוצה לברר מידע.

ניסן סלומינסקי: אין לו כרגע את הנתונים היכן הדירות האלה.

ניסן סלומינסקי: הוא יביא אותם.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

ניסן סלומינסקי: מה עוד את רוצה שהוא יגיד?

סתיו שפיר: הוא לא אמר.

סתיו שפיר: אין לך את הנתונים?

יצחק כהן: אני רוצה הסתייגות לשטח הדירה בשם הקבוצה.

יצחק כהן: שטח הדירה הוא מ-58 מטרים מרובעים עד 142 מטרים מרובעים.

יצחק כהן: הוא אומר שישים מטרים.

יצחק כהן: תרשמי.

יעקב ליצמן: הוועדה לסתימת פיות.

יצחק כהן: בשם הקבוצה.

משה גפני: אני מציע שבפריפריה לא יהיה מטר מרובע שהוא ברצפה.

משה גפני: זה יכול להיות פחות משישים מטרים.

יצחק כהן: 58 מטרים.

יצחק כהן: השאלה אם המידה היא ברוטו או נטו.

יצחק כהן: עם הבלוקים או בלי הבלוקים?

יצחק כהן: עם חדר המדרגות?

ניסן סלומינסקי: יש את זה בהמשך.

<מאיר אסולין: לפי חוק המכר.

יצחק כהן: מה זה אומר?

יצחק כהן: 140 מטרים ברוטו?

<מאיר אסולין: לא.

<מאיר אסולין: נטו.

<אליאב בן שמעון: נטו.

<אליאב בן שמעון: פלדלת.

<אליאב בן שמעון: זאת ההגדרה בחוק המכר.

ניסן סלומינסקי: יש את זה בהמשך.

<אליאב בן שמעון: במפרט חוק המכר היום מוגדר השטח נטו.

יעקב ליצמן: אני לא יודע חוק המכר.

יעקב ליצמן: אני רוצה מפרט מצורף לחוק.

ניסן סלומינסקי: בהמשך יש את הפירוט.

יעקב ליצמן: הסעיף הסבא הוא מפרט ואני רוצה לראות שהמפרט יהיה לפי החוק.

יעקב ליצמן: אני רוצה שהמפרט יצורף לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: יהיה מפרט מדויק.

ניסן סלומינסקי: לפי סעיף (ג), לפי הוראות פרק ג'.

ניסן סלומינסקי: בפרג ג' יש לך הוראות מפורטות.

ניסן סלומינסקי: נגיע לזה ותראה.

יצחק כהן: תרשום שזה נטו.

יצחק כהן: אייל, תרשום שהוא אומר שזה נטו.

משה גפני: אני מציע ששטח הדירה יהיה עד 160.

יצחק כהן: ברוטו?

יצחק כהן: תגיד ברוטו או נטו?

יצחק כהן: זה חשוב מאוד.

משה גפני: מה שאתה אומר.

משה גפני: אני לא יודע.

יצחק כהן: מה שאתה רוצה.

משה גפני: זה לא מה אני רוצה.

משה גפני: מה הם אומרים.

יצחק כהן: נטו.

ניסן סלומינסקי: משה, אני לא אסכים לזה.

יצחק כהן: נטו כולל מחסנים.

משה גפני: מה שהם אומרים, יהיה 160 מטרים

יצחק כהן: נטו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מציע שבפריפריה זה יהיה עד 160.

משה גפני: אני מציע שביהודה ושומרון זה יהיה עד מאתיים.

משה גפני: אני מציע שבנייה כפרית ייקחו בחשבון גם את צמודי הקרקע וגם להגדיל את הדירה.

יצחק כהן: עד 500 מטרים ברוטו.

משה גפני: לא.

משה גפני: אנחנו אנשים רציניים.

משה גפני: בבנייה כפרית עד מאתיים מטרים.

משה גפני: אני מציע להוריד את שטח הדירה משישים מטרים מרובעים ל-45 מטרים מרובעים.

משה גפני: גם אדם שאין לו כסף יוכל לרכוש אותה.

משה גפני: זה גם יחול על מי שבונה 45 מטרים.

משה גפני: אם משרד האוצר לא יסכים לזה, אני לא יודע למה, או משרד השיכון, אני מציע חמישים מטרים.

משה גפני: אם הם לא יסכימו לחמישים מטרים - - -

ניסן סלומינסקי: אל תתחיל.

משה גפני: מה אתה רוצה שאני אעשה?

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לספור כך עד מיליון.

משה גפני: נכון.

משה גפני: אתה חושב שזה לא יהיה?

ניסן סלומינסקי: זה לא יהיה.

משה גפני: איך זה לא יהיה?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אחר כך תראה.

בועז טופורובסקי: אתה גם יכול להוציא אותו ואז הוא לא יספור.

משה גפני: למה להוציא אותי?

משה גפני: למה?

משה גפני: מה עשיתי רע?

בועז טופורובסקי: מבזבזים את הזמן.

יצחק כהן: בועז, לא מתאים לך.

יצחק כהן: למה להוציא?

יצחק כהן: ועדה לסתימת פיות?

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: אם לא חמישים מטרים, אם האוצר לא יסכים, 55 מטרים.

משה גפני: עכשיו אני אומר לבועז שכל ההסתייגויות האלה במליאה ננמק.

בועז טופורובסקי: אני בטוח.

יצחק כהן: אייל, כל ההסתייגויות של כל אחד מאתנו, הן בשם הקבוצה.

משה גפני: בוודאי.

יצחק כהן: למפרע אנחנו אומרים לך שכל ההסתייגויות בשם הקבוצה, כולל מרצ ומפלגת העבודה.

חמד עמאר: איך הם יתמכו בחוק?

חמד עמאר: אם אנחנו נשנה משהו, הם יתמכו בחוק.

ניסן סלומינסקי: הם לא יתמכו.

חמד עמאר: למה?

חמד עמאר: תשאל אותם.

חמד עמאר: אולי הם יתמכו.

ניסן סלומינסקי: זה לא כאן.

ניסן סלומינסקי: גם אם הם ירצו לתמוך, זה לא כאן.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, הצעה לסדר.

יעקב ליצמן: האם יש כאן הסכמים בוועדת כספים ומאן דהוא קיבל משהו כדי להעביר את החוק הזה למקומות שאנחנו לא יודעים?

יעקב ליצמן: אם כן, אני רוצה לדעת.

יצחק כהן: שכל אחד יצהיר.

יעקב ליצמן: אפשר לקבל תשובה?

יצחק כהן: כולל קבוצות רכישה.

ניסן סלומינסקי: מה שאלת?

יעקב ליצמן: האם ידוע למישהו שיש כאן הסכם בין מישהו למישהו מהמפלגות או חברי ועדה שקיבלו הבטחה לקבל משהו תמורת העברת החוק הזה?

ניסן סלומינסקי: ליאת, בבקשה, תמשיכי.

יעקב ליצמן: רגע.

יעקב ליצמן: יש או אין?

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה אתה שואל.

יעקב ליצמן: מה אתה לא יודע?

יצחק כהן: בטח שיש.

<קריאה: העבירו מיליארדים.

יעקב ליצמן: שאלה שנייה, תפרט.

יעקב ליצמן: על פי חוק אתה חייב לפרט.

ניסן סלומינסקי: לא חייב להגיד שום דבר.

יעקב ליצמן: אתה מסתיר.

ניסן סלומינסקי: אני לא מסתיר שום דבר.

ניסן סלומינסקי: אני לא מתייחס למה שאתה אומר.

משה גפני: אדוני היושב ראש, למה אתה לא עונה?

משה גפני: אם אין, תגיד שאין.

<אמיר הלר: במישור המקצועי יש קבלנים שבונים באזור הפריפריה דירות גדולות יותר שחבל שלא יגיעו לזכאים.

<אמיר הלר: לכן ההתאחדות מציעה קודם כל שברף העליון לא יהיה רף עליון, אבל אם בכל זאת רוצים לקבוע רף עליון, שזה יהיה 160 מטרים.

יצחק כהן: הסתייגות בשם הקבוצה.

<הילה שבתאי: לשכת שמאי המקרקעין.

<הילה שבתאי: יש לנו שתי הערות לעניין דירת מגורים מוטבת.

<הילה שבתאי: ההגדרה כדירת מגורים הנמכרת לראשונה היא מובנית.

<הילה שבתאי: עם זאת נוצר מצב אבסורדי שבמידה והיזם או הקבלן החזיק בדירה גם עשר ועשרים שנים והוא לא מכר אותה, עדיין היא נחשבת בהגדרה בעוד דירות בנות שנה אשר עברו יד אחת, לא נחשבות.

<הילה שבתאי: אנחנו מציעים לכלול בסעיף כל דירה שבנייתה הסתיימה בחמש השנים האחרונות גם אם היא לא נרכשת מקבלן או לחילופין להגביל את גיל הדירות הנמכרות לראשונה עד לחמש שנים.

יצחק כהן: הסתייגות בשם הקבוצה.

<הילה שבתאי: יש לנו הערה נוספת לסעיף (1)(ב).

<הילה שבתאי: העמדה שלנו היא למחוק את כל האמור בסעיף זה.

<קריאה: עוד לא הגענו לזה.

<קריאה: עוד לא הקראנו את הסעיף.

ניסן סלומינסקי: תודה.

בועז טופורובסקי: אמרת משהו לא ברור.

בועז טופורובסקי: מה זה השנה הזאת?

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: עזוב.

משה גפני: מה זה לא חשוב.

משה גפני: יכול להיות שאנחנו מגישים את זה בתור הסתייגות.

יצחק כהן: אנחנו מגישים את זה בתור הסתייגות.

משה גפני: זה הולך להיות דיון ארוך במליאה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שמאחר ולא כתוב כאן מה זה הנמכרת לראשונה, אני ארצה שזה יהיה בעשר השנים האחרונות מיום הרכישה.

יצחק כהן: מיום העלייה לקרקע.

יעקב ליצמן: רטרואקטיבית.

יצחק כהן: מיום עליית הקרוואנים על הקרקע.

משה גפני: אני מצטרף.

משה גפני: זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: עשר שנים אחורה.

ניסן סלומינסקי: אם אין לו דירה, הוא נחשב כדירה ראשונה לצורך הנושא הזה.

<ליאת גרבר: לא הבנו.

יעקב ליצמן: יש קומבינות.

יעקב ליצמן: הם סיכמו קודם.

ניסן סלומינסקי: הם אומרים לי שזה יהיה ב-"זכאי".

<ליאת גרבר: מפרט הדירה כמשמעותו לפי חוק המכר (דירות), עומד בתנאים שקבע לעניין זה שר הבינוי והשיכון, בהסכמת שר האוצר.

<ליאת גרבר: מטרת הסעיף היא לא לפגוע באיכות המפרט שנהוגה בבנייה חדשה בישראל.

משה גפני: מה שאתה הצעת, אני מבקש שזה יהיה כאן.

ניסן סלומינסקי: כן, זה יהיה, אבל נכניס את זה ב"זכאי".

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: אני מכניס את זה כאן בהסתייגות.

ניסן סלומינסקי: זה לא המקום.

יצחק כהן: לא משנה.

יצחק כהן: אני רוצה את זה כאן.

יצחק כהן: זאת ההסתייגות.

משה גפני: איציק כהן רוצה את זה כאן.

משה גפני: אתה יכול להגיד לו לא?

יצחק כהן: מיום עלייתה קרוואנים על הקרקע.

יעקב ליצמן: אני מגיש הסתייגות, בלי הסכמת שר האוצר.

משה גפני: נכון.

משה גפני: מה זה בהסכמת שר האוצר?

יצחק כהן: אני מציע שרת התרבות.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תסבירי.

<ליאת גרבר: ההצעה שלנו לגבי מפרט הדירה.

<ליאת גרבר: אנחנו מציעים שהדירה המוטבת תעמוד במפרט שיקבע שר השיכון בהסכמת שר האוצר וזאת על מנת שמפרטי הדירות לא ייפגעו, שהמפרט הנהוג בבנייה חדשה בישראל לא ייפגע.

יעקב ליצמן: אתם לא סומכים על שר השיכון?

<ליאת גרבר: על מנת שהמפרט שנהוג בבנייה חדשה בישראל לא ייפגע.

<ליאת גרבר: על מנת להכניס את הדירה לתקרה המקסימלית שנקבעה.

<ליאת גרבר: אנחנו לא רוצים שהמפרט ייפגע.

יצחק כהן: אני מבקש הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: ההגדרה של המפרט מופיעה בפרק ג'?

<ליאת גרבר: לא.

<קריאה: שר השיכון יקבע מפרט.

<ליאת גרבר: שר השיכון יקבע בתקנות את המפרט בהסכמת שר האוצר.

<ליאת גרבר: זה נועד להבטיח שהדירה תהיה לא רק מינימום של מטבח, שירותים וכולי אלא שגם תעמוד בסטנדרט בנייה שנהוג בבנייה חדשה בישראל, על מנת שלא כתוצאה מהחוק הזה מפרטי הדירות ייפגעו.

<שלומית ארליך: שתי שאלות בעניין הזה.

<שלומית ארליך: כבר היום חוק המכר (דירות) קובע שצריך להיות איזשהו מפרט כאשר אנחנו מדברים על דירות שנמכרות על ידי קבלנים.

<שלומית ארליך: מה בעצם ההבדל בין המפרט שקבוע כבר היום בחוק המכר למפרט שאתם מבקשים לקבוע כאן?

<שלומית ארליך: כחוק המכר מי שאחראי על זה, זה שר הבינוי והשיכון וכאן יש אלמנט נוסף של שר האוצר.

<שלומית ארליך: למה בעצם אתם צריכים את האלמנט הנוסף של שר האוצר ומה ההבדל בין שני המשפטים?

<שלומית ארליך: זאת שאלה ראשונה.

<שלומית ארליך: השאלה השנייה.

<שלומית ארליך: בעצם סעיף 38 שעדיין לא הגענו אליו מדבר על תקנות ראשונות.

<שלומית ארליך: המשמעות היא שצריכים להביא תקנות בעניין הזה של מפרט הדירה כבר בתוך שבעה ימים מיום פרסומו של חוק זה.

<שלומית ארליך: האם אנחנו יכולים לראות כבר עכשיו את התקנות האלה ולהבין במה מדובר?

יצחק כהן: לפני שבן ידבר, אני רוצה הסתייגות.

יצחק כהן: להוסיף את שרת התרבות והספורט.

יצחק כהן: בשם הקבוצה.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: את זה תוציא.

יעקב ליצמן: את זה אני לא צריך.

יצחק כהן: אז רק של ש"ס.

ניסן סלומינסקי: קודם הוא יסביר.

<שלמה בן אליהו: המפרט שנמצא היום בחוק המכר הוא מפרט שהוא לא מפרט מינימום אלא הוא מפרט שאומר איך צריכים לתאר את תכולת הדירה.

<שלמה בן אליהו: אפשר לכתוב שם דלת פלדלת או שווה ערך.

<שלמה בן אליהו: שווה ערך, יכול להיות שלושה דברים אחרים.

<שלמה בן אליהו: כדי שהקבלן יוכל לתת את הדלת אנחנו רוצים, ובמלים אחרות, ההטבה שניתנת על ידי החוק הזה לא תעודד על ידי מפרט ירוד, באים וקובעים למפרט בדיוק את סוג הדלת, סוג החלון, סוג הריצוף, סוג האריח, סוג הברז וכדומה כדי שבעצם זה יהיה המפרט המינימלי.

<שלמה בן אליהו: אם הקבלנים או היזמים ירצו להוסיף על המפרט הזה, יבורכו.

יעקב ליצמן: למה צריך כאן את שר האוצר?

<שלמה בן אליהו: אני מסביר לגבי המפרט.

<שלמה בן אליהו: לשאלה הנוספת שנשאלתי, לגבי המפרט עצמו והתקנות.

<שלמה בן אליהו: אנחנו פרסמנו את המפרט באתר של משרד השיכון להערות הציבור ושלחנו אותו גם לגופים ציבוריים שיעירו את ההערות, גם להתאחדות בוני הארץ, ואכן אנחנו מקבלים הערות.

חמד עמאר: אנחנו יכולים לקבל אותם לוועדה?

<שלמה בן אליהו: אפשר.

<שלמה בן אליהו: הוא נמצא ואפשר לקבל אותו לוועדה ואפשר להתייחס אליו.

יצחק כהן: לא תקבל.

יצחק כהן: הם לא מביאים כלום.

<שלמה בן אליהו: מי שיש לו הערות, נסתכל עליהן ונבחן אותן.

יעקב ליצמן: אם במפרט הקודם לא היה שר האוצר, למה עכשיו הוא מוכנס לכאן?

יעקב ליצמן: ממתי שר האוצר מתערב בזה?

משה גפני: מי מנהל את הישיבה?

חמד עמאר: אני מנהל את הישיבה.

משה גפני: הוא אמר לך?

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: (היו"ר חמד עמאר)

יעקב ליצמן: ממתי שר האוצר מתערב?

יעקב ליצמן: מה זה העסק שלו?

יעקב ליצמן: מה הוא מבין בדירות?

יעקב ליצמן: הוא גר ברמת אביב ושם זה שונה.

<שלמה בן אליהו: אני לא אתן תשובה אלא אעיר הערה.

משה גפני: לא, תן תשובה.

משה גפני: זה דבר שמרגיז אותנו.

משה גפני: למה לא לסמוך על שר השיכון?

משה גפני: כמי שתומכים בשר השיכון, אנחנו לא מבינים למה לא סומכים עליו.

חמד עמאר: נשאלה שאלה ברורה.

חמד עמאר: בואו נקבל תשובה.

יעקב ליצמן: אנחנו הגשנו את זה כהסתייגות.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: למה באמת לא סומכים עליו?

יצחק כהן: ההסתייגות בשם הקבוצה.

יצחק כהן: כל ההסתייגויות הן בשם הקבוצה.

יצחק כהן: לא צריך לחזור על זה כל הזמן.

משה גפני: אתה יודע לפרט מה שר האוצר באמת חושב על שר השיכון?

<שלמה בן אליהו: אני רוצה להזכיר לכם שהממשלה החליטה ששר האוצר יושב ראש קבינט הדיור.

<שלמה בן אליהו: זאת אומרת שיש לו הבנה בדיור.

<שלמה בן אליהו: תודה.

יעקב ליצמן: מי מבין בדיור?

בועז טופורובסקי: שר האוצר הוא יושב ראש קבינט הדיור.

משה גפני: אני לא מאמין שזאת החלטת ממשלה.

יעקב ליצמן: מה שר האוצר מבין?

בועז טופורובסקי: הוא מבין.

בועז טופורובסקי: עובדה.

יעקב ליצמן: בצבא הוא היה בעיתון "במחנה", ליבה הוא לא למד, אז מה הוא מבין?

בועז טופורובסקי: כמו שיהיה סגן שר בריאות שלא מבין בבריאות.

בועז טופורובסקי: תאר לך דבר כזה.

יעקב ליצמן: מה הוא מבין?

יעקב ליצמן: אפילו מה זה ה-OECD הוא לא ידע.

יעקב ליצמן: (היו"ר ניסן סלומינסקי)

משה גפני: היושב ראש, כשלא היית כאן, חמד עמאר ניהל את הישיבה מצוין, אבל התגלו כאן דברים חמורים מאוד.

משה גפני: כשלא היית כאן, התברר ששר האוצר לא סומך על שר השיכון בנושא של המפרט, בדברים המקצועיים.

יצחק כהן: בסוגי האסלות.

משה גפני: התברר ששר האוצר לא מאמין לשר השיכון כי אחרת למה צריך על מפרט - - -

ניסן סלומינסקי: טוב.

משה גפני: רגע.

משה גפני: מה טוב?

משה גפני: אני הולך להגיש הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: תגיש הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: על מי?

ניסן סלומינסקי: על שר האוצר או על שר השיכון או על שניהם?

משה גפני: ליצמן, אתה הגשת הסתייגות?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: בשם הקבוצה.

יעקב ליצמן: אם פרסמתם מפרט, למה צריך לכתוב עכשיו הסכמה?

יעקב ליצמן: הרי פרסמתם את המפרט.

<שלמה בן אליהו: לא פרסמנו אותו באופן פורמלי.

<שלמה בן אליהו: פרסמנו אותו באופן לא פורמלי כדי שהציבור יוכל להתייחס אליו וגם חברי הכנסת וגם גופים ציבוריים.

יעקב ליצמן: למה לא הבאתם את זה לכאן?

<שלמה בן אליהו: הוא נמצא.

<שלמה בן אליהו: אפשר להציג לכם אותו.

<שלמה בן אליהו: יש מפרט ואפשר להתייחס אליו.

ניסן סלומינסקי: אפשר יהיה להפיץ אותו?

יעקב ליצמן: אני רוצה דיון על המפרט.

ניסן סלומינסקי: המפרט יופץ לחברי הכנסת.

<שלמה בן אליהו: המפרט נמצא באתר של משרד השיכון.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לקבל אותו מחר.

<שלמה בן אליהו: תקבלו.

<שלומית ארליך: יש לכם תשובה לשאלה כמה דירות יש היום בין שישים מטרים עד 140 מטרים?

<טמיר כהן: לא רק זה אלא גם היכן הן נמצאות.

יצחק כהן: זאת שאלה טובה.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להודיע שאנחנו כנראה נוסיף עוד שעות דיון ביום שלישי ורביעי בנושא הזה.

יצחק כהן: אין בעיה.

יעקב ליצמן: אין שום בעיה.

יעקב ליצמן: אני הולך להגיש בג"ץ על הדיון שמתקיים בזמן המליאה, דבר שאתה לא יכול לעשות.

יצחק כהן: רק לא במליאה.

יעקב ליצמן: אני הולך להגיש בג"ץ שאתה לא יכול לנהל ישיבה בזמן המליאה.

ניסן סלומינסקי: לא בזמן המליאה.

יצחק כהן: בשבוע שעבר, ביום רביעי, היינו במליאה ואתה ניהלת כאן דיונים עד שהפסיקו אותך.

ניסן סלומינסקי: לפי הנחיות היועץ המשפטי.

יצחק כהן: הפסיקו אותך.

משה גפני: אתה יכול לעשות דיונים אבל אתה לא יכול לעשות עת מתקיימת המליאה ואתה לא יכול לעשות בשבת.

ניסן סלומינסקי: זה נכון.

יצחק כהן: למה לא?

יצחק כהן: הבית היהודי יכולים הכול.

<אליאב בן שמעון: הערה, גם בקשר לדבריו של מנכ"ל משרד השיכון.

<אליאב בן שמעון: בקשר למפרט הטכני.

<אליאב בן שמעון: אני רוצה להסב את תשומת חברי הכנסת ואני בטוח שמנכ"ל השיכון יודע את זה בקשר למפרט הטכני.

<אליאב בן שמעון: במדינת ישראל יש מספיק חוקים כמו חוק התכנון והבנייה, חוק החשמל, כיבוי אש, שמגדירים בדיוק את הקריטריונים של בנייה במדינת ישראל, מה מותר, מה אסור, אילו חומרים וכולי.

<אליאב בן שמעון: אנחנו לא מבינים את הצורך כרגע במפרט ייעודי וספציפי שמי שראה את המפרט שמשרד הבינוי והשיכון פרסם, יש בו כל מיני עניינים ייחודיים ומיוחדים ואני אסביר במה בדיוק דברים אמורים.

<אליאב בן שמעון: אם משרד השיכון יקבל תוך שבוע את המפרט הזה בתקנה, זה אומר שכל מלאי הדירות הקיימות כרגע, כיום, לא עונות על המפרט.

ניסן סלומינסקי: סלח לי, זה לא קשור.

ניסן סלומינסקי: יש סעיף נפרד.

יצחק כהן: מה אתה מציע?

<אליאב בן שמעון: יש חוק במדינת ישראל ויש טופס 4 במדינת ישראל ודירה מסתיימת אחרי שהיא מקבלת טופס 4 האומר שהיא עומדת בכל התקנות ובכל התקנים.

<אליאב בן שמעון: לכן אין צורך לקבל את זה.

יצחק כהן: מה שהוא אומר, בשם הקבוצה, הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: לגבי דירות שבבנייה יהיה סעיף נפרד.

<אליאב בן שמעון: אין התייחסות לזה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שיהיה.

יצחק כהן: קיבלת הסתייגות.

יצחק כהן: עכשיו הכנסנו את זה.

יצחק כהן: הסתייגות בשם הקבוצה.

<הילה שבתאי: הערה לגבי סעיף (1)(ב), המחיר המתקבל ממכפלת ערך מטר מרובע.

משה גפני: אנחנו עוד לא שם.

יעקב ליצמן: זה יידון בשבוע הבא.

משה גפני: אנחנו עוד לא שם.

משה גפני: האופוזיציה עוד לא נכשלה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, יש לי הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: רק רגע.

ניסן סלומינסקי: בן ייתן את המספרים שהתבקש לתת.

<שלומית ארליך: השאלה הייתה כמה דירות יש ששטח הדירה הוא בעצם שישים מטרים רבועים עד 140 מטרים רבועים.

<שלמה בן אליהו: בשנת 2012 היו 13,603 דירות.

יעקב ליצמן: חדשות.

<שלמה בן אליהו: בשנת 2013 היו 15,434 דירות.

יעקב ליצמן: חדשות.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני מבקש למחוק את שר האוצר.

יצחק כהן: איזה שר להוסיף?

יעקב ליצמן: לא על הנייר.

יעקב ליצמן: משרד האוצר.

משה גפני: למחוק.

משה גפני: יהיה כתוב מפרט הדירה והתנאים שקבע לעניין זה שר הבינוי והשיכון.

יצחק כהן: לפי החוקים הקיימים.

<קריאה: זאת ההצעה של שרת התרבות.

יצחק כהן: אני רוצה להוסיף שרת התרבות והספורט או השר לגמלאים.

משה גפני: אם לא מסכימים וחייבים כאן את שר האוצר, אני לא מבין למה צריך אותו, צריך לעשות שלא יהיה בהסכמת שר האוצר אלא בהתייעצות.

משה גפני: אם לא מסכימים למחוק את שר האוצר, לא יהיה לזה רוב, אני מציע שזה יהיה בהתייעצות עם שר האוצר.

ניסן סלומינסקי: נרשם.

משה גפני: אם לא ילך עם הדבר הזה, אני הולך להגיש מפרט ואני אבקש להצביע עליו.

משה גפני: זאת אומרת, אני אגיש מפרט מדויק שיאמר מה צריך.

משה גפני: למה אתה מחייך?

ניסן סלומינסקי: אני לא מחייך.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שאתה תצטרך להצביע על זה בעד.

משה גפני: מי יצטרך להצביע?

ניסן סלומינסקי: אתה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מגיש.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הדבר היחיד שעל פי בתקנון אני חייב להצביע בעד, זה רק בהצעת חוק טרומית שנמצאת במליאת הכנסת ואני מתנגד לה.

משה גפני: במידה ולא מקבלים את זה וגם את המפרט לא יקבלו, אני מבקש שזה יהיה שר הבינוי והשיכון בהתייעצות עם השר לביטחון פנים ואגיד למה.

ניסן סלומינסקי: לא,לא צריך להסביר.

משה גפני: אני אסביר למה.

ניסן סלומינסקי: זה ברור מאוד.

יצחק כהן: אייל, תשים את השר לאזרחים ותיקים.

משה גפני: כנראה אני אגיש שני מפרטים.

משה גפני: מפרט אחד ליהודה ושומרון ואז יצטרכו שלא יהיו בעיות ביטחוניות ולכן אני מציע לחילופין את שר הביטחון.

ניסן סלומינסקי: זה טוב.

משה גפני: אני עושה מפרט אחד לכל הארץ ומפרט אחד ליהודה ושומרון.

ניסן סלומינסקי: יש לו ניסיון מהבנייה הרוויה בעזה.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

משה גפני: הדבר השני שאני מבקש זה שיהיה כתוב "עומד בתנאים שקבע לעניין זה המנהל".

משה גפני: המנהל, הכוונה למנהל משרד הבינוי והשיכון.

משה גפני: לא צריך את השרים.

משה גפני: המנהל.

משה גפני: לעניין זה לא שר הבינוי והשיכון ולא הסכמת שר האוצר אלא המנהל, מנהל משרד הבינוי והשיכון.

משה גפני: מדובר על דבר טכני.

משה גפני: אני רוצה לראות מי יצביע אצלכם נגד המנכ"ל.

<מאיר אסולין: אבל בחוק הגדרת המנהל הוא מנהל מס שבח.

משה גפני: יהיה כתוב מנהל משרד הבינוי והשיכון.

חמד עמאר: אתה צריך להוסיף הגדרה נוספת.

ניסן סלומינסקי: או מנהל הוועדה.

משה גפני: גם רעיון שלא חשבתי עליו.

משה גפני: מנהל משרד הבינוי והשיכון הוא איש המקצוע ואנחנו מדברים על מפרט.

משה גפני: על המפרט צריך שר הבינוי והשיכון בהסכמת שר האוצר?

משה גפני: זה נראה מגוחך.

משה גפני: זה רק מראה שיש אי אמון בין שני השרים.

משה גפני: לכן אני רוצה לחתוך את אי האמון הזה ושיהיה אמון ביניהם.

משה גפני: יש לי עוד כמה הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: בהמשך.

משה גפני: לא.

משה גפני: לגבי הסעיף הזה, אבל אני אביא אותן כאשר נתחיל לדון.

משה גפני: יש לי עוד כמה שרים שחשבתי עליהם ואני מתבייש להביא אותם עכשיו.

ניסן סלומינסקי: ליאת, סעיף (3).

<ליאת גרבר: היא בנויה או עתידה להיבנות בבנייה רוויה.

יעקב ליצמן: מה זה בנויה?

יעקב ליצמן: ממתי?

יצחק כהן: יש כאן בעיה, כי בהתנחלויות זה צמודי קרקע ולא בנייה רוויה.

ניסן סלומינסקי: לא, זה כבר בהגדרה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה מקבל את השינוי בהגדרה, ממילא זה נכנס לחוק.

יעקב ליצמן: מה זה בנויה?

<קריאה: בנויה במועד אישור החוק.

<קריאה: קיימת.

יעקב ליצמן: זאת אומרת, רטרואקטיבית.

יעקב ליצמן: יש ויכוחים ביניכם.

יעקב ליצמן: תעשו התייעצות ותבואו.

<ליאת גרבר: ביום המכירה היא בנויה או שהיא עתידה להיבנות.

יעקב ליצמן: מי שכרגע הוא באמצע הבנייה, זה חל עליו?

<ליאת גרבר: ביום רכישת הדירה, ביום חתימת ההסכם, הדירה בנויה או שהיא דירה על הנייר.

יעקב ליצמן: היום, באמצע יולי הדירה בנויה, החוק יחול עליה?

<ליאת גרבר: אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: לגבי הדירות שקיימות היום בבנייה, יהיה סעיף מיוחד שנוסיף מאחר והסטנדרט שלהן לא יכול להיקבע כי הן כבר בבנייה.

ניסן סלומינסקי: יהיה סעיף מיוחד שנוסיף אותו.

יעקב ליצמן: מה הוא יאמר?

ניסן סלומינסקי: בגדול הסטנדרט שלו יהיה בדיוק כמו הסטנדרט שהוא התחיל.

משה גפני: עשר שנים.

משה גפני: אם היא בנויה עשר שנים.

<שלומית ארליך: יש לכם נתונים לגבי כמה דירות כאלה יש?

משה גפני: אם הדירה הזאת בנויה עשר שנים, מה דינה?

<ליאת גרבר: אם היא נמכרת לראשונה, היא נחשבת.

משה גפני: אם היא בנויה עשר שנים.

<ליאת גרבר: אין הגבלה של כמה זמן היא בנויה.

<ליאת גרבר: אם היא נמכרת לראשונה והיא עומדת בשאר התנאים, היא תהיה דירת מגורים מוטבת שחל עליה החוק.

יצחק כהן: בואו נשמע את הקבלנים.

יעקב ליצמן: מה זה עתידה להיבנות?

<ליאת גרבר: אם קניתי דירה על הנייר, היא עתידה להיבנות.

<ליאת גרבר: אני יכולה לרכוש דירה שעדיין היא לא בנויה.

יעקב ליצמן: ואז מקבלים את המענק.

יעקב ליצמן: על הנייר מקבלים את המענק.

<קריאה: אם המוכר מתחייב לסיים את הבנייה, מתייחסים כאל דירת מגורים.

<ליאת גרבר: היא מצויה בגוש שפורסם לגביו ערך למטר מרובע דירתי, לפי הוראות פרק ג'.

<ליאת גרבר: אנחנו נגיע לזה בהמשך אבל אני אסביר בקצרה.

<ליאת גרבר: בהצעה הזאת מוצע שהשמאי הממשלתי יקבע ערך למטר דירתי לפי גושים.

<ליאת גרבר: עדיף לפרט את זה עת נגיע לפרק ג' אבל ככלל הדירה תצטרך לעמוד במחיר שיקבע השמאי.

משה גפני: לא הבנתי מה זה היא מצויה בגוש שפורסם לגביו ערך למטר מרובע דירתי.

<ליאת גרבר: ערך למטר מרובע דירתי, לפי הוראות פרק ג'.

<קריאה: שהשמאי פרסם.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: מתי לא צריך שהשמאי יפרסם?

<קריאה: תמיד צריך.

ניסן סלומינסקי: טל, אתה רוצה להתייחס?

<טל אלדרוטי: כן.

משה גפני: אם הוא פרסם את זה לפני כמה שנים?

<ליאת גרבר: לא.

<ליאת גרבר: הוא מעדכן.

<טל אלדרוטי: לפי פרק ג' אנחנו נדרשים לפרסם רשימה של שווי ממוצע בכל גוש שאנחנו נדגום אותו לפי מה שרשום בפרק הזה.

<טל אלדרוטי: דירה שתהיה זכאית לפטור, היא דירה שפורסם לגביה מחיר ממוצע למטר בגוש שפרסמנו אותו לפי הוראות החוק הזה.

משה גפני: שזה מה?

משה גפני: מה יש בפרק ג'?

<טל אלדרוטי: בסוף התוצר שלנו הוא רשימה של כל הגושים הרלוונטיים כאשר לצד כל גוש מופיע ערך מטר דירתי לכל גוש.

משה גפני: הערך הזה שמופיע שם, לכמה שנים הוא?

<קריאה: שנה וחצי.

משה גפני: שנה וחצי?

<טל אלדרוטי: כן.

<טל אלדרוטי: הכול מופיע בפרק ג'.

<טל אלדרוטי: אנחנו קצת מקדימים את המאוחר.

ניסן סלומינסקי: יסבירו את זה בפרק ג'.

<טל אלדרוטי: יש מועד קובע אחד שהוא 31 במרץ 2014.

<טל אלדרוטי: כל הערכים יהיו נכונים למועד הזה ויעודכנו מדי שנה החל מינואר 2016.

משה גפני: זאת אומרת, יש לכם הערכה על דירה מסוימת בגוש מסוים.

<טל אלדרוטי: לא על דירה אלא על מחיר ממוצע בגוש.

משה גפני: מחיר ממוצע שנקבע במרץ 2014.

<טל אלדרוטי: מה שהיה נכון במרץ 2014.

<טל אלדרוטי: המועד הקובע הוא מרץ 2014.

<טל אלדרוטי: גוש יזום - אנחנו מקדימים את המאוחר כי הכול מפורט בפרק ג' – אנחנו נפרסם באופן יזום רשימה בתוך 45 ימים מיום פרסומו של חוק זה ואם יהיה מישהו שנמצא בגוש ולא דגמנו אותו, הוא יהיה רשאי לבקש ולקבל בתוך תשעים ימים ערך.

<טל אלדרוטי: המועד הקובע הוא תמיד מרץ 2014.

משה גפני: אני בעד הסעיף הזה.

משה גפני: זה בסדר, אבל אני צריך גם שיתווסף לזה שבמקרה של יהודה ושומרון, השמאי הממשלתי יצטרך להתייעץ עם אמנה.

ניסן סלומינסקי: במידה וזה בבני ברק, יצטרכו להתייעץ עם הרב.

יצחק כהן: בכל מקום שכתוב לפי הגוש, יכתבו גוש אמונים.

משה גפני: גוש אמונים הוא לא גוף משפטי.

משה גפני: אמנה.

משה גפני: אייל, רשמת את ההסתייגות?

משה גפני: תנועת אמנה.

<אייל לב ארי: כן.

<אייל לב ארי: שאלה למשרד השיכון לגבי הנתונים שהם נתנו קודם על בנייה רוויה.

<אייל לב ארי: איך זה מתפלג מבחינת סוגי האוכלוסיות?

יעקב ליצמן: ובאיזה מקומות?

<אייל לב ארי: אלה מקומות וגם מתייחס לאוכלוסיות.

<אייל לב ארי: כמה בנייה רוויה למשל בקרב האוכלוסייה הערבית, כמה בקרב האוכלוסייה הדרוזית, מבחינת ההתפלגות, אם נוכל לקבל נתונים.

<שלמה בן אליהו: כמה דירות יש לנו עד 950 אלף שקלים וכמה דירות יש עד מיליון ו-600 אלף שקלים לפי הגגות האלה ולא גגות הביניים.

<שלמה בן אליהו: בעצם לפי החוק יש גם גגות ביניים.

<שלמה בן אליהו: יש לנו את הפילוח כמה דירות יש עד 950 אלף שקלים.

יעקב ליצמן: גם לפי מקומות?

חמד עמאר: אתה מדבר על המגזרים?

<שלמה בן אליהו: אנחנו יודעים את המספר המדויק של כמה דירות יש בסדר גודל-0 בשנים 2012 ו-2013 – של עד 950 אלף שקלים, מתוך המספר עליו דיברנו כרגע.

<שלמה בן אליהו: כמה דירות יש שהן עד מיליון ו-600 אלף שקלים.

סתיו שפיר: אין בחלוקה מגזרית?

<שלמה בן אליהו: אין חלוקה מגזרית.

חמד עמאר: את השאלה שלך לא צריך לשאול.

חמד עמאר: הרי אנחנו יודעים שאין.

חמד עמאר: אתה יכול לקבל ממני את התשובה.

חמד עמאר: במגזר הדרוזי אין.

חמד עמאר: גם במגזר הערבי אין.

סתיו שפיר: אני לא מבינה איך מצד אחד אפשר לספור ולדעת את מספר הדירות אבל לא לדעת היכן הן נמצאות ובאיזה מגזרים.

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: שאלת אותי לגבי המיקום ואמרתי שתמתיני, בודקים לך את זה ויש כבר את התשובה לגבי המיקומים.

<שלמה בן אליהו: בנתונים אין לנו את העדה של הקונה או מה הלאום שלו.

חמד עמאר: אבל אתה יודע שבבית ג'אן גרים רק דרוזים.

<שלמה בן אליהו: אני יכול להגיד לך שבעדה הדרוזית, בכל הישובים של הדרוזים, יש לנו פילוח ואנחנו יודעים שסדר גודל ממוצע רב שנתי, יש כאלף עסקאות דיור בשנה להם מוצעים היתרי בנייה.

חמד עמאר: היתרי בנייה.

חמד עמאר: לא בנייה רוויה.

יצחק כהן: כמו בהתנחלויות.

יצחק כהן: לא בנייה רוויה.

<שלמה בן אליהו: אני רואה שמזמן לא היית בהתנחלויות.

<שלמה בן אליהו: גם בהתנחלויות יש בנייה רוויה.

יצחק כהן: רק באפרת.

<שלמה בן אליהו: יש במעלה אדומים, יש באריאל.

יצחק כהן: זאת התנחלות?

יצחק כהן: אני מתכוון לגבעות.

<שלמה בן אליהו: יש במודיעין עילית, יש בביתר, יש באלקנה.

משה גפני: אנחנו נוכל לקבל את הנתון מה הם הישובים בהם יש דירות עד 900 אלף שקלים?

יצחק כהן: מעלה אדומים היא לא התנחלות.

ניסן סלומינסקי: תגיש את זה לוועדה.

משה גפני: תגיש את זה לוועדה כדי שנדע על מה מדובר.

משה גפני: הדבר הנוסף הוא לגבי מגזרים.

משה גפני: למשל לגבי העדה הדרוזית, אתה אומר שנעשו שם עסקאות.

<שלמה בן אליהו: לא.

<שלמה בן אליהו: בעדה הדרוזית אלה ישובים מאוד מאוד ספציפיים שרק העדה הדרוזית גרה בהם.

<שלמה בן אליהו: שם אני יכול לפלח ולומר שאני יודע שלא גרים יהודים בתוך העדה הדרוזית.

משה גפני: לוועדה חשוב לדעת כמה מבין העדה הדרוזית ייכללו בחוק הזה.

<שלמה בן אליהו: אמרנו.

משה גפני: כמה?

<שלמה בן אליהו: אפס.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר את זה מהתחלה.

יצחק כהן: אנחנו רוצים להחיל את זה גם על העדה הדרוזית.

יצחק כהן: כל אותן אלף עסקאות יחולו גם על העדה הדרוזית.

משה גפני: אתם מסכימים לחוק כזה בו הדרוזים הם אפס?

משה גפני: באמת, אני רוצה לדעת.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תמשיכי.

יצחק כהן: מח"ט גולני נפצע.

יצחק כהן: אתה יודע שמח"ט גולני נפצע.

יצחק כהן: הוא דרוזי.

חמד עמאר: מח"ט גולני חזר לחזית.

יצחק כהן: הוא לא נכלל.

יצחק כהן: מח"ט גולני לא נכלל.

יצחק כהן: הסתייגות.

יצחק כהן: רוצים להכניס את העדה הדרוזית.

משה גפני: בעדה הדרוזית מדי שנה אלף דירות יהיו כלולות בחוק גם בצמודות קרקע.

יצחק כהן: בלי מגבלת מחיר.

יצחק כהן: כולל מח"ט גולני שנפצע.

משה גפני: לגבי ההסתייגות שהוגשה.

משה גפני: אם ההסתייגות לא מתקבלת, המשמעות של העניין היא שחוץ מכל האפליות שיש בחוק הזה, יש אפליה מובנית כלפי העד הדרוזית שבניה משרתים בצבא.

ניסן סלומינסקי: אמת.

משה גפני: מה אתה עושה עם האמת הזאת?

סתיו שפיר: החטא שלהם הוא שהם לא הצביעו ל-יש עתיד ולכן הם לא בפנים.

משה גפני: יכול להיות שנגיש הסתייגות על זה, שאנחנו דורשים מהדרוזים להצביע ל-יש עתיד.

<שלמה בן אליהו: ההבחנה היא לא בין דרוזים ללא דרוזים.

<שלמה בן אליהו: ההבחנה היא בין מי שעושה בני ביתך לבין מי שקונה דירה מקבלן.

ניסן סלומינסקי: יהיה לנו דיון על זה.

יצחק כהן: התוצאה היא שהדרוזים בחוץ.

יצחק כהן: קבוצה בה מח"ט גולני נמצא בחוץ.

משה גפני: הכול בידי אדם.

משה גפני: הכול בא בחוק כתוב.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק במאה אחוזים.

משה גפני: מה עושים עם זה?

ניסן סלומינסקי: נראה.

יצחק כהן: הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: עובדים על זה.

משה גפני: מי עובד?

יצחק כהן: הסתייגות שלנו.

יצחק כהן: לא עובדים על זה.

ניסן סלומינסקי: מי שבאמת עובד.

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שאכפת להם והם משתדלים לעבוד.

יצחק כהן: תצביע נגד ההסתייגות שלנו.

משה גפני: אתה עובד במשרד האוצר?

ניסן סלומינסקי: לא.

משה גפני: אז איפה אתה עובד?

ניסן סלומינסקי: בכנסת.

יצחק כהן: בבית היהודי.

משה גפני: תגיד להם תלכו הביתה ותביאו פתרון לדרוזים.

משה גפני: זה מה שהיה צריך לעשות.

ניסן סלומינסקי: למה שילכו הביתה?

ניסן סלומינסקי: אולי אנחנו נביא.

משה גפני: תביא.

משה גפני: תציע.

משה גפני: אנחנו נתמוך.

יצחק כהן: הצענו הסתייגות.

יצחק כהן: תצביע בעדה.

יצחק כהן: אני רוצה שמח"ט גולני גם הוא יהיה כלול.

משה גפני: אני לא מבין את משרד המשפטים.

משה גפני: ספי, אתה יכול לפנות ליועץ המשפטי לממשלה?

משה גפני: להגיד לו שהתגלה כאן דבר דרמטי.

יצחק כהן: במיוחד בימי הלחימה.

משה גפני: הדרוזים בחוץ, המושבים בחוץ, הקיבוצים בחוץ.

משה גפני: כולם בחוץ.

משה גפני: מי נשאר בפנים?

משה גפני: רק אלה של מגדלי אקירוב?

משה גפני: או ברמת אביב, בעיתון "במחנה"?

משה גפני: אתה יכול להגיד ליועץ המשפטי שהפתרון שעלה כאן, לדרוש מהדרוזים להצביע ל-יש עתיד.

משה גפני: זה הפתרון.

יצחק כהן: תכניס את זה בהסתייגות.

משה גפני: תכף נראה לאן הוא הולך.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תמשיכי.

<ליאת גרבר: ניתן לגביה היתר בנייה לפי חוק התכנון והבנייה.

יעקב ליצמן: יש לי הסתייגות, כולל טופס 2.

<שלומית ארליך: האם יש גם התייחסות לטופס 4 וגם התייחסות לטופס 2?

יעקב ליצמן: יש גם טופס 2 ואני לא רוצה להגיד לך שיש גם טופס 1.

יצחק כהן: להלן הקבוצה.

יצחק כהן: גם טופס 2.

<שלומית ארליך: היתר בנייה.

ניסן סלומינסקי: יש בשורות לא טובות.

יצחק כהן: אז תפסיק את הדיון.

יצחק כהן: יש מלחמה, אנשים נהרגים ואתה עושה לי כאן דיון שהוא הזוי לגמרי.

<שלמה בן אליהו: בסעיף (5), אנחנו מציעים שיהיה כתוב בו - - -

יצחק כהן: אני מציע להפסיק את הדיון.

יעקב ליצמן: מה קרה שם?

<קריאה: יום לא טוב לעם ישראל.

יצחק כהן: הדיון הזה לא מתאים.

בועז טופורובסקי: תתנהגו אחרת בדיון.

בועז טופורובסקי: גם זאת אפשרות.

יצחק כהן: קרוב משפחה שלי נהרג.

יצחק כהן: לא מתאים הדיון הזה.

יצחק כהן: חייל גולני.

יצחק כהן: אפשר להפסיק את הדיון.

ניסן סלומינסקי: לפחות שמעתי אות חיים מהבן שלי.

ניסן סלומינסקי: יש בשורות לא טובות.

יצחק כהן: אני לא צוחק.

יצחק כהן: בוא נפסיק את הדיון.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי שהייתי שמח.

יצחק כהן: אז מה הבעיה?

ניסן סלומינסקי: אם הייתם עושים את זה, היינו יכולים כבר לעבור על הרבה סעיפים.

יצחק כהן: לא רוצים לעשות את זה.

יצחק כהן: אתה יכול להפסיק את הדיון כי זה לא מתאים.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תמשיכי.

יצחק כהן: אתה מתעקש.

<שלמה בן אליהו: אני רוצה להתייחס לסעיף (5).

<שלמה בן אליהו: אנחנו מציעים שהסעיף הזה יתוקן כך שהוא יתייחס לכך שגם כאשר יש החלטה בוועדה למתן היתר בתנאים לא שניתן לגבי ההיתר.

<שלמה בן אליהו: יש לנו תת ועדה למתן היתר בתנאים.

<אליאב בן שמעון: מנכ"ל השיכון, אתה יודע שבהגשה של תכניות לוועדה, אנחנו כבר עומדים עם תכניות מתוכננות.

<קריאה: יש גם שינוי ברפורמה על היתר בתנאים.

<קריאה: מורידים את ההגדרה הזאת של התאמה לרפורמה.

<קריאה: ברפורמה הם קובעים שכל התנאים מתקיימים ולכן זה לא יעזור לנו.

<שלומית ארליך: ליאת, השינוי המוצע הזה הוא על דעת רשות המסים?

<ליאת גרבר: אנחנו נבחן בסוף, אחרי שנדע את כל השינויים.

<ליאת גרבר: כפי שערן ניצן אמר קודם, עש עלויות תקציביות לכל השינויים שמוצעים ובסוף אנחנו נגיב לכל השינויים.

<קריאה: זה לא קשור לעלויות תקציביות.

<קריאה: זה קשור אם יהיו דירות או לא.

<מאיר אסולין: אנחנו לא אומרים לא.

<מאיר אסולין: אנחנו לא נגד.

יצחק כהן: מה המשמעויות התקציביות?

<ליאת גרבר: אני עוד לא יודעת.

יצחק כהן: זה יותר מ-2.5 מיליארד.

יצחק כהן: בסוחף זה יגיע לשלושה מיליארד שקלים.

<ליאת גרבר: לכן ניתן את התשובה אחרי כן.

<שלמה בן אליהו: מבקשים ממני להסביר.

<שלמה בן אליהו: יש קבלנים שיכולים למכור את הזכויות גם כאשר הם לא הגישו בקשה להיתר בנייה ואז הם רושמים בהסכם שההערכה שלהם שזאת הדירה, אבל אם יהיו שינויים בין מה שהם מתארים בהסכם לבין מה שיהיה בהיתר הבנייה, אז תידרש תוספת תשלום בהתאם לגודל הדירה וכדומה.

<שלמה בן אליהו: על מנת שאנחנו נוכל לצמצם את המקרים האלה, באנו ואמרנו שבעצם ההתייחסות היא לגבי דירה שניתן לגביה היתר בנייה.

<שלמה בן אליהו: באה התאחדות בוני הארץ ואמרה שאין צורך להגיע לשלב כזה מאוחר אלא אפשר גם להקדים את זה כי ברגע שניתנה החלטה בוועדה למתן היתר בתנאים, גם אם לא קוימו התנאים, פרטי הדירה ידועים ומוגדרים וברורים לנו, ואין שום סיכוי שיהיה שינוי במחיר הדירה בין החלטת הוועדה לבין זמן מתן ההיתר.

<אורי שני: גם במחיר וגם במפרט.

<שלמה בן אליהו: בעיקר בגודל.

<קריאה: השאלה איזה תנאים.

<שלמה בן אליהו: אני אסביר.

<שלמה בן אליהו: מי שמכיר את התנאים שיש שם, יש רשימת תנאים כמו אישור מכבה אש, אישור פיקוד העורף וכולי.

<אורי שני: הסוגיה הזאת עלתה ואני מציע שזה יהיה בדיונים עם התאחדות בוני הארץ.

יצחק כהן: מה לגבי החוק?

יצחק כהן: איך נתייחס לחוק עכשיו?

יצחק כהן: החוק לא אפוי.

יצחק כהן: יש כאן מחלוקת בין שני משרדים.

ניסן סלומינסקי: אין מחלוקת.

יצחק כהן: אתה רוצה או לא רוצה את מה שהצעת?

<שלמה בן אליהו: אני רוצה.

ניסן סלומינסקי: יהיה דיון על זה.

יצחק כהן: מה שהוא מציע, אני רוצה בהסתייגות.

יצחק כהן: להלן הקבוצה.

סתיו שפיר: כן.

יצחק כהן: גם ביהודה ושומרון.

יצחק כהן: בכל מקום שכתוב גוש, גוש אמונים וזמביש.

<רונן סולומון: כבוד היושב ראש, תיקון קטן.

<רונן סולומון: במקום היתר בנייה, תכנית.

<רונן סולומון: כלומר, ניתן לגביה תכנית לפי חוק התכנון והבנייה.

יצחק כהן: אנחנו מציעים להפסיק את הדיון.

יעקב ליצמן: כבוד היושב ראש, אני אומר לך שאין טעם להמשיך כרגע.

יצחק כהן: כל כך הרבה הרוגים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא לדבר על הרוגים.

ניסן סלומינסקי: עוד לא מסרו הודעה.

יצחק כהן: לא מתאים לקיים את הדיון הזה.

ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך.

יצחק כהן: אתה רוצה להמשיך, תמשיך לבד.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להבטיח לי שמחר יהיה יותר טוב?

בועז טופורובסקי: לדעתי אתה יכול להמשיך.

ניסן סלומינסקי: אנחנו ממשיכים.

יצחק כהן: תודה רבה, בועז.

בועז טופורובסקי: מה אתה הולך לעשות?

בועז טופורובסקי: להציל את האנשים?

ניסן סלומינסקי: אל תיכנסו לזה.

יצחק כהן: יש כאן חוק במחלוקת.

<ליאת גרבר: מחיר הדירה, כולל מס ערך מוסף שהיה משולם לפי חוק מס ערך מוסף אילולא חוק זה, אינו עולה על הנמוך מבין הסכומים המפורטים בפסקאות משנה (א) או (ב).

<ליאת גרבר: הם הדירה נמכרת לרוכש מוטב – סכום של 1,600,000 שקלים חדשים, ואם היא נמכרת לרוכש זכאי – סכום של 950,000 שקלים חדשים.

<ליאת גרבר: סכום השווה למכפלת הערך למטר מרובע דירתי בגוש שבו מצויה הדירה, בסכום המתקבל מצירוף סכומם של אלה: שטח הדירה במ"ר.

<ליאת גרבר: שטח מרפסת שמש או שטח גינה הצמודים לדירה או צירוף שטחיהם, כשהוא מוכפל בשלושים אחוזים, ובלבד ששטח המרפסת, שטח הגינה או צירוף השטחים שיובא בחשבון לעניין זה לא יעלה על עשרים מ"ר.

<ליאת גרבר: שטח מחסן במ"ר כשהוא מוכפל בארבעים אחוזים, ובלבד ששטחי המחסן שיובא בחשבון לעניין זה לא יעלה על שישה מ"ר.

<ליאת גרבר: מספר חניות, עד מספר מרבי של שתי חניות כשהוא מוכפל במאתיים אחוזים.

<טל אלדרוטי: כמו שהסברתי בהתחלה, אנחנו רצינו למצוא כאן איזשהו משהו נורמטיבי, משהו כללי על המספרים הגדולים.

<טל אלדרוטי: הגדרנו דירה נורמטיבית כפי שנקבעה בין שישים ל-140 והגדרנו גם את זה שזאת דירה שיש לה חניה, מרפסת ומחסן ממוצעים לבנייה הנוהגת בישראל 2014.

<טל אלדרוטי: הגבלנו את השטחים האלה כי אנחנו בסוף נגזור את השווי מעסקאות שדגמנו אותן בשנתיים שקדמו למועד ואת העסקאות שהתייחסו לדירות נורמטיביות.

<טל אלדרוטי: הדירה הנורמטיבית, כשאתה תבוא לקנות דירה, אתה תצטרך להזין את פרטי הדירה שלך, את שטח הדירה, שטח המרפסת, החניה והמחסן.

<טל אלדרוטי: על מנת לשמור על השווי שאותו מצאנו ודגמנו כשווי נורמטיבי, הגבלנו את שטחי התוספת.

<טל אלדרוטי: כמו שהדירה מוגבלת עד 140 מטרים ואם היא תהיה עכשיו עד 150 מטרים, כך גם שטח המרפסת והחניה מוגבלים.

<טל אלדרוטי: דירה שנרכשה של מאה מטרים עם מרפסת של 250 מטרים, השווי שלה עשוי לעוות את השווי הממוצע שקבענו ולכן הגבלנו את שווי התוספות האלה.

<טל אלדרוטי: זאת המשמעות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר שאני מבקש לעשות שינוי כולל בהתייחסות הזאת ולהגדיר שכל מי שרוכש דירה עד מיליון ו-600 אלף שקלים נמצא בתוך התמונה ויהיה מדרג פנימי.

ניסן סלומינסקי: את ההגדרה הזאת אני בודק עכשיו עם צה"ל, אם יש כזאת הגדרה, אני חושב שכן, ואז חייל לוחם ותומך לחימה עד 1,600 מיליון יקבל פטור ממע"מ.

ניסן סלומינסקי: הדרגה השנייה, חייל עורפי, יקבל עד 1,400 מיליון פטור ממע"מ ומי שלא היה בכלל בצבא יקבל פטור עד 950 אלף שקלים.

<טל אלדרוטי: נראה לי שאנחנו מדברים על הדירה המוטבת ולא על הזכאי.

<טל אלדרוטי: לא על המוטב.

<טל אלדרוטי: הסעיף הזה מדבר על הדירה המוטבת.

<טל אלדרוטי: הוא מדבר על איזה דירה היא דירה מוטבת ואתה מדבר על המוטב עצמו.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה שונה.

ניסן סלומינסקי: כל הגישה תהיה שונה.

ניסן סלומינסקי: מבחינה חוקתית זה יקל מאוד על הנושא הזה של החוק.

<קריאה: צריך להוסיף גם את השירות הלאומי והשירות האזרחי.

ניסן סלומינסקי: הם יהיו בפנים.

חמד עמאר: החוק מדבר על שנה שירות לאומי ושירות אזרחי.

חמד עמאר: אתה צריך להגדיר גם את זה.

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: מי שלא שירת בכלל, הפטור ממע"מ יהיה עד 950 אלף שקלים ומ-950 אלף שקלים עד 1,600 מיליון שקלים, לא יהיה לו פטור ממע"מ.

ניסן סלומינסקי: עדיין הוא יכול לקנות דירה ב-1,600 מיליון שקלים והוא יהיה בתוך התמונה, רק הפטור ממע"מ יהיה - - -

בועז טופורובסקי: זאת הסתייגות?

ניסן סלומינסקי: זאת הצעה אנחנו דנים עליה.

<קריאה: זה נבחן ואין אפשרות לעשות את זה.

יצחק כהן: אנחנו מכניסים את זה כהסתייגות.

יצחק כהן: להלן הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר את הכוונה.

סתיו שפיר: למה זה נבחן וזה לא אפשרי?

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב שלא, אבל נקיים על זה דיון אבל לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: ודאי שיהיה על זה דיון כי זאת נקודה מרכזית.

ניסן סלומינסקי: אולי מחר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שנתקדם ואז נעלה את הנקודות המרכזיות.

<הילה שבתאי: הערה לגבי (6)(ב).

<הילה שבתאי: אנחנו חושבים שראוי למחוק את כל האמור בסעיף ולכתוב תחת זאת: המחיר בהתאם לחוות דעת שמאי מקרקעין אשר אושרה על ידי השמאי הממשלתי הראשי.

<הילה שבתאי: אם זה לא יתקבל, להוסיף בסעיפי משנה (2), (3) ו-(4), בסיפא, "הצמודים בפועל לדירה".

<הילה שבתאי: ראיתי שלגבי סעיף (2) זה התקבל.

<הילה שבתאי: אם ההצעה הראשונה לא מתקבלת, אנחנו מציעים להוסיף את זה ב-(3) ו-(4).

יצחק כהן: אני רוצה להכניס הסתייגות הקבוצה.

<שלומית ארליך: מה עם תשובה לדברים שנאמרו?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה צריך לתת תשובה למה שהיא אומרת.

ניסן סלומינסקי: היא לא חברת כנסת שחייבים לתת תגובה.

יצחק כהן: לא משנה.

יצחק כהן: מה שהיא אמרה, כהסתייגות.

<אליאב בן שמעון: לגבי הסעיפים הספציפיים האלה רציתי לומר שאני לא רואה מקום או הקבלנים לא רואים מקום להגביל את גודל הגינה או גודל המרפסת או גודל המחסן.

<אליאב בן שמעון: הרי זה מוגבל היום בעשרים מטרים גינה.

<אליאב בן שמעון: אין היום דירות עם עשרים מטרים גינה.

<אליאב בן שמעון: אנחנו מאבדים מהערך של הדירות.

<טל אלדרוטי: אנחנו לא מגבילים את הדירה.

<טל אלדרוטי: תקני דירה הם אלפיים מטרים.

<אליאב בן שמעון: את החישוב.

<אליאב בן שמעון: החישוב נעשה למקסימום.

<טל אלדרוטי: על מנת להגיע לשווי דירה שמתאים לנורמה הממוצעת שקבענו, אנחנו צריכים להגביל את החישוב.

<טל אלדרוטי: תקנה דירה של מאה מטרים מרפסת, זה בסדר גמור, אבל אם אנחנו מחשבים מרפסת גדולה מעבר לנורמה, אנחנו מעוותים את המספר שנקבע.

<אליאב בן שמעון: שיהיה ברור שאנחנו מפסידים דירות.

ניסן סלומינסקי: שמענו.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: יש את הגישה שלך ויש את הגישה השנייה.

ניסן סלומינסקי: חברי הכנסת שמעו.

<אמיר הלר: אם הקבלן מעוניין לתת הנחה בשטח העיקרי ולמכור גינה יותר גדולה, למה שהדירה לא תהיה מוטבת?

<אמיר הלר: אם הוא מוכר דירה בצור יצחק עם גינה של ארבעים מטרים במקום עשרים מטרים ובאותו מחיר שהשמאי הממשלתי קבע כמחיר מטר מוצע לדירה, למה שהדירה הזאת תיגרע מהמלאי?

<אמיר הלר: מאיזו סיבה מקצועית היא צריכה להיגרע מהמלאי?

<טל אלדרוטי: היא לא תיגרע מהמלאי.

<טל אלדרוטי: אני אומר שוב.

<טל אלדרוטי: את זה רצו באמת למנוע.

<טל אלדרוטי: את כל המשחקים האלה רצינו למנוע.

<אמיר הלר: איזה משחקים?

ניסן סלומינסקי: סלח לי, מה קרה?

ניסן סלומינסקי: נתתי לך אפשרות לדבר.

ניסן סלומינסקי: תשמע מה שהוא עונה ונגמר.

<טל אלדרוטי: בדיון הראשון שדיברתי אמרתי שאנחנו באים לכאן עם עיקרון הבולדוזר ומה שדיבר אמיר זה עיקרון הכפית, להתעסק בכל פינה, בכל רגב אדמה וזה לא ניתן במסגרת הפורמט שבנינו בחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תמשיכי.

<ליאת גרבר: "חוק הביטוח הלאומי" – חוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995.

<ליאת גרבר: "חוק המכר (דירות)" – חוק המכר (דירות), התשל"ג-1973.

<ליאת גרבר: "חוק מיסוי מקרקעין" – חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963.

<ליאת גרבר: "חוק מס ערך מוסף" – חוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1976.

<ליאת גרבר: "חוק התכנון והבנייה" – חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965.

<ליאת גרבר: "יום המכירה" ו-"מכירה" – כמשמעותם בחוק מיסוי מקרקעין.

<שלומית ארליך: רגע.

<שלומית ארליך: המשמעות של יום המכירה זה היום בו נעשתה המכירה.

<ליאת גרבר: נכון.

<שלומית ארליך: אבל יש בסעיף גם התייחסות למצבים של הליכי הוצאה לפועל, הפקעה, מכירה בידי המדינה, מכירה שמותנית בהתקיימות תנאי עתידי ועסקאות קומבינציה.

<מאיר אסולין: זה לא רלוונטי.

<שלומית ארליך: צריך אולי להגיד לפי העניין.

<מאיר אסולין: כרגע מי שמוכר זה הקבלן העוסק וזה לא תחת הפקעה.

<שלומית ארליך: אין בעיה, אבל כרגע הפניתם את זה לכמשמעותם בחוק מיסוי מקרקעין וזה כולל את זה אלא אם כן אתם מסייגים.

<מאיר אסולין: לא צריך.

<ליאת גרבר: זה לא רלוונטי.

<שלומית ארליך: לעניין מכירה, זה לעניין זכות במקרקעין.

<מאיר אסולין: זה יהיה רלוונטי במכירה על ידי כונס כאשר הרוכש לא יפרע את המשכנתא או יתמנה לו כונס.

<שלומית ארליך: לעניין מכירה, הכוונה היא לעניין זכות במקרקעין בין בתמורה ובין ללא תמורה, הענקת זכות במקרקעין, העברתה או ויתור עליה, הענקת זכות לקבל זכות במקרקעין, העברה, הסבה או ויתור עליה, הענקת זכות להורות על הענקה, העברה, הסבה או ויתור וכיוצא באלה.

<ליאת גרבר: "יחסים מיוחדים" – כהגדרתם בסעיף 106(א) לחוק מס ערך מוסף.

<ליאת גרבר: אנחנו מציעים שהצעת החוק לא תחול במקרה בו יש יחסים מיוחדים בין הקבלן לרוכש על מנת למנוע מכירות שהן לא באמת בשוק חופשי ולנצל את ההטבה במקרה שיש יחסים מיוחדים.

<ליאת גרבר: ההגדרה היא מאוד מאוד רחבה ונועדה למנוע את המקרים הללו.

<שלומית ארליך: אולי נקריא את ההגדרה.

<שלומית ארליך: ההגדרה מפנה לסעיף 129 לפקודת המכס, להגדרה של יחסים מיוחדים החלים בין הצדדים.

<שלומית ארליך: סעיף 129 אומר: "יחסים בין צדדים לעסקת יבוא".

<שלומית ארליך: השאלה אם אתם חושבים שזה באמת מה שמתאים כי סעיף 129 אומר: "יחסים בין צדדים לעסקת יבוא שמתקיימים בהם לפחות אחד מאלה: אחד הצדדים נושא משרה בעסקו של האחר.

<שלומית ארליך: הצדדים מוכרים על פי דין כשותפים לעסקה.

<שלומית ארליך: הצדדים הם עובד ומעביד.

<שלומית ארליך: לעניין ההגדרה יראו אדם כשולט באחר כאשר הוא מצוי בעמדה חוקית או מעשית המאפשרת לו להגבילו או לכוון את פעילותו.

<שלומית ארליך: סוכן, מפיץ בלעדי, בעל זיכיון בלעדי בעסקו של אחר אם התקיים לגביהם לפחות אחד התנאים בפסקה (1)".

<שלומית ארליך: זה נראה קצת פחות רלוונטי לעניין הזה.

<ליאת גרבר: אפשר לכתוב בשינויים המחויבים.

<שלומית ארליך: אולי אפשר להפנות ספציפית למה שאתם בדיוק רוצים?

<ליאת גרבר: אפשר אולי להוריד רק את (3).

<ליאת גרבר: אני חושבת שכל השאר כן רלוונטי.

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים שזה יהיה כמה שיותר רחב.

<שלומית ארליך: אין בעיה, אבל שיהיה רלוונטי.

<ליאת גרבר: בסדר.

<ליאת גרבר: אפשר להוריד את פסקה (3).

<שלומית ארליך: בסדר.

<אמיר הלר: לא הספקתי להעיר קודם לגבי סעיף (4) לגבי מספר חניות שמוכפל במאתיים אחוזים.

<אמיר הלר: רוב הבניינים בבנייה רוויה נמצאים עם חניות תת-קרקעיות ולכן הכפלה במאתיים אחוזים היא הכפלה שלא מגיעה עד לכדי העלות או מחצית העלות מהבנייה.

<אמיר הלר: לכן הצענו שזה יוכפל ב-400 אחוזים במקום שיש חניון תת-קרקעי וזה יהיה ריאלי.

<אמיר הלר: אני מצטער שאני מתעסק בכפית, אבל בסופו של דבר זה יקבע אם דירות ייכנסו להטבה הזאת או לא.

<טל אלדרוטי: כל ההערות של התאחדות בוני הארץ, עם כל הכבוד, זה עניין של השוק.

<טל אלדרוטי: אם היינו קובעים שתיים, היו רוצים ארבע, אם היינו קובעים ארבע, היו רוצים שמונה.

<טל אלדרוטי: אין לזה סוף.

<טל אלדרוטי: קבענו משהו נורמטיבי.

<טל אלדרוטי: הנורמה טובה.

<טל אלדרוטי: נכון שזה גם לחניה תת-קרקעית בתל אביב וגם לחניה בנהריה.

<טל אלדרוטי: ביניהם קבענו שתי חניות.

<טל אלדרוטי: נכון שזה ערך ממוצע, אני חוזר ואומר את זה.

<אייל לב ארי: זה לא משליך על עלות הבנייה?

<אמיר הלר: זה משליך.

<טל אלדרוטי: בהחלט.

<טל אלדרוטי: זה משליך על הכול.

<טל אלדרוטי: כשאתה רוצה לקבוע ערך נורמטיבי, ואמרתי את זה קודם, יש לך סטיית תקן ויש לך ערך ממוצע עם היתרונות והמגבלות שלו.

<אמיר הלר: אם אפשר לעשות השלמה קטנה.

<אמיר הלר: בדיון הקודם היה כאן נשיא התאחדות בוני הארץ והבהיר שיש מלאי דירות מועט שנכנס לתוך הדבר הזה.

<אמיר הלר: אמרת לנשיא שנשלח את כל ההערות שיש לנו לגבי דרך החישוב.

<אמיר הלר: אם אנחנו נשים את כל דרך החישוב בצד ולא נעיר לזה הערות, אין משמעות.

<אמיר הלר: כל ההערות שלנו לגבי דרך החישוב זה כדי שבסוף יהיו דירות שעומדות בכללים האלה.

<אמיר הלר: ברגע שאתה אומר לנו שערך ממוצע של חניון תת-קרקעי וחניה עילית הוא אותו דבר, המשמעות היא שכל הדירות עם חניון תת-קרקעי לא ייכנסו לזה ואני לא חושב שזאת המטרה שלכם.

ניסן סלומינסקי: הוא לא אמר את זה.

<אמיר הלר: עלות בנייה של חניון תת-קרקעי היא בין שישים לשמונים אלף שקלים.

<אמיר הלר: כשיש לך מחיר ממוצע של 14 או 13 אלף שקלים ואתה מכפיל את זה בשתיים, אתה מגיע ל-26 אלף שקלים אול-28 אלף שקלים שזה לא מכסה אפילו מחצית מהעלות.

<אמיר הלר: אפשר להתעלם מזה ולשים את זה בצד, אבל לא ייכנסו לך הדירות למחיר הזה.

ניסן סלומינסקי: טל, אתה רוצה לתת תשובה?

<טל אלדרוטי: כן.

<טל אלדרוטי: אני חוזר על התשובה שלי.

<טל אלדרוטי: יש כאן איזשהו עניין של שיווי משקל שניסינו לייצר אותו.

<טל אלדרוטי: כל אמירה לכאן, יתכן שהם צודקים ויתכן שהם טועים, בחוק כזה, או שהממוצע קצת עולה או שהוא טיפה יורד, ואני מניח שנשמע מהם עוד בהמשך הדרך, כל פעם רק למשוך את המחיר הממוצע למעלה.

<טל אלדרוטי: זאת המגמה.

<ליאת גרבר: "מגרש" – כהגדרתו בחוק התכנון והבנייה.

<שלומית ארליך: בעצם בחוק התכנון והבנייה, הכוונה ל"יחידת קרקע שנקבעה בתכנית כתוצאה מפעולות חלוקה או איחוד אף אם טרם נרשמה כחלקה בפנקסי רישום מקרקעין, בין אם מותרת בה בנייה ובין אם לא".

<ליאת גרבר: כן.

<ליאת גרבר: "מחיר הדירה" – מחיר של עסקה למכירתה דירה כמשמעותו בסעיף 7 לחוק מס ערך מוסף, ובכלל זה מחיר בעד חניה, מרפסת שמש, גינה, מחסן, ותוספות אחרות שניתנו בקשר למכירת הדירה, בין שניתנו ביום המכירה ובין שניתנו במועד מוקדם או מאוחר יותר.

יצחק כהן: כמה מוקדם וכמה מאוחר?

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים למנוע כאן אפשרות של עקיפת המחיר באמצעות פיצול של מכירת הדירה ומכירת תוספות השדרוגים האחרים, בין אם נעשים לפני יום המכירה ובין אם הם נעשים אחרי יום המכירה.

<ליאת גרבר: זה סעיף אנטי תכנוני שנועד למנוע עקיפת המחיר באמצעות מכירת שדרוגים בנפרד ממכירת הדירה.

<אייל לב ארי: לפי מה זה ייגזר?

<אייל לב ארי: לפי ההסכם?

<אייל לב ארי: לפי הפרסום של הקבלן?

<ליאת גרבר: המחיר הוא לפי ההסכם בהנחה שבאמת לא נמכרים שדרוגים בנפרד.

יצחק כהן: מה זה שדרוגים?

<ליאת גרבר: למשל מרפסת שמש שתימכר אחר כך.

<קריאה: שינויי דיירים, תוספת, עוד חניה.

<ליאת גרבר: הם ייחשבו כחלק מהמחיר והם יצטרכו לעמוד במגבלת המחיר המקסימלי.

<קריאה: החוזה יהיה אחד וסופי.

<קריאה: המחיר שרשום בחוזה כולל הכול - תוספות, שינויים, מטבח וכולי.

<קריאה: הכול.

<מאיר אסולין: אתה מדווח על המכירה של המחסן בנפרד.

יצחק כהן: אני לא יודע אם זה מעשי.

<רונן סולומון: הערה.

<רונן סולומון: אני מציין אזה שוב לפרוטוקול למרות שאדוני אמר שיחליטו על זה בסוף.

<רונן סולומון: במקרה של קבוצת רכישה, המחיר לפי דוח אפס שהכין שמאי מקרקעין.

<קריאה: מעניין מה הפער בין דוח אפס למחיר המכירה הסופי.

ניסן סלומינסקי: יש ניסיון להגיע להבנות בנושא של קבוצות רכישה.

ניסן סלומינסקי: נדון בזה.

<שלומית ארליך: לגבי התוספות האחרות.

<שלומית ארליך: מה זה תוספות אחרות?

<ליאת גרבר: דברים אחרים שלא ציינו כאן.

<קריאה: כל תוספת שהיא.

<קריאה: תוספת, שינוי, כיוון.

<אורי שני: אני יכול להאיר את עיניך.

<אורי שני: בלי חוק המע"מ, ביחסים שבין קבלן לקונה, יש לו סטנדרט שהוא מוכר את הדירות.

<אורי שני: כל שינוי מהסטנדרט בריצוף, במטבח, בנקודות חשמל, במיזוג מרכזי כן או לא, כל דבר שהוא לא במפרט, עולה כסף.

<אורי שני: החוק כאן בא להגביל את זה למחיר שהוגדר ושאי אפשר לעשות עליו משחקים, להכניס דירות שהן במחיר יותר נמוך כלפי מעלה או כלפי מטה.

<אורי שני: זה עד כמה שניתן להגביל את אפשרות המשחק.

<ליאת גרבר: "הממונה" – הממונה לפי חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירה) התשל"ה-1974.

<שלומית ארליך: שזה בעצם ממונה שמונה על ידי שר הבינוי והשיכון מבין עובדי משרדו כדי לנהל רישום ולברר פניות ציבור.

<שלמה בן אליהו: כן.

<ליאת גרבר: "עוסק במקרקעין" – עוסק שעסקו בבניית דירות ומכירתן, שחל עליו סעיף 8א לפקודת מס הכנסה.

<ליאת גרבר: ההטבה שבחוק הזה מוצעת למכירת דירות מגורים חדשות על ידי קבלנים בבניינים שמשך ביצוע העבודה להקמתן עולה על שנה, כפי שמוגדר בסעיף 8א לפקודת מס הכנסה.

<ליאת גרבר: מוצע שהמוכר יהיה מי שעסקו בבניית דירות ומכירתן והוא ידווח על הכנסותיו כנישום שעוסק בעבודה ממושכת לפי סעיף 8א לפקודת מס הכנסה.

<ליאת גרבר: כלומר, קבלנים שעיסוקם בבניית דירות ומכירתן.

<ליאת גרבר: "ערך למטר מרובע דירתי" – כמשמעותו בפרק ג'.

<ליאת גרבר: "קרוב" – כהגדרתו בסעיף 88 לפקודת מס הכנסה.

<שלומית ארליך: שזאת בעצם הגדרה מאוד מאוד רחבה וכוללת בן זוג, אח, אחות, הורה, הורה של הורה, צאצא, צאצא של בן זוג, בן זוג של כל אחד מאלה: צאצא של אח או של אחות, אח או אחות של הורה, חבר בני אדם שבאחזקת אדם או קרובו, אדם המחזיק בו וחבר בני אדם המוחזק בידי אדם שמחזיק בו או נאמן.

יצחק כהן: מה זה אומר?

<ליאת גרבר: על מנת לסגור את כל הנושא הזה של יחסים מיוחדים.

יצחק כהן: בין מי למי?

<ליאת גרבר: בין המוכר לרוכש.

<ליאת גרבר: בין הקבלן לרוכש הזכאי.

<ליאת גרבר: לא משפחה ולא חברה שתמכור לבעל השליטה או לאחיו של בעל השליטה וכולי וכולי.

<ליאת גרבר: שוב, המטרה היא שיתקיים שוק חופשי.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שלא תלכו בשיטה של הגרלה.

<ליאת גרבר: לא נקטנו בשיטה של הגרלה אבל זה אחד הסעיפים שנועדו להבטיח את הנושא הזה של מכירות.

<ליאת גרבר: "רוכש זכאי" – יחיד הרוכש דירת מגורים, שמתקיימים לגביו כל אלה:

אחד מאלה: הוא הורה לילד אחד לפחות הנמצא בחזקתו.

אחד מאלה: מלאו לו 35 שנים לפחות.

<שלומית ארליך: צריכים להתקיים לגביו כל אלה.

<שלומית ארליך: הורה לילד אחד לפחות הנמצא בחזקתו.

<שלומית ארליך: למה צריך להיות כאן אלמנט של נמצא בחזקתו?

<שלומית ארליך: מה קורה לגבי הורים גרושים שהילד נמצא בחזקת האם?

<ליאת גרבר: ההטבה תינתן להורה שהילד נמצא בחזקתו.

<שלומית ארליך: האם אתם מודעים לכך שקיימת חזקת הגיל הרך שאומרת שעד גיל שש ילדים נמצאים בחזקת האם?

<שלומית ארליך: זאת אומרת, כל הורה גרוש שיש לו ילד מתחת לגיל שש, המשמעות היא שהגבר לא יהיה להטבה בגלל חזקת הגיל הרך.

ניסן סלומינסקי: בחלק גדול מהמקרים הילד נמצא בחזקת שני ההורים הגרושים.

ניסן סלומינסקי: במקרה הזה יש שתי אפשרויות, או שכל אחד מהם בנפרד יקבל את ההטבה ואז אנחנו גורמים לכך שיהיו המון גירושין כדי לקבל כפול ואחר כך יתחתנו שוב.

<קריאה: הפוך.

<קריאה: ההורים ירצו להחזיק בילד.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: יהיו הרבה גירושים כדי שכל אחד יקבל.

ניסן סלומינסקי: או שההטבה תתחלק בין שניהם אם הילד בחזקת שניהם.

ניסן סלומינסקי: אם הילד בחזקת אחד מהם על פי החלטת בית המשפט או בית הדין, הוא יקבל את ההטבה.

ניסן סלומינסקי: זאת המשמעות.

<שלומית ארליך: למה ליצור סיטואציה כזאת?

ניסן סלומינסקי: מה האפשרות?

<שלומית ארליך: להוריד את הנמצא בחזקתו.

<שלומית ארליך: אם יש לך ילד, מה זה משנה אם הוא בחזקתך או לא?

יצחק כהן: אבל הוא משלם מזונות.

ניסן סלומינסקי: מה קורה אם ההורים גרושים?

ניסן סלומינסקי: בית המשפט או בית הדין קובע בסופו של דבר בחזקת מי יהיו הילדים.

<אורי שני: הסדרי ראייה, אבל החזקה היא אחת.

יצחק כהן: אני מכניס הסתייגות בשם הקבוצה.

יצחק כהן: להוריד את המלים "הנמצא בחזקתו".

ניסן סלומינסקי: אם ההורים גרושים, מה המשמעות?

ניסן סלומינסקי: שכל אחד מההורים יקבל בנפרד את ההטבה?

יצחק כהן: כן.

<קריאה: עדיף להיות גרושים מאשר להיות נשואים.

ניסן סלומינסקי: את זה אמרתי.

ניסן סלומינסקי: זה יגרום להרבה גירושים לתקופה מסוימת.

<קריאה: מעל גיל 35 ממילא הם מקבלים את זה.

יצחק כהן: אני אומר להוריד את המלים "הנמצא בחזקתו".

<קריאה: אתה נותן יותר לזוג גרוש.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שאנחנו גורמים לאנשים לרצות להתגרש אפילו פיקטיבית ואחר כך להתחתן, אחרי שקיבלו את ההטבה.

<שלומית ארליך: לגבי (ב).

<שלומית ארליך: למה זה צריך להיות 35 שנים לפחות?

<ליאת גרבר: עשינו כאן איזשהו קו גבול למי שהוא לא הורה לילד.

<שלומית ארליך: על בסיס מה נקבע קו הגבול?

<שלמה בן אליהו: ההשוואה היא עם משרד השיכון.

<שלמה בן אליהו: כל התנאים וכל ההטבות במשרד השיכון, מגיל 35 גם לרווק מגיעות הזכויות.

סתיו שפיר: למה מגיל 35?

ניסן סלומינסקי: זה מה שקיים בכל ההטבות.

<שלמה בן אליהו: בזמנו ישבה ועדת גדיש שהגדירה את האנשים שזכאים להטבות.

<שלמה בן אליהו: יש ניסיון רב שנים והניסיון מראה שגיל 35 הוא הגיל.

סתיו שפיר: אבל הזמנים משתנים.

סתיו שפיר: אנשים מתחילים להביא ילדים מאוחר יותר.

<שלמה בן אליהו: אם נקבע 37, יאמרו לנו 38.

<שלמה בן אליהו: אני אומר שהנוסחה של גיל 35 היא נוסחה שקיימת במשרד השיכון לגבי כל ההטבות.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: מגיל 35 הוא לא צריך שיהיה לו ילד.

<שלמה בן אליהו: הוא גם לא צריך להיות נשוי.

יצחק כהן: הסתייגות בשם הקבוצה.

יצחק כהן: שלושים לפחות.

סתיו שפיר: אנחנו רוצים לדאוג לכולם.

<רונן סולומון: שוב אני מעיר הערה קטנה.

<רונן סולומון: בהגדרת "רוכש זכאי", אחרי "הרוכש דירת מגורים", להוסיף "או החבר בקבוצת רכישה להקמת דירת מגורים".

ניסן סלומינסקי: אמרתי שמתקיים דיון נפרד, אבל הוא צריך לעשות את חלקו.

<שלומית ארליך: לעניין פסקה (1ׂ) נגיד שמדברי ההסבר עולה שיראו רוכש כמי שמתקיים בו האמור גם אם רכש את הדירה במשותף עם בן זוג שלא מתקיים בו האמור.

<ליאת גרבר: נכון.

<ליאת גרבר: הדירה הנרכשת היא דירתו היחידה.

<ליאת גרבר: לעניין זה, "דירה יחידה" – דירת מגורים שהיא דירתו היחידה של הרוכש בישראל ובאזור, ויראו לעניין זה דירת מגורים כדירה יחידה גם אם יש לרוכש, נוסף עליה, דירת מגורים שהושכרה למגורים בשכירות מוגנת לפני יום כ"ב בטבת התשנ"ז (1 בינואר 1997), או דירת מגורים שחלקו של הרוכש בה אינו עולה על שליש.

<שלומית ארליך: למה הסייגים לגבי שכירות מוגנת ואינו עולה על שליש?

<ליאת גרבר: זאת הקלה שהועתקה מחוק מיסוי מקרקעין.

<ליאת גרבר: גם שם יש הקלה לעניין דירת מגורים יחידה.

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים במצבים של ירושות וכאשר לאדם יש איזשהו חלק בדירה שהוא לדוגמה ירש אותו, שלא ייפגע ויוכל עדיין לקבל את ההטבה.

<ליאת גרבר: שוב, ההגדרה הזאת קיימת גם בחוק מיסוי מקרקעין.

<ליאת גרבר: לא הייתה לו דירה בתקופה שמיום כ"ט בטבת התשנ"ה (1 בינואר 1995) עד יום המכירה, למעט דירת מגורים שהושכרה למגורים בשכירות מוגנת לפני יום כ"ב בטבת התשנ"ז (1 בינואר 1997), או דירת מגורים שחלקו בה אינו עולה על שליש.

ניסן סלומינסקי: כאן ביקשתי לעשות את השינוי ובמקום לקחת את ינואר 1995, לדבר על עשר שנים אחורה.

ניסן סלומינסקי: אם בעשר השנים אחורה לא הייתה לו דירה, הוא נכנס למסגרת הזאת כאשר התאריך מדבר על תחילת שנה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, ברגע שהתחילה 2015, מ-2015 מסתכלים כבר אחורה.

בועז טופורובסקי: אם יש לו עשרים דירות ועשר שנים הוא לא רכש דירה, הוא יהיה זכאי.

ניסן סלומינסקי: לא.

בועז טופורובסקי: לפי ההצעה שלך.

<שלמה בן אליהו: אם זאת דירתו היחידה.

<שלמה בן אליהו: כתוב הדירה הנרכשת היא דירתו היחידה.

ניסן סלומינסקי: אם ב-1996 הייתה לו דירה והוא מכר אותה.

בועז טופורובסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: צריך להיות דירה יחידה אבל השאלה היא מתי.

<ערן ניצן: היושב ראש, זה לא דבר שמעלה אומדן משום שהאומדן נקבע לפי הדירות אבל יש להדגיש שאנחנו מרחיבים מאוד את קבוצת הזכאים לצורך העניין.

<ערן ניצן: הרבה יותר אנשים שדרך אגב יכול להיות שהייתה להם דירה, הם מכרו אותה לפני איקס שנים והיום רוצים לקנות דירה אחרת.

<ערן ניצן: לפי הצעתך היושב ראש, עשר שנים, 2004.

<שלומית ארליך: איך נקבעה שנת 1995?

<ערן ניצן: זה עולה עם כללים אחרים.

<ערן ניצן: הרחבת קבוצת הזכאים כפי שאתה מציע, בכלל כפי שמציעים, עלולה להמשיך ולהציב אתגר בפני החוק.

ניסן סלומינסקי: אני חוזר על מה שאמרתי ביום רביעי.

ניסן סלומינסקי: אגף התקציבים אומר שכל תוספת של דירה, זאת עוד הוצאה ואנחנו בבעיה.

ניסן סלומינסקי: משרד האוצר מסתכל ואומר הפוך.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שאם הגישה אומרת שכתוצאה מזה יהיה יותר היצע, יקנו יותר דירות וייכנסו יותר אנשים, זה בריא.

ניסן סלומינסקי: נכון שזה עולה יותר כסף, אבל זה בריא.

ניסן סלומינסקי: זה בריא כי אנחנו רוצים להוריד את המחירים.

ניסן סלומינסקי: גם אצלכם בתוך משרד האוצר יש שתי אסכולות.

<ערן ניצן: יש כאן קול אחד שהוא קול של הממשלה על משרדי הממשלה, כולל משרד השיכון ומשרד האוצר ואגפי האוצר השונים.

ניסן סלומינסקי: אני מרגיש וראינו את זה גם בישיבה שהייתה עת דיברו כאן על שתי גישות.

ניסן סלומינסקי: כולם רוצים אבל יש שתי גישות.

ניסן סלומינסקי: האוצר אומר שאם זה מגדיל את ההיצע, שווה לנו גם אם זה עולה לאוצר המדינה יותר כסף, ואגף התקציבים אומר שיש גבול עד כמה אנחנו יכולים.

ניסן סלומינסקי: את זה נצטרך ליישב.

<ערן ניצן: חשוב לי להבהיר לפרוטוקול.

<ערן ניצן: האמירה היא אחת.

<ערן ניצן: ההחלטה שהתקבלה בממשלה הייתה שמוכנים לספוג אובדן של 2.5 מיליארד שקלים לצורך הנושא הזה.

<ערן ניצן: לא אמרו שמוכנים לספוג שלושה, ארבעה או שבעה מיליארד שקלים.

<ערן ניצן: זאת המשמעות.

<ערן ניצן: כממשלה, ולא קשור לנו היושבים כאן.

<ערן ניצן: זה מה שאמרה הממשלה.

<ערן ניצן: ההחלטה התגבשה בין היתר על בסיס האומדן, כמו שהוצג לוועדה והוצג גם על ידי הממשלה.

ניסן סלומינסקי: יושבים כאן הקבלנים.

ניסן סלומינסקי: באופן תיאורטי, נניח שהקבלנים יתלבשו על העסק ובמקום שלפי התחזית לפיה הם יצליחו לבנות 12 אלף או 13 אלף יחידות שעונות, הם יבנו עשרים אלף יחידות דיור או 22 אלף יחידות דיור.

ניסן סלומינסקי: מבחינת החוק זה בסדר גמור.

<ערן ניצן: כן.

ניסן סלומינסקי: למרות שזה יעלה הרבה יותר מ-2.5 מיליארד שקלים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שהחוק הבסיסי אומר שהורדת מחירי הדירות הוא האלמנט המוביל ואין מגבלה שאומרת עד כאן.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שיש את המושג הזה.

<ערן ניצן: בסעיף הזה דנו, לא בהיצע.

<ערן ניצן: ההיצע עצמו כמובן הוא היצע והלחצים יגברו.

יצחק כהן: ערן, תמשוך את החוק.

עד 3: אנחנו נודיע לחברי הוועדה על המשך הדיונים ותוספת השעות.

עד 3: הישיבה נעולה.