ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 21, 2014-07-15 10:00

דוד צור: בוקר טוב.

דוד צור: ראשית אני מתכבד לפתוח את הדיון בנושא דו"ח מחלקת המדינה האמריקאית, הדו"ח השנתי שכידוע פורסם לפני כחודש.

דוד צור: אנחנו בשנה השלישית ברציפות מסווגים במקום הראשון במדינות שעושות ופועלות בעניין.

דוד צור: אני מתכבד ומודה לסגן השר.

דוד צור: זו ההזדמנות הראשונה גם לברך אותך על כניסתך לתפקיד סגן שר החוץ וגם לאודות לך על שכיבדת אותנו בנוכחותך בדיון הזה.

דוד צור: אנחנו מייחסים חשיבות רבה מאד לדו"ח, כי הדו"ח הוא דו"ח אובייקטיבי וכידוע היינו גם במקומות אחרים בשנים הקודמות בדו"ח הזה, מקומות שבהם לא היינו רוצים להיות, לא היינו רוצים לחזור אליהם, ולכן אנחנו גם עושים מאמץ גדול מאד וגם הדו"ח מציין את זה ובעיקר נותן לנו את הציון החיובי.

דוד צור: נמצאים איתנו גם נציגי השגרירות ותיכף נשמע גם מהם לגבי הדו"ח.

דוד צור: הדו"ח גם מציין באופן חיובי את הפעילות בתחומי האכיפה והטיפול, את נושא הפתיחה של מעונות נוספים.

דוד צור: יחד עם זאת, גם יש בו ביקורת מסוימת ושווה להקשיב לה בקשב רב, כי אנחנו יודעים מהדיונים שאנחנו עוקבים אחריהם כאן, וגם במשרדי הממשלה, מירב שמואלי שמתאמת את כלל המשרדים בתוך פעילות הממשלה – בסך הכל היינו מאד רוצים לראות אכיפה נוספת וגם ענישה יותר מחמירה, וגם לראות בעיקר בתחומי הטיפול והשיקום כיצד הדברים מתקדמים.

דוד צור: צריך לציין שהדו"ח בזווית שאנחנו עוסקים כאן בוועדה, מתרכז גם בתחום של בכלל סחר בבני אדם, שלא קשור בהכרח לפעילות הוועדה, הוא משיק יותר לוועדה שמיכל רוזין מטפלת בה, והוא עוסק בכלל בסחר בבני אדם – גם למטרות תעסוקה ומטרות אחרות.

דוד צור: אנחנו בוועדה מתרכזים בעיקר בתחום של מניעת סחר בנשים וזנות.

דוד צור: נכון שזו פעם ראשונה גם שהכנסת הרחיבה את מנדט הוועדה ודיברנו על זה, והפעילות שלנו מתרכזת מאד גם במניעת זנות.

דוד צור: לצערי, כמו שאתם יודעים, ועדת השרים דנה אתמול בנושא הזה של חוק הפללת הלקוח, שעשינו פה שני דיונים מקדימים לגביו.

דוד צור: החוק הגיע לוועדת השרים, החוק הוא חוק הצעה פרטית של האופוזיציה, של הגברת חברת הכנסת זהבה גלאון ועוד חברות כנסת נוספות שהצטרפו.

דוד צור: כפי שאמרנו, הממשלה, ועדת השרים בעיקרון הייתה מוכנה להתקדם עם הצעת החוק, דרך זה שתוקם ועדה שתגיד מה המשמעויות - מה שניסינו לעשות פה בשני דיונים מאד מואצים ובדחק של זמן - כדי להביא את המשמעויות של סל השיקום וההשלכות התקציביות שיש לעניין הזה.

דוד צור: ומכיוון שיש לזה השלכות תקציביות רחבות והנושא הוא לא נושא שמוכן להצגה בפני ועדת השרים, אז הם ביקשו להקים ועדה שתטפל בנושא הזה.

דוד צור: חברת הכנסת גלאון החליטה שהיא מושכת את הצעת החוק בשלב הזה מוועדת השרים ואתמול היא משכה את הצעת החוק, ולכן ועדת השרים לא נדרשה גם להצביע על חוק הפללת הלקוח.

דוד צור: אין ספק שזה לא המילה האחרונה ואנחנו בתוך הוועדה וגם מחוצה לה, נמצא את הדרך המקצועית כדי להביא חוק, או דרך החוק הזה או חוק יותר שלם, הצעת חוק יותר שלמה, שיש בה גם את סל השיקום, או כפי שהממשלה הציעה – תוקם ועדה שתגיד מה המשמעויות של העניין הזה.

דוד צור: נקדם את הצעת החוק הפרטית של חברת הכנסת גלאון ובצידה נגיש הצעת חוק נוספת שמדברת על מימד השיקום והתקצוב של הנושא.

דוד צור: אני אשמח אם הגברת מרים, שהיא שנציגת השגרירות והיא גם דוברת עברית, אז זה בכלל טוב.

דוד צור: אם את רוצה לדבר באנגלית זה גם בסדר.

דוד צור: מה שנוח לך.

<מרים אזנס: אני אשתדל לדבר בעברית.

<מרים אזנס: אני בטוחה שמירב תעזור לי.

<מירב שמואלי: העברית שלה מעולה.

דוד צור: אז נשמע קודם כל את הגברת מרים מהשגרירות האמריקאית, שתגיד את עיקרי הדברים ולאחר מכן נשמע את מירב ונפתח את הנושא לדיון.

דוד צור: סגן השר, ככל שזמנך יתיר לך ותרצה להתייחס, אנחנו נשמח.

דוד צור: בבקשה.

<מרים אזנס: תודה.

<מרים אזנס: אני כל כך שמחה להיות פה.

<מרים אזנס: לגבי הדו"ח השנתי שלנו, אנחנו נמצאים באותו מעמד של ישראל.

<מרים אזנס: הדו"ח השנתי על סחר בנשים כולל גם דו"ח על ארצות הברית שזה משהו שאני חושבת שהוא די טוב.

<מרים אזנס: אם נשווה בין ההמלצות שאנחנו ממליצים לארצות הברית וממליצים לישראל – הרבה מהן דומות.

<מרים אזנס: לגבינו, הנושא של סחר באנשים, בבני אדם, זה אתגר שאנחנו משתתפים אתכם בניסיון, באתגר, להתנגד לתופעה הזאת בעולם.

<מרים אזנס: מבחינתנו המאמצים שלכם היו מאד משמעותיים ואנחנו כל כך שמחים שאתם שומרים על המעמד שלהם, שאפשר להגדיר את זה כמשהו עילית בעולם.

<מרים אזנס: אבל האתגר שעומד לפני כולנו זה האתגר שימשיך לצערי, וההמלצות שלנו לישראל מתייחסות לעונש, העונש שמקבלים האנשים שסוחרים בבני אדם, גם לשירותים שניתנים לקורבנות של התופעה הזאת מבחינת מקלטים, אבל גם לשוטרים, אנשים שמטפלים בהם, היכולת לזהות ולטפל בסחר באנשים.

<מרים אזנס: אני חושבת שהאתגר בארצות הברית ובישראל זה להתייחס לאוכלוסיות מוחלשות.

<מרים אזנס: אוכלוסיות שאולי לא מדברות את שפת המדינה, אוכלוסיות שסובלות מעוני יותר מהממוצע.

<מרים אזנס: לאוכלוסיות האלה גם יותר קשה למצוא את השירותים שכבר נמצאים.

<מרים אזנס: אז במדינות שלנו עלינו להתאמץ עוד יותר כדי להגיע לאוכלוסיות האלה.

<מרים אזנס: אצלכם אני חושבת שזה בעיקרון אנשים שמגיעים, אולי עולים חדשים, גם אנשים שמגיעים לעבוד בישראל וגם אנשים שמגיעים כדי לבקש מקלט, אנשים שהגיעו לישראל מתוך אוכלוסיות שונות באפריקה.

<מרים אזנס: אז אני מודה לכם ולמירב על תקופות שונות בממשלת ישראל שמתייחסות לאוכלוסיות האלה.

<מרים אזנס: השאלה לכולנו, אחרי התקופה - ואני יודעת שבארץ ישראל יש תקופה של שנה לגבי מישהו שמוגדר כמישהו שסחרו בו, שמקבל שנה של שירותים.

<מרים אזנס: השאלה שנשארת פתוחה היא מה אפשר לעשות לטובת האנשים האלה אחרי השנה הזאת.

<מרים אזנס: אני יודעת שיש כבר דיונים רציניים בממשלה שלכם ובגופים שמטפלים באוכלוסיות האלה – איך להגן על האנשים האלה ולא לתת להם שוב להיות קורבנות של סחר, בגלל המעמד המוחלש שלהם.

<מרים אזנס: אני ממליצה לכם גם על הדו"ח השנתי שלנו לגבי ארצות הברית, כי יש הרבה מה ללמוד על האתגרים שיש לנו גם בארצות הברית, ואני חושבת שיש דרך ארוכה לפנינו, לפני כולנו, אבל אנחנו משתפים פעולה אתכם ומודים לכם על המאמץ הרציני פה.

<מרים אזנס: זה ממש משהו מדהים ונלך קדימה ביחד.

<מרים אזנס: נצעד קדימה צעד-צעד.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: מירב, את רוצה לומר משהו?

דוד צור: משרד החוץ?

דוד צור: בבקשה.

דוד צור: תציג את עצמך לפרוטוקול.

<חיים חושן: שמי חיים חושן ואני מנהל מחלקת דרום אסיה ודרום מזרח אסיה במשרד החוץ.

<חיים חושן: אני בעצם אחראי על רוב המדינות שמהן באים רוב העובדים הזרים לישראל – זה הודו, תאילנד, נפאל, סרילנקה, פיליפינים ועוד מדינות אחרות.

<חיים חושן: אני קודם כל שמח לראות באמת את דו"ח מחלקת המדינה האחרון.

<חיים חושן: מבחינתי זה סיפוק מאד גדול, כי אני רואה שיש תוצאה למאמצים שאנחנו עשינו בשנים האחרונות במשרד החוץ, ותאמינו לי שעשינו הרבה הרבה מאד מאמצים.

<חיים חושן: אני אישית נמצא בתפקיד שלי בשש השנים האחרונות, והקדשתי הרבה מאד זמן, אנרגיה, לטפל בתחום הזה של העובדים הזרים.

<חיים חושן: אני לא מתייחס בהכרח לתחום הנשים והזנות, אלא לתחום במבט הרחב יותר.

<חיים חושן: אני חושב ששיתוף הפעולה שלנו עם משרד הפנים ומשרדים אחרים – משרד החקלאות, משרד האוצר ועוד משרדי ממשלה אחרים, הוא שיתוף מאד אינטנסיבי וטוב, וכל המשרדים האלה גם כן עשו את המאמצים הנדרשים.

<חיים חושן: הבעיה שהטרידה אותנו מזה מספר שנים ועדיין קיימת, לצערי הרב, זו גביית היתר שמשלמים העובדים שרוצים לבוא לעבוד בישראל, בעיקר עובדי הסיעוד, אבל גם בתחומים אחרים, סכומים שהגיעו לפעמים ל-8,000 דולר, 15,000 דולר, אפילו שמעתי על 30,000 דולר מסין.

<חיים חושן: משנת 2007 התקבלה, כמו שאתם יודעים, החלטת ממשלה שהטילה עלינו לנסות ולהגיע להסכמים בילטראליים, אם אפשר בתיווך או בשיתוף פעולה עם ארגון ההגירה הבינלאומי – IOM, כדי לחסל או לצמצם עד כמה שאפשר את התופעה הזאת, ואנחנו פעלנו בהתאם.

<חיים חושן: אמנם השגנו הסכם מאד מאד ייחודי שאני חושב שאין לו דוגמא בעצם במקומות אחרים בעולם, עם ארגון ההגירה הבינלאומי, שמסדיר את הגעת העובדים בחקלאות מתאילנד לישראל - יש כיום משהו כמו 26,000 עובדים כאלה בישראל – ללא תשלום דמי תיווך, והפידבק שאנחנו מקבלים ההסכם הזה עובד.

<חיים חושן: יש עלינו לחצים מצד הלובי החקלאי לנסות ולהביא עובדי חקלאות ממקומות אחרים בעולם וגם לחצים מצד מדינות מסוימות שמטבע הדברים אני לא רוצה לנקוב בשמן, להביא חקלאים ממדינות אחרות שאין הסכם איתן, ואנחנו עומדים בפרץ והעניין של זכויות העובדים עומד תמיד לנגד עינינו.

<חיים חושן: ואם אנחנו חושבים שבמדינה מסוימת זכויות העובדים - - -

דוד צור: אני לא רוצה לקטוע אותך, אבל אני חייב בכל זאת להכניס אותך לקונטקסט של הדיון.

<חיים חושן: לצמצם.

דוד צור: לא, לא בהקשר של לצמצם.

דוד צור: אני הייתי שמח אם היית מרחיב, אבל לא בקונטקסט הזה, כי כל נושא העובדים לחקלאות, העובדים הזרים וכן הלאה, זה נדון בוועדה אחרת.

דוד צור: אני לא רוצה להיכנס בדיון הזה לתחום הזה, גם כי זה זר לרוב האוכלוסייה שנמצאת פה, וגם כי הוועדה מתייחסת רק לנושא של מניעת סחר לשם ניצול מיני.

<חיים חושן: אני חושב שהדו"ח מתייחס גם ל - - -

דוד צור: לא, אני אומר הוועדה.

<חיים חושן: אה, הוועדה עצמה.

דוד צור: הדו"ח עצמו אכן מתייחס גם לזה וגם לזה ודיברתי על זה בהתחלה, אבל הייתי מבקש שתהיה התייחסות לזה בוועדה של מיכל רוזין.

דוד צור: אז אם יש בתחום הזה, למשל בתחום של הורדת הויזות בין מדינות, שהן מדינות מקור ואנחנו מדינת יעד, להגעה של נשים או גברים, כמעט לא ראינו גברים, אבל בעיקר נשים לתופעת סחר בתעשיית המין, יבוא כלות, כל מיני חליפות חדשות שאנחנו מוצאים – תיירות למיניהן וכן הלאה, אז אלה הנושאים שאני יודע שבמחלקה הקונסולרית נותנים להם את הדעת.

דוד צור: איך משרד החוץ מטפל, חלק מזה למשל זה הורדת הויזות במקומות מסוימים, שהיה חשש שהדבר יגביר גם את התופעה.

דוד צור: אם תוכל להצטמצם לנושא הזה, אני אודה לך

<חיים חושן: כן.

<חיים חושן: לצערי הרב אני לא כל כך יכול להתייחס לנושא הזה ספציפית, הוא לא בתחום אחריותי.

דוד צור: אוקיי.

<הילה טנא-גלעד: אני אשמח לדבר אחר כך אם תרצה.

דוד צור: כן, בהחלט.

דוד צור: בבקשה, מירב.

<מירב שמואלי: הילה תתחיל ואני אמשיך.

דוד צור: אין בעיה.

<הילה טנא-גלעד: בוקר טוב אדוני.

<הילה טנא-גלעד: שמי הילה טנא גלעד, אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה משפט בינלאומי.

<הילה טנא-גלעד: אנחנו אמונים על כתיבת המענים למחלקת המדינה האמריקאית בדו"ח.

<הילה טנא-גלעד: הדו"ח, כפי שיודעים רוב האנשים כאן ואני פשוט אציג את זה באופן כללי, זה דו"ח שמוגש מדי שנה והוא למעשה מחויבות של מחלקת המדינה האמריקנית מכוח החקיקה של הקונגרס.

<הילה טנא-גלעד: הדו"ח למעשה מדרג את כל מדינות העולם לגבי המחויבות שלהם למאבק בסחר בבני אדם, לפי רשימה סגורה של קריטריונים, כשהרעיון הוא באמת לוודא שהמדינות עושות מה שנקרא מאמצים משמעותיים למאבק בסחר בבני אדם.

<הילה טנא-גלעד: יש ארבעה דירוגים ומדינת ישראל, כמו שציין אדוני, נמצאת כבר שנה שלישית בדירוג הראשון ואנחנו מאד מאד מרוצים.

<הילה טנא-גלעד: זה באמת תודות למאמצים מאד משמעותיים של כל הגורמים שנמצאים סביב השולחן וגם אלה שלא, בהובלה כמובן של היחידה לתיאום המאבק בסחר בבני אדם במשרד המשפטים.

<הילה טנא-גלעד: הדו"ח השנה, כמו כל שנה, פחות או יותר מתחלק כמקובל בדירוג כאן לאכיפה, הגנה ומניעה.

<הילה טנא-גלעד: אני אסקור באופן כללי רק את התחומים של הוועדה של אדוני.

<הילה טנא-גלעד: כאמור הדו"ח שב ומציין שישראל היא עדיין מדינת יעד לגברים ונשים, גם בנושאים של סחר למטרות ניצול מיני מסחרי, גם מדינת מקור, הוא אמנם מציין בצורה פחותה נשים שנתונות לסחר למטרות ניצול מיני.

<הילה טנא-גלעד: הוא מציין רשימה של מדינות שחלקה קצת מטרידה את מי שעוסק בתחום, שמהן מגיעות נשים שחשופות לסחר למטרות ניצול מיני מסחרי – אוקראינה, רוסיה, מולדובה, אוזבקיסטן, סין, גאנה, דרום אמריקה.

<הילה טנא-גלעד: הוא מציין שחלקן הגיעו באשרות תיירות, כביכול כדי לעבוד כאן בזנות מרצונן לתקופה מוגבלת, אבל הן עוסקות למעשה בזנות בכפייה.

<הילה טנא-גלעד: יש התייחסות כמובן גם לנושא של המהגרים שמגיעים מאריתריאה, סודן ודרום סודן, שהם איפה שהוא על התפר בין הוועדה של אדוני לוועדה של חברת הכנסת מיכל רוזין, כי חלקם נסחרו, נשים וגם חלק מהגברים, נוצלו ניצול מיני.

<הילה טנא-גלעד: באופן כללי, הדו"ח מציין שאנחנו עומדים באופן מלא בסטנדרטים המינימאליים.

<הילה טנא-גלעד: בתחום של ניצול מיני מסחרי מצוין לרעה נושא היקף הענישה.

<הילה טנא-גלעד: ד"ר מירב שמואלי תתייחס לזה בהמשך.

<הילה טנא-גלעד: צוין לטובה הרבה עשייה, בפרט בנושא ההגנה, המקלט הנוסף לקורבנות סחר, מרכז היום, הזיהוי היזום, שחרור ממעצר של קורבנות סחר.

<הילה טנא-גלעד: באופן כללי הדו"ח באמת מזהה הרבה מאד עשייה חיובית, גם חקירות יזומות, גם עשייה יזומה ובחינה יזומה של מקרים על ידי משטרת ישראל, כתבי אישום, הרשעות שנעשו לאורך השנים, הסגרות.

<הילה טנא-גלעד: השנה היה דגש מאד משמעותי שגם מצוין לטובה בדו"ח על נושא הכשרות, בפרט בקרב משטרת ישראל, שבאמת ירדו לכל רמה ורמה וזה מצוין לטובה בדו"ח.

<הילה טנא-גלעד: כמובן יש קריאה להמשיך את זה, וזה נעשה באופן שוטף על ידי כל הגורמים שמעורבים.

<הילה טנא-גלעד: מבחינת המקלטים - - -

דוד צור: הייתה הערה שגם אמרה אותה מרים בדברים שלה, שהענישה היא לא מספיק מחמירה.

דוד צור: אני חייב להגיד שלפחות בעיני זה קצת היה מוזר, לנוכח הענישה דווקא במקרי הסחר, אני מדבר על מקרים שאנשים הואשמו בסחר, שהייתה ענישה מאד, בקנה מידה ישראלי, אני לא יודע אם זה בקנה מידה אמריקאי – אבל 18 שנה, לדעתי אפילו בכל קנה מידה, אני טועה?

<מירב שמואלי: אתה רואה לאורך השנים מגמה של החמרה והחמרה בענישה בתחום הזה, מאז שבתי המשפט התחילו להתערב.

דוד צור: היו נותנים שנה-שנתיים בקושי.

<מירב שמואלי: מעבר לזה אבל, הנקודה שקפצה לי בעיקר, זה שפשוט אין תיקי סחר בנשים כמעט וזה דבר טוב.

<מירב שמואלי: זה תוצאה של דבר טוב.

<מירב שמואלי: אין כמעט תיקים חדשים.

<מירב שמואלי: התיקים שישנם בהקשר לנשים שמובאות לארץ למטרת זנות, בדרך כלל זה על עבירות אחרות.

<מירב שמואלי: כי לא תמיד יסודות עבירת הסחר מתקיימים, שקשה מאד להוכיח אותם, כך שאני לא לחלוטין חושבת שההערה הזאת היא מדויקת.

דוד צור: אוקי.

<מירב שמואלי: הילה, את רוצה להוסיף?

<הילה טנא-גלעד: לא.

<תמר פרוש: שמי תמר פרוש מפרקליטות המדינה.

<תמר פרוש: אין לי הרבה מה להוסיף.

<תמר פרוש: זאת אומרת אם אני צריכה לנחש למה ההערה הזאת מתייחסת, אני מניחה שהיא מתייחסת לתיקים שבהם חשבנו שמלכתחילה אין לנו מספיק ראיות להוכיח סחר, או שלאחר שמיעת הראיות הגענו למסקנה שאין מנוס מאשר להגיע להסדר טיעון עם עבירות פחותות בחומרתן כגון גרימה לאדם לעזוב את המדינה או הבאת אדם לידי זנות.

<תמר פרוש: כמובן שאם מורידים את חומרת העבירה, יש לכך השלכה לעניין העונש.

<תמר פרוש: כמובן שגם מבחינת ענישה, לפרקליטות אין שליטה מלאה על העונשים שייגזרו בסופו של יום.

<תמר פרוש: זאת אומרת אנחנו טוענים לענישה מסוימת, בסופו של דבר ההכרעה היא של בית משפט וכך צריך להיות.

<מירב שמואלי: הדבר האחרון שאני אוסיף, שאנחנו השנה עשינו באופן משמעותי הכשרות לשופטים פליליים, שישובים בתיקי סחר.

<מירב שמואלי: היה אחד בפברואר, אחד ביוני, אחד יהיה באוקטובר, אז אנחנו גם נותנים את הדגשים הראויים למי שבסופו של דבר קובע את העונש.

<מירב שמואלי: אף אחד מאיתנו לא קובע את העונש.

דוד צור: מירב, השאלה, החומרים שהעברתם למחלקת המדינה, הם היו למשל התיקים האלה שאנחנו מכירים אותם עם הענישה המחמירה, עונשים דו ספרתיים?

<הילה טנא-גלעד: חשוב לי להבהיר שוב, הועבר למחלקת המדינה מענה בין קרוב ל-170 עמודים עם באמת הכל מכל וכל, כולל טבלאות.

<הילה טנא-גלעד: עוד פעם, ברור לי שלמדינות שונות יש סטנדרטיים שונים מבחינת ענישה.

<הילה טנא-גלעד: אם אדוני משווה בסקנדינביה, 8 שנים נחשב לענישה מקסימאלית.

<הילה טנא-גלעד: בישראל זו הרמה, והדו"ח מסתכל מה שנקרא באופן כללי על כל המדינות ומה הסטנדרטים.

<הילה טנא-גלעד: עוד פעם, העובדה שיש מעט תיקים, המשמעות שלה היא באמת ששני תיקים – אפשר לגזור מהם התייחסות לכלל המצב, וזה קצת מעוות את התמונה, כי בתקופות שהיו יותר תיקים – לטוב ולרע – אז הממוצע היה שונה.

<הילה טנא-גלעד: כמובן שיכולת השליטה שלנו היא מוגבלת ובאמת ההכשרות לשופטים הן באמת בדיוק היכולת שלנו להשפיע, מעבר לעבודה הטובה כמובן של הפרקליטות המדינה בהצגת התיק, אבל ההכרעה הסופית היא כמובן בידי הרשות השופטת.

<מירב שמואלי: נזכיר גם שהשנה ניתן גזר דין של 26 שנות מאסר למישהו שהורשע בהחזקה של תנאי עבדות של נשים וילדים והפרקליטות אפילו ערערה על קולת העונש.

<מירב שמואלי: אין עדיין החלטה בערעור, אבל בהחלט אנחנו חושבים שהענישה צריכה להיות חמורה.

דוד צור: מרים, אנחנו לומדים מהאמריקאים.

דוד צור: מתקרבים לאט לאט.

דוד צור: יש הצעת חוק פרטית שלי אפילו, על זה שלא יהיה פרול.

<מרים אזנס: יש לנו גם אתגר נוסף על זה שאנחנו מדינת יעד, אבל גם מדינה שממנה יוצאים הנשים והגברים.

<מרים אזנס: לכם פחות.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: הייתי רוצה לשמוע את המשרד לביטחון פנים.

<הילה טנא-גלעד: אדוני, רק עוד שני דברים שאני רוצה לציין, זה באמת כל המערך של המקלטים וכל העבודה הטובה שנעשית שם, עם דגש באמת שנעשה בשנה האחרונה על סיוע ותמיכה באנשים עם דגש על התאמה אישית לאוכלוסיות היעד, מכיוון שזה באמת אוכלוסיות עם צרכים מאד ייחודיים.

<הילה טנא-גלעד: כאמור, כמו שציינו, המקלט החדש, דירות המעבר, מרכז היום שהוא מאד משמעותי ואנחנו חושבים שהולך לתפוס תאוצה.

<הילה טנא-גלעד: נושא נוסף זה כמובן העבודה הרבה שנעשתה בסיוע המשפטי, שנתן סיוע לעשרות קורבנות סחר שהגיעו חלקם מסיני.

<הילה טנא-גלעד: המספרים הם מאד מאד גבוהים – גם נשים וגם גברים שעברו מעשים מאד מאד קשים במחנות בסיני.

דוד צור: איך זה בתחום של העדה מוקדמת וכל הנושא של האצת התהליך, כדי לא להשאיר נשים שהן קורבנות?

<הילה טנא-גלעד: לגבי האנשים שמגיעים ממדינות שאליהן לא ניתן להרחיק זה פחות רלבנטי, אבל מי שכן זה כמובן נעשה.

<הילה טנא-גלעד: זה נעשה בעבר בצורה מאד משמעותית, אבל עכשיו זה פחות רלבנטי.

<מירב שמואלי: זה עלה לאחרונה באיזו שהיא פרשייה ספציפית והנשים נמצאות במקלט.

דוד צור: נכון, פנו אלי בעניין הזה.

<מירב שמואלי: אנחנו מכירים מאד טוב את הסיפור וביקשו מבית המשפט.

<מירב שמואלי: בית המשפט הקדים את העדות, אבל עדיין לא מספיק וזה בגלל העומס של הפגרה.

<מירב שמואלי: רק נציין תזכיר חוק חדש של להעביר תיקים בעבירה של גרימה לעזיבת מדינה למטרת זנות, זה המקרה זה, להעביר לדן יחיד לעומת הרכב, וככה זה יכול לזרז את התהליך.

דוד צור: זה לא קרה עדיין?

<מירב שמואלי: עכשיו יש הצעת חוק שמונחת ואני מקווה שכן.

דוד צור: ממשלתית?

<מירב שמואלי: כן.

<מירב שמואלי: זה לבקשת הפרקליטות וזה יכול לזרז מאד את העניין.

דוד צור: לדעתי זה עוד מהתקופה שהיית שר המשפטים, אם אני זוכר, כי אנחנו כבר דיברנו על זה כל כך הרבה.

<מירב שמואלי: יש לי עוד דברים להוסיף.

דוד צור: את רוצה לסכם כעת, או שאת רוצה אחרי שנשמע את המשרד לביטחון פנים ואז ניתן לך לסכם.

דוד צור: האם אתן רוצות להוסיף עוד משהו בנושא אכיפה?

<מירב שמואלי: אוקיי.

<הילה טנא-גלעד: אלה הדברים מבחינת הפרקליטות.

דוד צור: אז נשמע את המשרד לביטחון פנים ואז מירב תסכם את סוגיית האכיפה.

<אליעזר רוזנבאום: בוקר טוב.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו למעשה בנושא הזה כבר עוסקים שנים רבות.

<אליעזר רוזנבאום: אני מרכז כבר כמה שנים את הצוות המשרדי עם הגופים שלנו, קרי משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר וכמובן משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, אם זה משרד הרווחה ואם זה כמובן משרד המשפטים והפרקליטות.

<אליעזר רוזנבאום: בנינו צוות עבודה שמתכלל למעשה את העשייה ואת הממשקים שישנם לגופי המשרד בתחום האכיפה עם הגורמים.

<אליעזר רוזנבאום: יש לנו קשר טוב ארגוני הסיוע, יש לנו עם המקלטים ואנחנו מתכנסים.

<אליעזר רוזנבאום: בזמנו ריכזתי את הצוות לבחינת תופעות הזנות והצגנו כאן ולאחר מכן את נושא של זנות הקטינים, כך שאנחנו עוסקים בדבר הזה ואני חושב שהיקף הפעילות שמתבצעת במשטרת ישראל - ואני מבין כי תיכף יפרטו כאן את העשייה עצמה - הוא בהחלט היקף משמעותי ורחב.

<אליעזר רוזנבאום: בדו"ח גם מצוינות הדרכות בכל הרמות, גם בבתי הספר, אתה מכיר.

<אליעזר רוזנבאום: גם בבית הספר באח"מ, גם בשיעורים השבועיים בתחנות, גם בימ"רים.

<אליעזר רוזנבאום: להזכיר לכולם שסער נשאר רק מחלק והמשימה הזאת הועברה לימ"רים.

<אליעזר רוזנבאום: בוצעו הדרכות והכשרות בימ"רים.

<אליעזר רוזנבאום: אני אישית חושב שכן נכון שהימ"רים בשטח יטפלו כל אחד בגזרה שלו ולא איזו שהיא יחידה ארצית שצריכה להתחיל להתרוצץ בכל האזורים בארץ.

<אליעזר רוזנבאום: אני לא יודע מה היא עמדתך, אבל אתה מכיר את זה יותר טוב.

<אליעזר רוזנבאום: א ני חושב שהיכולות של הימ"רים הן יכולות גבוהות ואני חושב, כי הייתה איזו הערה שהעשייה של הימ"רים קצת פחתה.

<אליעזר רוזנבאום: אני חושב שהתופעה פחתה ואנחנו עוד פעם נעשה בדיקה נוספת על ההערה הזאת ונראה אם יש דברים בגו, כי אני חושב שהימ"רים מתודרכים היטב.

<אליעזר רוזנבאום: מירב מעבירה הדרכות, משרד המשפטים מעביר הדרכות, כך שבנושא הזה-.

<אליעזר רוזנבאום: וכמובן המשך שיתוף הפעולה עם המקלטים ועם ארגוני הסיוע.

<אליעזר רוזנבאום: מכון תודעה מרצה באופן קבוע בקורסים הבכירים של משטרת ישראל, גם בנוערים וגם במלמ"ש.

דוד צור: גם במשמר הגבול עכשיו, נכון?

<אליעזר רוזנבאום: אני לא יודע אם התחילו כבר.

דוד צור: משמר הגבול?

דוד צור: עידית לא נמצאת.

<אליעזר רוזנבאום: אבל אנחנו בהחלט הסדרנו גם את התשלום בנושא הזה, כך שאנחנו מסודרים ויש לזה תרומה רבה.

<אליעזר רוזנבאום: דרך אגב, המשוב הוא מאד טוב מבחינת השוטרים, על ההרצאות ועל ההדרכות שמבצעים ואנחנו נמשיך בדבר הזה, לא נרפה, כי אני חושב שאנחנו צריכים להמשיך הלאה ולהשתפר באמת באותם דברים שהעירו כאן.

<אליעזר רוזנבאום: גם שירות בתי הסוהר, אחרי משטרת ישראל יתייחסו גם הם.

<אליעזר רוזנבאום: היקף המסתננים פחת לכמעט כלום בחודשים האחרונים, לא היו.

<אליעזר רוזנבאום: נכון שהכמות הגדולה שהייתה, עד שהגדר הושלמה, ושם באמת גילינו תופעות קשות של פגיעה בכל אותם מסתננים ומסתננות שעברו פגיעות קשות מאד בסיני, בדרכם אלינו, אבל בחודשים האחרונים המספר הוא כבר אפס.

<אליעזר רוזנבאום: נכתב נוהל מסודר לגבי זיהוי של הקורבנות ושיתוף הפעולה מרגע שמזהים, עם משרד המשפטים, עם משטרת ישראל, מעגל קצר שנסגר ומיד נכנסים לטיפול.

<אליעזר רוזנבאום: כלומר בחינה ואם אכן זה קורבן אז מתייחסים בהתאם לנהלים.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו נצטרך כן, ואני לא יודע אם כולם מודעים, אבל בדרום תל אביב, כתוצאה מהפעילות או מהיקף המסתננים ששוהים שם, הוקמה שם תחנה ומיקמו שם למעלה מ-130 שעובדים בגזרה.

<אליעזר רוזנבאום: אנחנו נצטרך לעשות שם הדרכות לדברים האלה, זאת אומרת לתופעות האלה, כי התחנה החדשה עדיין לא עוסקת מספיק בדבר הזה ונצטרך באמת להשקיע שם ונתאם את זה עם מיכל ועם רובי שלא נמצא כאן, אבל ליאור נמצא כאן, כדי באמת נוכל לעשות את ההדרכות שם ולהכשיר טוב יותר את השוטרים בנושא הזה.

<אליעזר רוזנבאום: הם אלה שנכנסים שם לכל אותם מקומות ולתופעות ומטפלים בתופעות האלימות בנושאי הזנות, אבל גם כדי שיוכלו, אם אכן יש שם תופעות של עבדות וסחר וכל מה שקשור בזה – שבאמת יזהו ובאמת יתריעו, כדי שנטפל בזה ובאותם אלה שבאמת סוחרים בהם ומתייחסים אליהם כאל עבדים, כדי שנוכל לטפל בהם על פי הנוהל שגובש.

<אליעזר רוזנבאום: אני אתן לליאור ולויקי.

דוד צור: בבקשה.

<ליאור שלו: רב פקד ליאור שלו מחטיבת החקירות.

<ליאור שלו: אז באמת עלו כמה דברים שנוגעים למשטרת ישראל בדו"ח, חלקם היו טובים וחלקם המלצות לשיפור.

<ליאור שלו: המשנה למנכ"ל נגע בנושא ההכשרות, אז באמת פרטנו שורה ארוכה של הכשרות והרצאות, כולל ליחידות המרכזיות, גם בכל מה שקשור לזיהוי של קורבנות וטיפול בקורבנות, כך שהמגמה הזאת גם תמשיך בשנת 2014 והלאה.

<ליאור שלו: בכל מה שקשור לזיהוי קורבנות והגנה על קורבנות, אז ברגע שמובאים מקרים לפתחנו, אנחנו בודקים אותם, בודקים אותם ברצינות, וכמו שמירב אמרה, ברגע שזה עומד ביסודות העבירה ויש לנו ראשית ראייה שמדובר בקורבן סחר, אז אנחנו גם מפנים למקלט.

<ליאור שלו: ושוב, מפנים למקלט גם אם אין פה תיק פלילי.

<ליאור שלו: זאת אומרת גם אם היא קורבן שבסוף לא יהיה לנו תיק והיא לא תעיד, עדיין לצורך הטיפול.

<ליאור שלו: יצאה הנחיה מפורשת שקורבן או מי שמוכר כקורבן – לא עוצרים אותו בגין עבירות שמבוצעות עקב הפעילות בתחום הזה.

<ליאור שלו: אנחנו לא מכירים מקרים כאלה של מעצרים.

<ליאור שלו: אם עלתה הערה כזו בדו"ח וידוע על מקרים ספציפיים – אנחנו נשמח שזה יובא לפתחנו ונוכל לבדוק אותם, אבל ההנחיה הזו הגיעה עד אחרון השוטרים וזה עבר גם בהדרכות ובהכשרות שאנחנו מעבירים ואנחנו גם עומדים על המשמר.

<ליאור שלו: זאת אומרת ברגע שיובא מקרה – זה ייבדק ויטופל.

<ליאור שלו: בכל מה שקשור לקורבנות שהגיעו ממדינות אפריקה, אז גם שם מובא לפתחנו ונבדק.

<ליאור שלו: לצורך העניין זה נבדק תוך התייעצות גם עם מרב ואיפה שבאמת יש יסודות ויש ראשית ראייה, אז גם זה עובר לטיפול במקלטים ולרוב מהקורבנות האלה גם אין תיקים פליליים.

<ליאור שלו: לגבי הכשרות, אני לא אפרט, אני חושב שנגעתי.

דוד צור: יש כאן הערה לגבי העדר מתורגמנים והנושא של שפות - - -

<ליאור שלו: בעבר הייתה לנו בעיה של מתורגמנים.

<ליאור שלו: בשנה-שנתיים האחרונות יש חברה אזרחית שמספקת שירות.

<ליאור שלו: נכון שבהתחלה היו קצת חבלי לידה, אבל היום אנחנו לא רואים בעיה.

<ליאור שלו: אנחנו לא רואים בעיה במתורגמנים, החברה מספקת את השירות.

<ליאור שלו: היום זה מוסדר.

<ליאור שלו: לפחות אצלנו במשטרה אנחנו לא רואים בעיה.

<ליאור שלו: עלתה עוד המלצה בנוגע לזנות כפויה, לרבות של ילדים.

<ליאור שלו: אז באמת, גם פה היית הנחיה להגביר את האכיפה וראינו דווקא עלייה משנת 2012 לשנת 2013 משני תיקים ל-29 תיקים שנוגעת לזנות של קטינים, וכבר השנה אנחנו עומדים על 25 תיקים.

<ליאור שלו: זאת אומרת המגמה היא - - -

דוד צור: כמה כתבי אישום?

<ליאור שלו: על כתבי אישום אין לי נתון.

<ליאור שלו: צריך לראות בפרקליטות, אבל כבר אנחנו רואים שבעצם יש הסדרה וגם המודעות בקרב היחידות הפועלות – עלתה.

<ליאור שלו: כמובן שזה שודרגנו במקום הראשון, אז קודם כל זה טוב שאנחנו זוכים גם להכרה מארצות הברית, אבל אנחנו לא נקפא פה על השמרים.

<ליאור שלו: עדיין העשייה תמשיך ובעזרת השם נמגר את מה שאפשר.

דוד צור: ויקי, את רוצה להוסיף משהו?

<ויקי אלעמרי: בוקר טוב.

<ויקי אלעמרי: הדו"ח הזה מתייחס יותר לנושא של הבגירים.

<ויקי אלעמרי: אני ממחלקת הנוער, ובכל זאת אני אחדד ואוסיף כמה דברים.

<ויקי אלעמרי: בשנת 2013 בעצם מחלקת הנוער נכנסה לתמונה בגלל שהוועדה החליטה ושמה לב שצריך להפנות זרקור מיוחד גם לנושא של זנות בקרב קטינים, כיוון שהתופעה לא ממוגרת, היא קיימת בשטח.

<ויקי אלעמרי: אנחנו נכנסנו לתמונה ובאמת מיפינו את הצרכים, את הבעיות ובמהלך השנה שעברה אנחנו בעצם התחלנו לפעול בנושא.

<ויקי אלעמרי: אחד הדברים שעשינו – בעצם היה צורך לעשות הכשרות בקרב עובדי הנוער שהם בעצם שוטרים, להעלות את המודעות לנושא הזה, לאפיין את התופעה, להטמיע אותה, כי בעצם זו תופעה ייחודית בקרב קטינים, שהיה צריך לשים עליה זרקור מיוחד, ואנחנו עד עכשיו עוברים בבתי הספר להכשרות באח"מ, עושים הטמעות, מצגות, כדי שיבינו את התופעה.

<ויקי אלעמרי: יתרה מכך, אנחנו קודדנו את הנושא של עבירת לקוחו של קטין.

<ויקי אלעמרי: בדרך כלל היה נהוג לפתוח תיקים על עבירות יותר חמורות.

<ויקי אלעמרי: על עבירה לקוחו של קטין, שמנו ZOOM IN.

<ויקי אלעמרי: אנחנו עשינו מפגשים עם הפיקוד הבכיר בקרב חטיבת החקירות, כדי שיחדדו את העבירה הזאת, ואנחנו רואים בהחלט עלייה בשנת 2013 לעומת שנים קודמות.

<ויקי אלעמרי: רק כדי לסבר את האוזן, בשנת 2013 פתחנו 28 תיקים של לקוחו של קטין לעומת שנים קודמות שדיברנו על שני תיקים בשנה.

<ויקי אלעמרי: אז עדיין מ-28 תיקים יש בהחלט מה להשתפר, אבל בהחלט זו עלייה ואנחנו חושבים שזה בהחלט בגלל הקשב שנתנו לעניין וההכשרות שהעברנו בקרב השוטרים שלנו.

<ויקי אלעמרי: במהלך השנה אנחנו גם פוגשים גורמי חוץ.

<ויקי אלעמרי: אני אישית נפגשתי עם פקידת הסעד הארצית.

<ויקי אלעמרי: אנחנו נפגשים עם המרחב הבטוח, משרד הרווחה, כדי גם לתאם ציפיות, גם כדי שיהיו לנו ממשקי עבודה, גם כדי להעביר מידע אחד לשני באופן שלא יפגע בקטין.

<ויקי אלעמרי: אחד הדברים שאנחנו עושים – אם מגיעה קטינה למחלקת הנוער, לעובד נוער, ויש חשד שהיא עוסקת בזנות, גם אם לא נמצא לקוח ולא נפתח תיק פלילי – אנחנו מיד מעבירים את השם שלה ללשכת הסעד, כדי שאולי היא תקבל טיפול, שיקום.

<ויקי אלעמרי: זאת אומרת אנחנו מנסים ליצור ממשקי עבודה עם כל הגורמים שעוסקים בנושא.

<ויקי אלעמרי: זה מוכיח את עצמו.

<ויקי אלעמרי: אנחנו בקשר טוב עם קמיליה מהמרחב הבטוח שהוקם בתל אביב ועובד 24 שעות.

<ויקי אלעמרי: אנחנו כבר מתחילים לדבר בינינו, להעביר אינפורמציה כדי באמת לקדם את הנושא.

<ויקי אלעמרי: יש לנו עוד כברת דרך לעבור אבל אנחנו בהחלט בכיוון הנכון, כפי שאתם רואים מהתיקים.

דוד צור: תודה.

דוד צור: מרב.

דוד צור: סליחה, שב"ס, בבקשה.

<קרן גלבוע: קרן גלבוע, ראש ענף טיפול משירות בתי הסוהר.

דוד צור: ידעתי למה לא נתתי לך לדבר.

דוד צור: אני מעדיף שתדברי עם הרווחה, עם הטיפול.

דוד צור: אני רוצה פשוט לסיים את עניין האכיפה.

<קרן גלבוע: אוקיי, פשוט ההערה של הדו"ח נגעה לאותו סיפור של ההדרכות.

דוד צור: אוקיי.

<קרן גלבוע: שאר הדברים, מבחינתנו כמו שנאמר, פועלים לפי ההסדרים ולפי הנהלים של שיתופי הפעולה.

<קרן גלבוע: אני רק אגיד שהשנה בסך הכל 2 מקרים היו כאלה שטופלו והם הגיעו בסופו של דבר למקלט.

<קרן גלבוע: מבחינתנו, אנחנו נערכים להמשך קיום ההדרכות, כמו שנעשה בעבר.

דוד צור: תודה.

דוד צור: מירב.

<מירב שמואלי: אני אתן משהו יותר כללי ואני אשתדל מאד לקצר.

<מירב שמואלי: קודם כל, שנה שלישית ברציפות להישאר במקום ראשון זה הישג שאנחנו באמת מאד שמחים עליו, אבל כפי שליאור אמר, אנחנו ממש לא לוקחים את זה כמובן מאליו.

<מירב שמואלי: עד הדקה האחרונה, לפני שפגשתי את מימי, אני לא ראיתי את זה בכלל כמובן מאליו, אנחנו ממשיכים את הפעילות.

<מירב שמואלי: ההישג הזה הוא תוצאה של הרבה מאד גורמים שהתאמצו מאד, לאורך כל ימי השנה ולא רק ביום של הדיווח, אז בהזדמנות הזאת אני אגיד תודה לכל מי שלוקח חלק, כל הקולגות במשרדי הממשלה השונים, על שיתוף פעולה מעולה; לחברים מהארגונים הלא ממשלתיים, שהם פרטנרים חשובים, הם מקור מידע חשוב, הם נותנים אמפטיה רבה לנפגעי העבירה; לוועדות הכנסת – הוועדה שלך והוועדה של חברת הכנסת מיכל רוזין – שגם מצוינות לטובה בדו"ח, כמי שמקדמות את הנושא; ולקולגות משגרירות ארצות הברית, שגם איתם לאורך כל השנה יש לנו קשר מאד הדוק.

<מירב שמואלי: הדו"ח הזה הוא חיובי.

<מירב שמואלי: אתם תראו שרוב ההמלצות בעצם אומרות להמשיך את מה שכבר נעשה ואני אומרת בכל הביטחון המקצועי שאנחנו במצב טוב יחסית לרוב מדינות העולם.

<מירב שמואלי: בישראל אין היום תופעה רחבה של סחר בבני אדם.

<מירב שמואלי: בוודאי שיש בעיות, אני תיכף אצביע על כמה דברים שדורשים התייחסות מיוחדת, אבל אנחנו כן יכולים לשמוח בהישג, וזה הישג שמוכר היום ברחבי העולם.

<מירב שמואלי: אחרי עשור או יותר של טיפול בתופעה הזאת, ישראל היא במצב שהיא מלמדת מדינות אחרות.

<מירב שמואלי: נערכים הרבה מאד סמינרים בארץ ובחו"ל.

<מירב שמואלי: אנחנו נשלחים למדינות אחרות, באים גורמים מחו"ל ללמוד מאיתנו.

<מירב שמואלי: אני אציין לטובה את מרכז גולדה מאיר בחיפה, את הפעילות בכלל של מש"ב במשרד החוץ, שבעזרת קשרים, גם עם ארגונים בינלאומיים כמו האו"ם וגורמים אחרים, מפיצים את הידע הרב שנצבר בישראל ברחבי העולם.

<מירב שמואלי: אנחנו כל שנה מתייחסים ברצינות רבה לדו"ח הזה.

<מירב שמואלי: אנחנו נגיש מענה רשמי – הילה ואני – למחלקת המדינה.

<מירב שמואלי: אתמול נערכה במשרד שלנו ישיבה בין משרדית עם כל הגורמים, כדי לקבל משוב ואנחנו נגיש את המכתב הרשמי בקרוב מאד.

<מירב שמואלי: הדו"ח הוא גם חשוב לא רק כי אנחנו רואים איך אנחנו, לעומת אחרים ואפשר ללמוד, זה מבחינתי כלי לימודי ממדרגה ראשונה.

<מירב שמואלי: תופעת הסחר היא תופעה גלובלית.

<מירב שמואלי: מדהים לגלות את הדמיון בדפוסי הפעולה של העבריינים ובאופן ההתנהגות של הקורבנות גם במדינות שונות זו מזו, עם מערכות משפט שונות, מקומות גיאוגרפיים שונים מאד בעולם.

<מירב שמואלי: זה מאד מאד דומה, לכן חשוב ללמוד.

<מירב שמואלי: אני ממליצה לקרוא לא רק את החלק על כל מדינה, אלא גם את החלק הכללי שמדבר על ה-Topics of interest.

<מירב שמואלי: הם מעלים סוגיות מאד מעניינות וחלקן תקדימיות – כמו הקשר בין סביבה, פגיעה בסביבה ופגיעה בקורבנות סחר.

<מירב שמואלי: קהילות מיוחדות שהן פגיעות כמו קהילת הלהט"ב, אוכלוסיות ילידיות וכו', כך שאנחנו לומדים מזה הרבה מאד.

<מירב שמואלי: אני אתן מספר דוגמאות לפעילות שאנחנו עשינו מאז הדיווח, כלומר בחודשים האחרונים.

<מירב שמואלי: עבודת היחידה שלי היא בעיקר מניעתית והסברתית ואנחנו לא מפסיקים להיות עם יד על הדופק.

<מירב שמואלי: ההכשרות לכלל הגורמים נמשכות כדבר שבשגרה.

<מירב שמואלי: עשינו ביוני יום עיון מיוחד שבו הכשרנו מכשירים.

<מירב שמואלי: לקחנו מאגר של אנשים שהכשרנו אותם להכשיר בנושא, כדי להרחיב את מערך ההכשרות.

<מירב שמואלי: זה היה בשיתוף עם הג'וינט.

<מירב שמואלי: תצא בקרוב גם חוברת גם בשיתוף הג'וינט ובמימון האיחוד האירופי – מדריך לזיהוי קורבנות סחר ועבדות.

<מירב שמואלי: כולכם תקבלו את זה.

<מירב שמואלי: יש פעילות לימודית בהקשר של זנות קטינים ואני שוב אציין לטובה את שיתוף הפעולה עם שגרירות ארצות הברית.

<מירב שמואלי: בשבוע הבא יתקיים סמינר באמצעות שיחת ועידה בין תובעים בישראל לתובעים אמריקאים בנושא של זנות קטינים וזה בסיוע של מרכז תרבות אמריקה.

<מירב שמואלי: היחידה שלנו היא מקור ידע מאד חשוב לנושא ולאחרונה הושק אתר אינטרנט חדש מאד מעודכן.

<מירב שמואלי: אני ממליצה לכולם להיכנס, יש שם הרבה מאד חומר על כלל ההיבטים.

<מירב שמואלי: אני רוצה עכשיו בכל זאת להגיד - וממש בקיצור – דברים שאנחנו צריכים בכל זאת להמשיך ולהתייחס אליהם ברצינות רבה.

<מירב שמואלי: הסחר בנשים למטרת זנות אכן צומצם בצורה דרסטית במדינת ישראל.

<מירב שמואלי: להגיד שהוא נעלם זה קצת בעייתי.

<מירב שמואלי: אנחנו עדיין רואים – המשטרה, המקלטים, בקרי הגבול, עדיין רואים נשים שמגיעות מאותן מדינות, בדרכים אחרות - באשרה חוקית של תיירות - לתקופות קצרות, אבל הן מגיעות למטרת זנות והן לא מגיעות למטרת זנות והן לא מגיעות עצמאית, מישהו מביא אותן ומרוויח על כך כסף.

<מירב שמואלי: הן אמנם נתונות לתנאים - אם אפשר להגיד את זה ככה – "הרבה יותר טובים", הן כן מרוויחות כסף, אין אלימות וכו'.

<מירב שמואלי: לא תמיד מתקיימים יסודות עבירת הסחר.

<מירב שמואלי: יחד עם זאת זה בהחלט ברור כמה זה משיק, כמה זה דומה וקרוב.

<מירב שמואלי: זה דבר שהוא תעשייה כל כך רווחית שיכולה לצמוח תוך שנייה ולשגשג כפי שקורה בכל העולם ואנחנו חייבים להיות ערניים במיוחד לדבר הזה.

<מירב שמואלי: אני רוצה להגיד עוד דבר.

<מירב שמואלי: סחר בנשים זה לא רק למטרת זנות.

<מירב שמואלי: אפשר להשתמש באישה ככלי להרבה מאד מטרות והיצירתיות היא בלתי סופית.

<מירב שמואלי: בשנה האחרונה נדרשנו מאד לנושא הפונדקאות, נשים פונדקאיות בעיקר במדינות העולם השלישי, שזוגות ישראלים עושים איתן הסכם.

<מירב שמואלי: הדבר הזה הוא לא סחר, אבל אנחנו שמענו מקרים מאד מאד מטרידים וקשים על האופן בו מתייחסים אל אותה פונדקאית, שזה ממש כמו חפץ, כמו איזה דבר שבתוכו צומח תינוק שמישהו אחר ייקח.

<מירב שמואלי: עדיין אין איזה שהוא תיק פלילי בהקשר של עבירת הסחר, אבל בהחלט יש דיונים על הנושא ואנחנו חייבים להיות ערניים מאד גם לדבר הזה.

<מירב שמואלי: הוזכר נושא של קטינים, ויקי מהמשטרה אמרה.

<מירב שמואלי: אני חושבת שחייבים.

<מירב שמואלי: זנות קטינים היא לא פחות חמורה בעיני מסחר, היא דומה מאד לסחר באלמנטים וחייבים על זה לתת הרבה מאד דגש.

<מירב שמואלי: עוד דבר שבשנה האחרונה קידמנו, שיתוף פעולה עם המגזר הפרטי - וזה עלה אגב כחוט השני בדו"ח האחרון של האמריקאים – לשתף את המגזר הפרטי שיש לו אחריות גם לניצול וגם למניעה ולטיפול ואנחנו מדגישים את ענף התיירות.

<מירב שמואלי: אנחנו עובדים עם כל משרדי הממשלה ועכשיו מנסים לקרב אלינו גם את משרד התיירות.

<מירב שמואלי: ב-8 בספטמבר יתקיים יום עיון בנושא, כדי לדבר על זנות שמתרחשת בחסות מלונות, על תיירות מין של גברים ישראלים ועוד מספר נושאים.

<מירב שמואלי: הדבר האחרון, כפי שציינה מרים, חייבים לתת את הדעת לאוכלוסיות מוחלשות שהן מועדות לניצול.

<מירב שמואלי: גם אם הן לא הוכרו היום כקורבנות סחר, עדיין הן מאד פגיעות לניצול לזנות, לניצול בתחום העבודה, אנשים שהם חסרי מעמד, שיש איזה חוסר ודאות לגבי הסטאטוס שלהם.

<מירב שמואלי: אלה האנשים שהכי קל לנצל; וגם סחר ועבודת כפייה יכולים להתרחש בהקשר של האנשים האלה.

<מירב שמואלי: אנחנו חייבים לוודא שהדבר הזה איננו קורה.

<מירב שמואלי: הסחר מלמד אותנו שיש דברים שאסור לעשות לאדם באשר הוא אדם, ללא קשר לסטאטוס שלו.

<מירב שמואלי: מילה אחרונה שאני אגיד – האו"ם הכריז לאחרונה שהי-30 ביולי, עוד שבועיים בדיוק, יהיה היום הבינלאומי לציון המאבק בסחר בבני אדם.

<מירב שמואלי: הקהילה הבינלאומית רק הולכת ומגבירה את המודעות לחשיבות של ההתמודדות ואני שמחה מאד להגיד שישראל היא בין המדינות המובילות בתחום הזה.

דוד צור: יופי, תודה.

דוד צור: משרד הרווחה, בבקשה.

דוד צור: תתייחסי בבקשה להיבטי הטיפול בדו"ח.

דוד צור: תציגי את עצמך.

<יעל בוקאי: בוקר טוב, שמי יעל בוקאי, המפקחת מטעם משרד הרווחה על המקלטים.

<יעל בוקאי: אני לא ארחיב בעניין המעטפת, או שאתה רוצה בכמה מילים שאני אציין את מעטפת המענים שמשרד הרווחה מעניק.

דוד צור: מה שתרצי, אבל תנסי להתייחס לענייני הדו"ח.

<יעל בוקאי: טוב, המעטפת שמשרד הרווחה מעניק היא למעשה שני מקלטים, שזה מקלט מעגן שיש בו 35 מיטות, כרגע מאוישות; מקלט טספא, שזה המקלט החדש שנפתח לפני חצי שנה.

<יעל בוקאי: מאוישות פה 14 מיטות מתוך 18 שמוקצות ושלוש דירות מעבר, שנמצאות בהן נשים עם ילדים, חלקן עם ילדים; והדבר הרביעי הוא מרכז היום שנמצא בתל אביב, שהוא נותן מענה הוליסטי במהלך שעות היממה ללא לינה, נותן ארוחות חמות, נותן פעילות הפגתית וטיפול נפשי.

<יעל בוקאי: לגבי הסעיף של הטיפול הפסיכולוגי – הביקורת שהושמעה שם, שאני גם מודעת לביקורת הזאת במחקר שנעשה על ידי אוניברסיטת תל אביב בזמנו, לגבי העדר טיפול פסיכולוגי – שני דברים יש לי לומר בעניין הזה.

<יעל בוקאי: ראשית, המדינה בזמנו כשהיא הקימה את המקלטים, דיברה על ראשית שיקום.

<יעל בוקאי: מדובר על שנה.

<יעל בוקאי: טיפול פסיכולוגי הוא טיפול מעמיק, פסיכותרפויטי ארוך טווח.

<יעל בוקאי: שנה זו תקופה קצרה מאד כדי להעניק טיפול פסיכולוגי.

<יעל בוקאי: אבל מעבר לכך אני אדבר על משהו שהוא הרבה יותר עמוק וזה הדבר השני שרציתי לדבר עליו.

<יעל בוקאי: הנשים שנמצאים במקלט - נפגעות הסחר – הטיפול המערבי המילולי הוא לא הטיפול המיטבי עבורן.

<יעל בוקאי: זה לא בשיח שלהן.

<יעל בוקאי: הטיפול הפסיכולוגי, הפסיכותרפויטי שאנחנו מכירים אותו מהעולם המערבי, הוא לא נגיש להן מבחינת השיח שהן רגילות אליו.

<יעל בוקאי: הן עסוקות בתכנים מאד הישרדותיים.

<יעל בוקאי: הפרקטיקה היא פרקטיקה הישרדותית של החיים של כאן ועכשיו, של איך הן מחזירות את החובות הכלכליים שיש להן למי שהן התחייבו, למי שבעצם הביא אותן לארץ.

<יעל בוקאי: הן עסוקות מאד בתכנים של שיקום תעסוקתי, שבזה המקלט מאד מאד משקיע, כשלמעשה מקצוע העבודה הסוציאלית הוא המקצוע המיטבי עבור המענה שהן זקוקות לו.

<יעל בוקאי: בגלל שעבודה סוציאלית, ומי שעובדות שם הן עובדות סוציאליות, מי שעסוק בטיפול הנפשי הן עובדות סוציאליות, הראייה שלהן היא מערכתית, היא נוגעת בהרבה מאד תחומי חיים.

<יעל בוקאי: הן לוקחות את הנשים האלה לטיפול ל-Case manager, לניהול טיפול ותוך כדי ניהול הטיפול הן יוצרות קשרי אמון שמאפשרים להם גישה לעולמות התוכן שהם רלבנטיים לאותן נשים ולאו דווקא טיפול פסיכותרפויטי, מה גם שזה נשים שנמצאות במשבר מאד עמוק.

<יעל בוקאי: הן מקבלות הרבה פעמים טיפול תרופתי שמאזן אותן ובכלל מאפשר גישה לאותן נשים, כי במצבי המשבר המאד קיצוניים והטראומה המאד קשה שהן עברו, הן בכלל לא מסוגלות להכיל טיפול פסיכולוגי, שבעצם עסוק על פירוק הגנות ועל פירוק לצורך בנייה.

<יעל בוקאי: הן במצב מפורק כל כך שהן חייבות עבודה על הפרקטיקה של הכאן ועכשיו, על פרקטיקה הישרדותי.

<יעל בוקאי: ולכן הטיפול הפסיכולוגי הוא פחות רלבנטי, אם כי אנחנו יכולים לממן אותו, הוא נמצא בסל שלנו.

<יעל בוקאי: זה בגדול, ויסמין מנהלת המקלט תוכל יותר להיכנס לרזולוציות.

דוד צור: יסמין, בבקשה ואחריה סגן השר.

<יסמין קונפינו: אז שוב, באמת בהקשר של הטיפול הפסיכולוגי, אני רק רוצה לחזק את מה שיעל אומרת ולומר שהטיפול הזה הוא לא מותאם תרבותית לאוכלוסייה שבה אנחנו מטפלים.

<יסמין קונפינו: מדובר באוכלוסייה שמגיעה בעיקר כרגע ממדינות אפריקה, אוכלוסייה שלא מכירה את השימוש במינוח הזה בכלל של טיפול פסיכולוגי מערבי.

<יסמין קונפינו: עיקר יצירת הקשר איתן ויחסי האמון היא דרך ניהול המקרה, דרך באמת עולם העבודה, ורק בהמשך אפשר להתפנות, זאת אומרת יש להן פניות רגשית לטיפול שהוא הרבה יותר עמוק.

<יסמין קונפינו: בנוסף לכך, כיוון שהעניין הוורבאלי פחות מאפיין את האוכלוסייה הזו, אנחנו משתמשים דווקא באמצעים אחרים, בתראפיות מתחום האומנות; ואני רק רוצה להגיד בהזדמנות הזו שאנחנו בקרוב גם נפתח תערוכה של צילומים של נשים יוצאות אפריקה, צילומים שמתייחסים לחוויה שלהן במקלט, לנוכח טראומות העבר שהן עברו בסיני וגם צופה פני עתיד.

<יסמין קונפינו: אז זה בהקשר של טיפול.

<יסמין קונפינו: אז כשמדברים על טיפול צריך לחשוב באמת מה הטיפול הנכון ביותר והמתואם לאוכלוסיית המקלטים, ולאו דווקא טיפול פסיכולוגי הוא כזה.

דוד צור: תודה.

<יסמין קונפינו: הייתה עוד ביקורת ואני אנסה להגיב גם עליה.

<יסמין קונפינו: דובר כאן על נשים שבזמן השהייה, ההמתנה למקלט – למעשה נאלצו לעסוק בזנות על מנת להתמודד עם דמי הכופר שהן היו חייבות למשפחות.

<יסמין קונפינו: אני חייבת להבהיר ולומר שעבדנו באותה תקופה בשיתוף פעולה מאד הדוק גם עם הארגונים השונים וגם עם מרכז היום שהוקם.

<יסמין קונפינו: לא דווח לנו ספציפית על אף מקרה של אישה שבאמת נאלצה לעסוק בזנות, אבל כן היו מקרים בודדים של נשים שהיו חשופות לאיזו שהיא מצוקה – אם משום שהן גרו עם מספר גברים בדירה אחת ואם משום שנכפה עליהן להתארס לגבר כזה או אחר בקהילה.

<יסמין קונפינו: המקרים האלה טופלו אד-הוק, זאת אומרת באופן מיידי והועברו למקלט, גם על חשבון מקומות ששמורים לעדות ולכן אנחנו כן פתרנו את הבעיה והתמודדנו איתה.

<יסמין קונפינו: בנוסף, מהרגע שבדצמבר 2013 הוקם מקלט טספא, מיד הועברו לשם כל הנשים שהמתינו בקהילה והבעיה נפתרה כליל.

<יסמין קונפינו: ולראייה יש לנו היום בעצם 106 מקומות בסך הכל במסגרות, המסגרות מאד מאד הורחבו, וכאשר קיימים היום מקומות פנויים לנשים נוספות – לא כל הנשים בוחרות להיכנס למקלטים.

<יסמין קונפינו: יש היום נשים שנמצאות בקהילה ומעדיפות לשמור על אורח החיים שלהן שם.

דוד צור: יפה, אוקיי.

דוד צור: סגן השר.

<מיכאל דור: אני רק רציתי לציין - - -

דוד צור: כן, משרד הבריאות, בבקשה.

<מיכאל דור: לציין בשמחה שאנחנו לא מופיעים פה.

<מיכאל דור: זאת אומרת שאין טענות, אבל מעבר לזה, ניתנים במקום שירותים רפואיים מלאים, ביקורת רפואית בבית החולים בילינסון.

<מיכאל דור: יש רופאה שתגברנו את שעות הנוכחות שלה לאחרונה, ולמעט מה שהוזכר שם, אני חושב שמקבלים טיפול ראוי.

<מיכאל דור: תמיד עולה השאלה מה קורה כשהם מסיימים את תקופת השיקום או השהייה במקלט, מה קורה איתם מבחינת ביטוח רפואי הלאה.

<מיכאל דור: הגשנו את ההצעות שלנו, אבל זה כמובן עוד לא מוסדר.

דוד צור: אוקיי, לא דיברנו, כי הדו"ח לא מתייחס, לעניינים שאנחנו כן מדברים עליהם – המרפאות הניידות בנושא של הזנות.

דוד צור: שם אין ספק שצריך לתגבר ולחזק.

<מיכאל דור: כן.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: סגן השר, בבקשה.

צחי הנגבי: תודה אדוני יושב הראש.

צחי הנגבי: אני שמח לברך אותך לאחר שבמשך שש שנים אני ישבתי בכיסא שבו ניהלתי דיונים.

צחי הנגבי: בזכותך אני חוזר למקום שהתרגלתי בעבר להיות ובאמת זו הרגשה נעימה.

צחי הנגבי: כלל בדיון הזה זו הרגשה שיש לי פה איזה סוג של חיים שכאלה, כי יש פה אנשים שעבדתי איתם כשר הבריאות, משרד המשפטים, משרד ביטחון הפנים.

צחי הנגבי: איתך זכיתי לעבוד כשהייתי השר לביטחון פנים, אז זו באמת הרגשה נעימה.

צחי הנגבי: המפגש הראשון שלי עם הנושא הזה היה בשנת 1997, כששגריר ארצות הברית בישראל ביקש לפגוש אותי, בתחילת כהונתי כשר המשפטים לכמה נושאים, כשאחד מהם היה להעמיד אותי על העובדה המצערת שישראל נמצאת במקום לא טוב במיקום שלה, בדירוג של המאבק העולמי בסחר בנשים ובזנות.

צחי הנגבי: נדמה לי שהיינו אז במקום שלישי, לא זוכר, 1997.

<מרים אזנס: זה היה מאז 5 שנים שהיו לנו את הדירוגים.

צחי הנגבי: בשנת 1997 הוא בא אלי ואני לא יודע אם כבר היה את הדירוג הזה, אבל הוא נזף בנו בכל הנימוס על זה שאנחנו צריכים להתחיל לעשות כמה וכמה דברים.

צחי הנגבי: ובאמת משרד המשפטים ומשרדים אחרים התחילו להתארגן באופן הרבה יותר ממוקד.

צחי הנגבי: במשרד לביטחון הפנים אני חושב שצורי היה אז מפקד מחוז תל אביב, כשהגדרנו את המאבק בארגוני הפשיעה בקדמת סעד העדיפות של המשרד, לאור כמה וכמה אירועים שאז פגשנו אותם ברחובות.

צחי הנגבי: זיהינו את כל נושא הסחר בנשים ובתי הבושת, בעיקר באזור תל אביב, אבל לא רק, כאחד ממקורות ההכנסה העיקריים של ארגוני הפשיעה ובאמת נעשתה עבודה יסודית בנושא הזה, למרות שהיינו תוך כדי האינתיפאדה השנייה ובשנים מאד מאד קשות מבחינת פעילותה של המשטרה ומחויבותה לעמוד בקדמת המאבק בטרור בתוך הערים.

צחי הנגבי: אני שמח לפגוש את הנושא שוב במשרד החוץ.

צחי הנגבי: האמת שאני לא עסקתי בנושא כלל במשרד החוץ, אבל מאד הופתעתי לקראת הדיון הזה, כשביקשתי לקבל סקירה מחיים ומהחבורה שעוסקת בנושא הזה במשרד החוץ ונתקלתי באמת בהיקף פעילות מאד משמעותי על פי הנחיית השר ובהובלתו לאורך שנים.

צחי הנגבי: אני לא אצטט פה את כל 17 הסעיפים שהוכנו עבורי, אבל נושא אחד מעניין ובכל זאת חשוב להזכיר.

צחי הנגבי: הוא גם מופיע בדו"ח, הוזכר בדו"ח, וזאת העובדה שהאגף לעניינים קונסולריים של משרד החוץ, נקט שורה של צעדים להגביר את המודעות לנושא של סחר בבני אדם, למניעת הסחר, להגנה על הקורבנות, בעיקר באמצעות אותם קונסולים ונציבויות שלנו, שמצויים בארצות שמוגדרות כארצות המקור.

צחי הנגבי: משרד החוץ מפעיל תכנית להכשרה של קונסולים שיוצאים למדינות המוצא של קורבנות הסחר בפוטנציה.

צחי הנגבי: האגף הקונסולרי מקיים עבור הקונסולים היוצאים לחו"ל סדנה לזיהוי קורבנות סחר, בשיתוף המתאמת הבין משרדית של המאבק לסחר בבני אדם במשרד המשפטים.

צחי הנגבי: הסדנה הזאת מאפשרת לנציגים שלנו, שיוצאים למדינות השונות, לזהות את דפוסי הפעולה של סחר בבני אדם במדינות השירות שלהם ובעקבות ההכשרה הזאת בתחום שהם קיבלו, הקונסולים שלנו איתרו קורבנות סחר פוטנציאליים, בזמן הראיונות למתן אשרות עבודה.

צחי הנגבי: המידע הזה הועבר לרשויות בארץ ונמנעו מקרים של כניסה לארץ למטרות סחר בבני אדם ועוד כהנה וכהנה דברים שעושים בקונסוליות ובנציבויות.

צחי הנגבי: אז אני מאד שמח שמשרד החוץ מעורב ומשולב במערכה שמדינת ישראל כולה חרטה על דגלה – לקדם עד כדי מיגורה המוחלט, אני מקווה, ביום מן הימים, כחלק מן הערכים שלנו כמדינה יהודית, הערכים שלנו כמדינה דמוקרטית והמחויבות שלנו לערכים הבינלאומיים.

צחי הנגבי: אז יישר כוח לכל מי שעוסק במלאכה ולוועדה שדואגת לדרבן ולפקח.

דוד צור: תודה רבה לך, אדוני סגן השר.

דוד צור: אם יש שאלות שאתם רוצים להפנות לסגן השר בהכרח, כי הוא תיכף יעזוב אותנו.

דוד צור: אם לא, אנחנו נמשיך בדיון ותודה רבה.

דוד צור: כמובן שאם אתה יכול להישאר אני אשמח.

צחי הנגבי: אני אשאר עוד קצת.

דוד צור: סיימנו את הסרט של הטיפול והשיקום.

דוד צור: אם יש מישהו שרוצה לדבר מהמקומות אחרים, גם מה-NGO'S או מגופים אחרים, אז אני פותח את הדיון.

דוד צור: אמי סער, בבקשה.

<אמי אסתר סער: אני אמי סער מהמוקד לפליטים מהגרים.

<אמי אסתר סער: אני אדבר על שני נושאים שקשורים לנשים, לדרישתו של דוד.

<אמי אסתר סער: יש פה את מה שכתבנו למי שרוצה לקרוא.

<אמי אסתר סער: קודם כל אני מבקשת לשבח את רשויות המדינה.

<אמי אסתר סער: אני חושבת שבאמת נעשו פה דברים שגם בעולם אין אותם, כמו למשל המקלט לגברים שיש לנו, ההרחבה של המקלטים ושל הטיפול בקורבנות סיני, ההכרה של המדינה בקורבנות סיני, כל הסיוע המשפטי שאנחנו יודעים, שאנחנו בקשר טוב ואנחנו יודעים כמה שהיום דברים שאנחנו עשינו בעבר נעשים היום על ידי המדינה, ההסכמים הבילאטרליים.

<אמי אסתר סער: באמת נעשים פה דברים.

<אמי אסתר סער: עם זאת, יש עדיין כמובן דברים שלא נעשים ואני אתייחס פה לשני נושאים.

<אמי אסתר סער: הנושא הראשון הוא קורבנות הסחר מסיני, שהמדינה לקחה, טיפלה, מגיעים למקלט.

<אמי אסתר סער: מה שלמעשה קורה הוא שגברים ונשים שנמצאים במקלט מקבלים אשרת ב/1 לתקופה כמו שהיו מקבלות כל אותן קורבנות שהיו מגיעות ממזרח אירופה ובתום השהות שלהן בארץ ושנת שיקום, היו חוזרות לארץ שלהן, כי היה להן לאן לחזור.

<אמי אסתר סער: רוב קורבנות הסחר מסיני הן מאריתריאה, מדינה שלא ניתן לחזור אליה.

<אמי אסתר סער: מדינה שהאו"ם החליט שאין מה להחזיר את האנשים שברחו ממנה, הם מבקשי מקלט.

<אמי אסתר סער: כשהם עוזבים את המקלט, מקבלים את שנת השיקום שלהם, מה שקורה הוא שביום א' יש להם אשרת ב/1 ועבודה מסודרת ואחרי יומיים מודיעים להן שהן עוזבות את המקלט.

<אמי אסתר סער: אותה אשרה פגה.

<אמי אסתר סער: קודם כל הם מפסידים את מקום העבודה שלהן ואין להן שום אשרה, יש להן את אשרת 2 א' 5 שהיא לא אשרת עבודה אמיתית, ויש להן קשיים לעסוק בעבודה ולהשתקם.

<אמי אסתר סער: ואז מה שקורה הוא שכל השיקום וכל מה שהשקיעו בהן במקלט, ברגע שהן עוזבות את המקלט ומצליחות להתחיל לחפש עבודה או נותרות חסרות פרנסה, למעשה כל מה שהיה מתקלקל.

<אמי אסתר סער: אותן נשים מתקשות להשיג עבודה ותהליך השיקום שלהן נקטע.

<אמי אסתר סער: מה שעוד יותר חמור, חלק גדול מאותן נשים הן נשים שהמשפחות שלהן שילמו אלפי דולרים לשחרור שלהן מהמקלט והמשפחות מצפות שאותן נשים תעבודנה ותשלמנה ותשלחנה את הכסף הביתה.

<אמי אסתר סער: ובמקרים רבים, ואנחנו כבר יודעים על כל מיני דיבורים על נשים אריתראיות שעוסקות היום בזנות לפרנסתן, לאו דווקא בגלל שמישהו סוחר בהן, אלא בגלל שאין להן הרבה ברירה והן צריכות לשלוח מהר כסף הביתה.

<אמי אסתר סער: ואני חושבת שאם לאותן נשים – אני לא חושבת, אני בטוחה – אם לאותן נשים יתנו אשרת ב/1 גם בהמשך השהייה שלהן בארץ, עד שתיפתר הבעיה ואנשים יוכלו לחזור לאריתריאה, זה יהיה צעד מאד חיובי ומאד נחוץ.

דוד צור: מה ההערכה?

דוד צור: כמה כאלה?

<אמי אסתר סער: כמה עזבו את המקלט או כמה - - -

דוד צור: מה האוכלוסייה הזאת עליה את מדברת, שהיה להם ב/1?

<אמי אסתר סער: 200?

<אמי אסתר סער: לא יודעת, זה מאות.

דוד צור: מאות בודדות.

<אמי אסתר סער: זה מאות בודדות.

דוד צור: יש פה נציג של משרד הפנים?

<קריאה: לא.

<מירב שמואלי: אני רק יכולה לומר שהבעיה הזאת היא באמת מאד מאד חשובה, מה קורה אחרי שנת השיקום.

<מירב שמואלי: יש באמת דיונים כפי שעלה פה.

<מירב שמואלי: משרד הרווחה כבר הרחיב קצת את השירותים שהוא נותן.

<מירב שמואלי: רשות ההגירה לא פה, אבל אנחנו דנים בנושא הזה, אנחנו מודעים לקושי.

<אמי אסתר סער: אני רק רוצה להגיד בהקשר לאותן נשים, שאנחנו מודעים לקיום התופעה כבר שנתיים ועשינו הרבה דיונים עם ארגונים אחרים.

<אמי אסתר סער: לצערנו, בהעדר תקציבים, אנחנו לא יכולים להיכנס לזה.

<אמי אסתר סער: יש לנו תכנית מוכנה מה לעשות, אנחנו - - -

דוד צור: אני מזכיר לך שהוועדה בעצם הביאה לזה שבסוף יתנו להם ב/1.

דוד צור: הבאנו לפה את - - -

<אמי אסתר סער: כן, את אמנון בן עמי.

דוד צור: את אמנון בן עמי קיבלנו את ההתחייבות, אבל מה שאת מציינת כרגע זה להאריך את זה ואני מבטיח שאנחנו נעשה פנייה בעניין הזה.

דוד צור: אנחנו נפנה עוד פעם למשרד הפנים שבסך הכל יש לו מחויבות לנושאים האלה, אבל מה שחשוב לי זה נתונים מדויקים שאוכל לקבל אותם מכם או ממשרד הרווחה.

<מירב שמואלי: זה עשרות, זה לא מאות.

דוד צור: עשרות.

דוד צור: זה לא יותר טוב.

<מירב שמואלי: זה מספר קטן מאד.

<אמי אסתר סער: כן, אבל עוד כמה זמן תהיינה עוד.

דוד צור: אני לא חושב.

<מירב שמואלי: סך הכל אלה שהוגדרו כקורבנות סחר מקרב האריתראים, זה פחות מ-200, וזה גם גברים.

<אמי אסתר סער: לא, אבל יש עוד כאלה שממתינות.

<אמי אסתר סער: לא משנה.

<מירב שמואלי: אבל זה מספרים קטנים.

<אמי אסתר סער: בואו נגיד שזה לא משהו שיערער הכל.

דוד צור: אוקיי, אבל בסוף כשתגיעו להבנה כמה מספרים, צריך לבוא ולתת אותם וצריך לדעת אפילו שמית.

דוד צור: להגיע ממש לרשימה שמית, עם איזה נספח ואני מבטיח שהוועדה תפנה עוד פעם לאמנון בן עמי ותבקש, כי את מעלה נקודה מאד חשובה.

<אמי אסתר סער: דבר שני, אנחנו נתקלים ואני בטוחה שיש פה עוד ארגונים שמטפלים בנשים בזנות שיכולים לספר, באטריז, המקלטים, המרפאות הניידות, וקורבנות סחר מהעבר, קורבנות סחר שהגיעו לארץ לפני 10-15 שנים ונשארו פה מכל מיני סיבות וכיום לא יכולות לחזור למדינה שלהן, לא שלא יקבלו אותן שם, אבל למעשה לשלוח אותן לשם זה לשלוח אותן למצב עוד יותר גרוע מ - - -

דוד צור: בקיצור, השתקעו פה וממשיכות לעסוק בזנות.

<אמי אסתר סער: חלקן כן.

דוד צור: כן, פגשנו בהן.

<אמי אסתר סער: אני פגשתי עכשיו מישהי בכלא, סיפור מאד עצוב, ואני חושבת שצריך להתייחס שוב, גם משרד הפנים, גם לאותן נשים ולתת את הדעת ולמצוא להן מענה כאן בארץ.

דוד צור: הבנתי, אוקיי.

<אמי אסתר סער: נושא אחר שאני לא אדבר עליו אבל אולי נדבר עליו בוועדה אחרת, זה העניין של הדיג ובטוח שאין פה אף אישה, אז אין לי מה לדבר על זה בוועדה הזאת.

דוד צור: זה לא קשור רק לנשים, אגב.

דוד צור: אנחנו מדברים רק על ניצול נשים.

דוד צור: דיג לדעתי זה קלאסי למיכל רוזין.

דוד צור: יש לה כישורי דיג ידועים ואני בטוח שהיא תשמח.

<אמי אסתר סער: אנחנו מוציאים בקרוב דו"ח על זה.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: עוד מישהו שרוצה להתייחס?

דוד צור: כן, מיכל.

<מיכל ליבל: אני רוצה להתייחס למה שמירב אמרה.

<מיכל ליבל: אני חושבת שזה באמת דבר נורא חשוב שכל עוד התעשייה רווחית – החסר משנה את פניו ובגלל זה העבודה החשובה שאנחנו עושים פה בהקשר לזנות בישראל, ברור שהיא תשפיע גם על הסחר.

דוד צור: כן, צעד משלים, ללא ספק.

<מיכל ליבל: ואי אפשר להפריד בין הדברים האלה.

<מיכל ליבל: זאת אומרת סחר הוא לא משהו שקיים בעולם באופן אובייקטיבי בלי קשר למה שקורה - - -

דוד צור: לביקוש.

<מיכל ליבל: לביקוש.

<מיכל ליבל: וזה נכון בכל התחומים שבהם יש סחר, אני מניחה, וזו נקודה שחשוב לזכור אותה.

<מיכל ליבל: אי אפשר להפריד ובוודאי ביחס להשתנות של פני הסחר ולמודל הזה שמירב הזכירה של נשים שבאות על אשרת תייר והמאפיינים של הסחר או הכניסה לעבירה של הסחר הם באמת לא קיימים וזה ברור למה, כי עבירה של סחר היא מאד ...

<מיכל ליבל: ויכול להיות שגם צריך לחשוב בהמשך על איזה שינוי שיכיל או יחבר בין העבירות השונות.

<מיכל ליבל: זאת אומרת יש מדינות שבהן החקיקה של הסחר בבני אדם הרבה יותר קשורה לחקיקה הספציפית גם על עבירות מין, זאת אומרת שזה מחובר.

<מיכל ליבל: אני לא יודעת איזה מודל יותר טוב, אני לא אומרת.

<מיכל ליבל: זאת אומרת הדגש על חקיקה על סחר בישראל הוא מאד חשוב וברור שזו התוצאה של ההישג הזה, אבל זה משהו שחשוב לזכור אותו ולראות איפה הדברים האלה נפגשים.

<מיכל ליבל: הייתה לי גם שאלה.

<מיכל ליבל: אני לא יודעת אם היא רלבנטית.

דוד צור: לא נמצאים פה הגורמים.

דוד צור: יכול להיות שנפנה אותם.

דוד צור: מירב, הייתה פה שאלה ובשביל זה אנחנו נקבל את הנתון הזה ממשרד הפנים – כמה נכנסו לפה עם אשרות תייר, תיירות, ולא יצאו ובעצם - - -

<מירב שמואלי: רק משרד הפנים יכול לענות על זה.

דוד צור: נכון.

דוד צור: והן נשארו פה ואנחנו יודעים שחלקן מגיעות ממדינות המקור.

<מירב שמואלי: אני לא יודעת כמה זה, זה משרד הפנים.

<מירב שמואלי: אני כן יודעת שבדפוסים החדשים של הסחר זה גם הרבה שנכנסות ויוצאות.

<מירב שמואלי: כלומר, באות באמת לחודשיים-שלושה לעשות כסף ולחזור ועדיין זה חמור ביותר כמובן.

<מירב שמואלי: כמה מתוכן נשארות?

<מירב שמואלי: אין לי את הנתון.

דוד צור: כמה נשארו ואנחנו יודעים שהן בזנות.

<מיכל ליבל: אז לפי הנתונים של רשות האוכלוסין וההגירה, יש משהו כמו 100,000 אנשים מחבר המדינות לשעבר שנכנסו על אשרת תייר והיא פגה.

<מיכל ליבל: זה בכלל לא אומר שכולם קשורים לדיון שלנו.

דוד צור: ברור.

<מיכל ליבל: רק השאלה המעניינת אם חלק מהם כן ואין לי מושג.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: עוד אנשים שרוצים?

דוד צור: בבקשה, באטריז.

<באטריז רוזן כץ: יש לי שני נושאים שאני רוצה להעלות, אבל לשים אותם על השולחן להמשך דיון, דוד, אם אפשר.

<באטריז רוזן כץ: אחד זה הנושא שדיברתם עליו עכשיו של תיירות מין, של אותן נשים שנכנסות עם אשרת תיירות, נמצאות בכל המכונים ונמצאות בכל הדירות.

<באטריז רוזן כץ: זה נורא מעניין ופה אני חושבת שחייבים לקבל דיון ספציפי, כי מדובר בשיתוף פעולה בין כולנו.

<באטריז רוזן כץ: כי כשמשטרה נכנסת למועדון חשפנות ורואים את אותן נשים שנמצאות באשרת תיירות, מה עושים עם זה?

<באטריז רוזן כץ: והן נמצאות בכל מקום, הן לא במקום מוסתר.

<באטריז רוזן כץ: אז מצד אחד היא כאילו חוקית במדינה ואומרים שחשפנות זה לא עבודה, זה כן עבודה, אז מה זה הדבר הזה?

<באטריז רוזן כץ: זה נמצא.

<באטריז רוזן כץ: פשוט חייבים לפתח איזו שהיא אסטרטגיה משותפת של התמודדות עם הנושא.

<באטריז רוזן כץ: דבר נוסף, והוא קשור למשרד הפנים, זה שלא יכול להיות שאישה נכנסת לתהליך של שיקום אם אין לה אשרה במדינה.

<באטריז רוזן כץ: זאת אומרת אם אישה הייתה בזנות, חלקן נסחרו, חלקן מבחירה, מה שאתה רוצה, אישה נכנסת לתהליך של שיקום – צריך לאפשר לה אשרה לפחות של שנה של שיקום, שנוכל לעזור לה.

<באטריז רוזן כץ: אנחנו מוצאות נשים שנמצאות 10 שנים, 12 שנים במדינה ללא אשרה, שפעם נסחרו - - -

דוד צור: זה מה שאמי אמרה.

<באטריז רוזן כץ: מה שאמי אמרה.

<באטריז רוזן כץ: זה בלתי אפשרי.

<באטריז רוזן כץ: אני רוצה לעזור לה, משרד הרווחה מאפשר לי - - -

דוד צור: אין לה מעמד.

<באטריז רוזן כץ: משרד הרווחה לא מונע ממני לקבל אותה.

<באטריז רוזן כץ: אני יכולה לקבל אותה לתהליכי שיקום, אבל מה אני עושה אחרי חצי שנה?

<באטריז רוזן כץ: אני צריכה לשלב אותה בעבודה ואני לא יכולה.

<באטריז רוזן כץ: שלא לדבר על כל הבעיות שקשורות למשרד הבריאות, שאין להן טיפול רפואי ואנחנו פריפריה.

<באטריז רוזן כץ: משמעות הפריפריה היא שאין לנו שירותי בריאות כמו - - -

דוד צור: איך חיפה פריפריה?

<באטריז רוזן כץ: תתפלא.

<באטריז רוזן כץ: אני אגיד לך בדיוק איך.

<באטריז רוזן כץ: אני מקבלת כזאת אישה - - -

דוד צור: אל תגידי את זה בקול רם לגבי חיפה.

דוד צור: באטריז, אפילו נופלים שם טילים.

דוד צור: תהיו גאים, אתם מרכז שבמרכז.

<באטריז רוזן כץ: אנחנו פריפריה גאה.

<באטריז רוזן כץ: אבל אני רוצה להגיד לך דוד, כשאני מקבלת אישה כזאת ואין לה מעמד, אבל מה – יש לה מלא בעיות בריאות.

<באטריז רוזן כץ: אישה אחרי 10 שנים בזנות מאד חולה.

<באטריז רוזן כץ: אין בצפון רופאים לזכויות אדם, כל זה.

<באטריז רוזן כץ: אין.

<באטריז רוזן כץ: לא קיים.

<באטריז רוזן כץ: אני אומרת מה אני עושה כשהיא חולה?

<באטריז רוזן כץ: אני צריכה לנסוע - - -

דוד צור: רובם בעזה.

<באטריז רוזן כץ: אני חייבת להסיע אותה לתל אביב לקבל שם איזה שהוא טיפול, לחכות בתור מהבוקר עד הערב - - -

<מיכאל דור: יש ניידת שמגיעה לחיפה.

<באטריז רוזן כץ: יש מרפאה ניידת, ברור שיש מרפאה ניידת, אבל היא לא מטפלת בבעיות שקשורות לצהבת והשלכות של הצהבת, והנשים מאד חולות.

<באטריז רוזן כץ: יש נושא שלישי שאנחנו בדרך כלל לא מדברים עליו, וזה הנושא של נשים פלסטינאיות.

<באטריז רוזן כץ: יש לנו גם נשים פלסטינאיות שנסחרות בישראל ושגם אין להן מעמד והן שב"חיות, והן מגיעות אלינו - - -

דוד צור: הן גם לא יכולות לחזור לשם, בשום פנים ואופן.

<באטריז רוזן כץ: בדיוק, הן לא יכולות לחזור לשם, אין להן מעמד בישראל ושוב אותו דבר.

<באטריז רוזן כץ: אני אקבל אותן לטיפול – איך אני אשקם אותה?

<באטריז רוזן כץ: איפה אני אשלב אותה בעבודה?

<באטריז רוזן כץ: אלה שלושת הנושאים.

<מירב שמואלי: אם הן נסחרות – זה לא משנה מאיפה הן נסחרות.

<מירב שמואלי: ברגע שמפנים להליך הזיהוי הן יכולות לקבל את כל מה שקשור - - -

<באטריז רוזן כץ: אבל תביני, אותה אישה שמנוצלת מינית, ויש לנו כרגע בהוסטל אישה שהמשפחה שלה הביאה אותה לתחנה המרכזית.

<באטריז רוזן כץ: שנים היא הייתה בתחנה המרכזית, עבדה בזנות, אח שלה צמוד אליה, לוקח את הכסף.

<באטריז רוזן כץ: בסוף היא נפגעה, תקפו אותה והיא שברה את האגן.

<באטריז רוזן כץ: כרגע היא הגיעה אלינו והיא עדיין בלי שום מעמד.

דוד צור: פלסטינית?

<באטריז רוזן כץ: כן.

<באטריז רוזן כץ: עכשיו, אנחנו ראינו את הנשים האלה, דרך אגב בצפון ראינו אותן אולי קצת יותר, ואני חושב שכן צריך לראות, זאת אומרת בתהליך של להכיר בהן גם כקורבנות סחר של נשים פלסטינאיות.

<מירב שמואלי: מדינת המוצא אינה רלבנטית.

<מירב שמואלי: כל מקרה לגופו צריך להיבדק.

<מירב שמואלי: אם הראיות מצביעות על זה, יש ראשית ראייה שהיא קורבן סחר, אין מניעה.

<באטריז רוזן כץ: משרד הרווחה הפנה אותה אלי.

<קריאה: זו טעות, כי היא צריכה להיות במקלט.

<באטריז רוזן כץ: יש עוד נשים פלסטינאיות אצלכם?

<ליאור שלו: לא, אבל את זה צריך קודם לבחון אם יש ראשית ראייה, כי לא כל אחת שהיא בתחום יש ראשית ראייה שהיא נסחרה.

<ליאור שלו: צריך להביא את זה לבחינה.

דוד צור: כן.

דוד צור: עוד מישהו?

דוד צור: אנחנו נכנסים לסיכום.

דוד צור: הצטרפה אלינו יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, חברת הכנסת עליזה לביא, שוועדת המשנה הזאת פועלת מתוקף הוועדה שלה כמובן ואנחנו שמחים מאד שהצטרפת אלינו לסיכום.

דוד צור: בבקשה.

עליזה לביא: אני מתנצלת על האיחור, הניסיונות הבלתי פוסקים להגיע לכל המקומות.

עליזה לביא: אני ממש מברכת על ההישג המתמשך והמקובע אפשר לומר, בהקשר של הדו"ח.

עליזה לביא: אני חייבת לשתף אתכם שדיברנו גם על המצב בישראל בכנס הנשים של ה-OECD שהיה לפני כחודשיים בפריז וציינו את זה והשתמשנו בדוגמא הזאת פעמיים.

עליזה לביא: פעם אחת כדי להראות שאפשר, אבל פעם שנייה כדי להמחיש שכשמדינות מחליטות על נושא משותף ויש איום כלכלי, אפשר לעשות ואפשר להגיע להישגים; וזה בהקשה לנושאים אחרים שהם חשובים בהחלט, שאנחנו גם ברמה העולמית לא מצליחים להתמודד איתם.

עליזה לביא: אני רוצה לשתף אתכם בשני דברים שיהיו פה בשנה הבאה, שאני רוצה שוועדת המשנה מאד מאד תיקח חלק גם בהכנה אבל גם בהשתתפות.

עליזה לביא: אנחנו נקיים פה שני כנסים ענקיים.

עליזה לביא: אחד זה בעצם כנס שיהיה באו"ם במרס, שזה כנס שיציין 20 שנה להחלטת ועדת בייג'ינג, ושם המשלחת הישראלית תהיה מאד מאד גדולה ויש לה אפשרות לשתף גם נציגי ארגונים ולהעלות נושאים גם בפאנלים וגם בכל מה שקשור ל-OFF הכנס.

עליזה לביא: אנחנו בשלבים שאפשר לומר מתקדמים של חשיבה בנושא הזה ואני קוראת גם לכם להגיש הצעות, רעיונות, לאו דווקא בפאנלים וורבליים.

עליזה לביא: זה יכול להיות סרט, זה יכול להיות תוצר, זו יכולה להיות תערוכה ועוד ועוד כלים שימחישו גם את ההתמודדות, גם את ההישגים, גם את המצוקה, גם את המגוון שיש פה בחברה הישראלית לגבי ההתמודדות עם הנושאים הללו.

עליזה לביא: יש לנו כמובן גם הנושא של הסחר, אבל גם את הנושא של הזנות שהצטרף לוועדת המשנה וההתמודדות על הקשיים, על המניפה שאפשר לקרוא לזה קבוצות בחברה בישראל במקום הזה של הזנות.

עליזה לביא: הכנס השני שיהיה והוא יהיה בישראל בפעם הראשונה זה במאי, כשכאן אנחנו נארח פה בפעם הראשונה נשים מנהיגות בעולם ברמה של אנגלה מרקל, מישל, אני עוד לא יודעת אם מישל, אבל הילרי קילנטון כבר נתנה את ההסכמה שלה ועוד ועוד.

עליזה לביא: מי שיארגן את הכנס זה שותפות של משרדי הממשלה, אבל כאן בכנסת אנחנו אחראים.

עליזה לביא: זה כנס הנשים הגדול שאני מאד מאד שמחה שהסכימו שהוא יתקיים בישראל, וגם כאן תהיה לנו במה לדבר על ההישגים, נושאים, מועקות, נושאים שאנחנו כן מצליחים, פחות מצליחים, אבל בטח ובטח בהקשר של ועדת המשנה, שזה שני נושאים שהם נושאים שמדברים לעולם.

עליזה לביא: כלומר זה לא נושאים ישראלים מובהקים שקשה לנו תמיד אולי לדברר אותם, להסביר אותם, להראות אותם מהפרספקטיבה הישראלית.

עליזה לביא: כאן יש לנו שני נושאים שמעסיקים את העולם, הם עולים בבמות שונות.

עליזה לביא: להיפך, אנחנו רואים את הנושא של סחר בנשים כנושא שכשהעולם מתגייס אז אפשר לבוא ולהתמודד והנה הדו"ח המאד משמח הזה.

עליזה לביא: אז אני אומרת את שתי הנקודות הללו, חבר הכנסת דוד צור, שפה באמת המקום שוב לחזור ולהודות על העבודה הנהדרת בוועדת המשנה ועל ההובלה של הנושאים ועל הפתרונות שאולי אפשר להתחיל לראות גם מההיבט החוקתי, אבל גם מההיבט של ההתמודדות בנושא הזה של הזנות בישראל.

עליזה לביא: אני עוקבת אחרי עבודת הוועדה, אני קוראת את הפרוטוקולים ואני בהחלט רוצה לבוא ולחזק את הידיים שלכם, כי אין כמו ועדת המשנה הזאת להראות שכשיש שיתוף פעולה – אז אנחנו כן יכולים לצאת לדרך; ואני קוראת לכם לחשוב על שני היעדים האלה - במרס באו"ם, במאי בישראל, כדי להכין.

עליזה לביא: יש לנו אישור גם לשתף, לא מבחינה כלכלית, אבל כן מבחינת אירוח במשלחת הישראלית לאו"ם, נציגי ארגונים.

עליזה לביא: אז אני כבר אומרת את זה עכשיו כי אני יודעת שכל הדברים הללו לוקחים זמן גם בהיערכות וגם בהכנות וגם בניירות העמדה.

עליזה לביא: אתם מוזמנים להגיש לוועדה.

עליזה לביא: הרבה הצלחה.

דוד צור: תודה רבה.

<יעל בוקאי: לפני הסיכום אני יכולה לומר כמה מילות הערכה?

דוד צור: כן, כן.

<יעל בוקאי: קודם כל הדיון הזה מאד מחמם את ליבי.

<יעל בוקאי: לשמוע כל כך הרבה מחמאות וכל כך הרבה סופרלטיבים.

<יעל בוקאי: כל היושבים סביב השולחן, כל הגופים והמשרדים, אני רואה את זה כמו איזה מין משפך שמוביל לכיוון המקלט, שהוא הסל שנותנים לאותן נשים וכמי שמלווה את המקלט, את שני המקלטים ואת הדירות, אני חייבת להגיד שעבודת הצוות שם, קודם כל הצוות שנים לא מתחלף.

<יעל בוקאי: יש שם צוות יציב של עובדות שקשורות זו בזו, שמנהלות מענה נשי נרחב לטיפול נשי, שמעורר השראה והתפעלות ברמה של רזולוציות של טיפול במקרים פרטניים, ירידה לניתוחים מאד מאד ספציפיים.

<יעל בוקאי: זה לא סתם שזה כל כך מצליח.

<יעל בוקאי: זה באמת מסגרת מאד יציבה ברמת האווירה שם וברמת הטיפול המאד מעמיק שיש שם, וזה ממש מעורר התפעלות.

<יעל בוקאי: אני חייב לומר שבכל המענים שאני מלווה במשרד הרווחה, זאת ממש פנינה במשרד הרווחה, ואני חושבת שמגיעות כל התודות באמת, מעבר גם למי שיושב פה כרגע, באמת לצוות שנחבא אל הכלים, לא נמצא פה כרגע ויש מקום להודות לו.

דוד צור: יפה.

דוד צור: כמה מילות סיכום, כי כבר נאמר די הרבה.

דוד צור: אני חייב לומר, אני מצטרף מאד גם לדברים שלך יעל וגם לדברים של חברת הכנסת עליזה לביא, שאין ספק שאולי מילת המפתח בכל ההצלחה של העשייה הזאת היא שיתוף הפעולה בין הגורמים הממשלתיים, הפורמאליים – שזה מתוך אחריותם – אנחנו מדברים פה על האכיפה אז זה בראש ובראשונה כמובן הצוות של מירב, שמתאם את כל הנושא במשרד המשפטים ומאגד בתוכו את כל הגורמים שיש להם יד ורגל בנושא הזה, דרך האכיפה, כשהמשרד לביטחון פנים והפרקליטות אולי הם המרכיבים העיקריים שלה; וכמובן כל נושא הטיפול והמניעה, שיש בהם גם את אנשי הרווחה וגם את גופי ה-NGO'S למיניהם בשטח, שבאמת הרבה פעמים הם המצפן והמצפון של כלל הגורמים, שלפעמים, ביום יום השחיקה גורמת לזה שלא תמיד רואים את הפרטים ומדלגים קדימה.

דוד צור: ואני חייב להגיד שכל הגורמים שבאים אלינו פה לוועדה ומציגים את הדברים כפי שהם מציגים, אולי דבר אחד משותף לכולם – שיש להם נשמה מאד עמוקה וממש נשמה יתרה לפעילות בנושא הזה, כי לא תמיד זה מובן מאליו.

דוד צור: הרבה פעמים אנשים פורמליסטים, עובדים לפי הנהלים ומתקדמים למטרות ויעדים, אבל בלי הנשמה בטיפול בנושאים האלה, ואני לא מדבר על נשים שזו באמת המהות שלהן, נשים כמו באטריז או כמו יסמין, או אלה שבאמת מטפלים במקומות האלה ביום יום.

דוד צור: אני מדבר על אנשים – אנשי מדים או אנשי משרד המשפטים, אנשים שהם יותר,איך נאמר - "קרים" – מבלי לפגוע באף אחד, אבל הם מאד משימתיים נאמר.

דוד צור: אבל פה זה אנשים משימתיים עם נשמה.

דוד צור: ועל רכך אני חושב שזו אולי מילת מפתח להצלחה של העניין הזה.

דוד צור: הדו"ח הוא דו"ח שהרבה פעמים שם לנו מראה, שאנחנו הרבה פעמים נהנים אולי להסתכל בה בשנים האחרונות.

דוד צור: מאד לא נהננו להסתכל בה בשנים הקודמות, ואתם יודעים, אם אני יכול להביא את זה מעולם הדימויים, אם אנחנו כבר מול מראה – זה בערך כמו אנשים שעושים איזו דיאטה טובה, מסתכלים על עצמם, מאד מרוצים, ואחרי זה לאט לאט הם מתפרקים על זרי הדפנה ומתחילים לתקוע.

דוד צור: ואז אחרי חצי שנה או שנה הם מסתכלים עוד פעם והם כבר לא רואים את מה שהם היו והם מתגעגעים למה שהם היו קודם במראה.

דוד צור: לכן, אני חושב שאחד הדברים שמאד חשוב לקחת מהדו"ח הזה, זה דווקא את המקומות שבהם הדו"ח אומר לנו מה לא בסדר.

דוד צור: איפה אנחנו כן צריכים להשתפר.

דוד צור: אגב, אנחנו יודעים לעצמנו, גם בלי הדו"ח, מה אנחנו כן צריכים לעשות כדי להשתפר בלא מעט מהתחומים.

דוד צור: אנחנו גם עוסקים הרי בתחומים של הזנות שלהם הדו"ח לא בהכרח מתייחס, ואני מסכים אגב עם ההערה של מיכל פה שנאמרה.

דוד צור: אנחנו מטפלים בבעיה ולא בכדי, ואני חושב שחברת הכנסת עליזה לביא עשתה פה מעשה מאד נבון ומבורך, כשהרחיבה את מנדט ועדת המשנה לטפל לא רק בתופעת הסחר בנשים, אלא גם בנושא הזנות, כי ללא ספק הזנות היא המחולל ברמת הביקוש הכי גבוהה, המחולל המרכזי לתופעת הסחר.

דוד צור: ופעם שנפגע בביקושים, אנחנו מכירים את זה גם מתופעות אחרות גם של סחר בסמים ועוד כהנה וכהנה דברים, ומבלי כמובן לעשות השוואות, אני מדבר רק על התהליך, התופעה – אז גם נגיע להישגים בעניין הזה.

דוד צור: פתחתי ואמרתי שהנושא של הפללת הלקוח הוא נושא שעומד על הפרק.

דוד צור: זה שאתמול השיגו אותו מוועדת השרים לא אומר שקברו אותו, אלא טקטית נצטרך לתקוף אותו בצורה יותר הוליסטית, רחבה, עם סל השיקום וכל הדברים - - -

<קריאה: פוליטית.

דוד צור: פוליטית גם.

דוד צור: הכל נכון, אבל בסוף זה שאנחנו מסכימים על זה שצריך ללכת קדימה עם הנושא הזה, פה בוועדה לפחות אין מחלוקת, גם מחוצה לה בגדול ולכן אני חושב שאנחנו כן נצליח.

דוד צור: צריך להיות דיון משלים פה, שאמרנו שהוא בוועדה השנייה של חברת הכנסת מיכל רוזין, שדנה בכל תופעות הדיג, סחר לעבודות וכן הלאה, תחום שהוא לא בתחום הוועדה ולכן לא רציתי להיכנס אליו, אז גם קטעתי אולי חלק מהאנשים ועימם הסליחה, כדי לא להפליג למקומות שלא רצינו להיות בהם.

דוד צור: ולכן הדיון הזה צריך להיות לו דיון המשך, שצריך לעשות אותו בוועדות האחרות ואם צריך לתאם אותו – אני אדבר עם חברת הכנסת מיכל רוזין, כי צריך לעשות אותו יחסית מהר.

דוד צור: יש פה תופעות שעלו שנצטרך לתת עליהם את הדעת.

דוד צור: העלו בצדק את נושא אשרות התיירות.

דוד צור: נוציא מסמך למשרד הפנים בעניין הזה כדי לקבל מהם גם תשובה לגבי מה שהעלתה אמי והנושא הזה הוא נכון.

דוד צור: תודה רבה למחלקת המדינה האמריקאית על זה שאתם לא מתייאשים ועושים עבודה יסודית, טובה, ואנחנו מקווים מאד שהמשך שיתוף הפעולה הזה רק ילך ויפרח ואנחנו בטח כתובת לכל פנייה.

דוד צור: אז תודה רבה לכם.

דוד צור: תודה.