ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 240, 2014-07-20 10:30

עמרם מצנע: בוקר טוב.

עמרם מצנע: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עמרם מצנע: אנחנו ממשיכים את הדיון בו פתחנו בחוק לפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה במוסדות חינוך, התשע"ד-2014.

עמרם מצנע: בדיון האחרון עלו בגדול שתי סוגיות עקרוניות.

עמרם מצנע: האחת היא פיקוח גם על ידי הרשויות המקומיות, בנוסף לפיקוח של משרד הבריאות ומשרד החינוך, והשנייה, נושא הצהרונים.

עמרם מצנע: מאז הדיון שקיימנו בוועדה התקיימו דיונים פנימיים של משרדי הממשלה הנוגעים בדבר ומירב, היועצת המשפטית שלנו, ולא השגנו הסכמה כפי שרצינו בוועדה.

עמרם מצנע: בנושא הצהרונים יש איזשהו פתרון חלקי, הייתי קורא לו כך ותכף נדבר עליו, אבל בגדול לא השגנו כאן פריצת דרך.

עמרם מצנע: אני אישית חושב שהרשות המקומית היא הגורם החזק ובעצם פעיל ומשפיע בשטח אבל אי אפשר היה להגיע להסכמה עם משרד הפנים שבעצם מייצג את הרשויות המקומיות.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר שאני חושב שבסופו של דבר החשיבות בהוצאת החוק הזה לשטח, כלומר, במתן תוקף לחוק גם אם הוא לא מושלם וגם אם חלקנו חושבים שניתן היה לעשות אותו יותר נכון, החשיבות שהחוק הזה יסיים את תהליך החקיקה, ייכנס לספר החוקים וישפיע בשטח על איכות המזון שאנחנו מספקים לילדינו, היא יותר חשובה מאשר חוק שמקיף את הכול ואנחנו נצטרך כנראה, אם נרצה שהוא יהיה הכי טוב בעולם, להמשיך לעסוק בו.

עמרם מצנע: אי אפשר וזה לא מקובל שאנחנו מחוקקים חוקים ומכניסים פנימה נהלים שהם לא על דעת המשרדים וזה חוק שהוא ביוזמת הממשלה.

עמרם מצנע: את זה אני אומר לכל מי שייאבק כאן על כך שהחוק צריך לכלול דברים מסוימים ויאמרו שלא יתכן, לא יכול להיות, לא מתקבל על הדעת וכן הלאה והכול כנראה קורה בסופו של דבר.

עמרם מצנע: לכן אני רוצה בשעה ורבע שנותרו לנו לדיון להביא לסיום החקיקה ולהכנתו של החוק לקריאה שנייה ושלישית.

עמרם מצנע: בעניין הצהרונים יש הסכמה של משרד החינוך – אני עוד לא יודע אם יש גם הסכמה של משרד הכלכלה כי חלק מהצהרונים הם בסמכותו – שבמכרזים שמוציא משרד החינוך, ואני מקווה גם משרד הכלכלה, תהיה הפניה לחוק.

עמרם מצנע: כלומר, הזכיינים במכרזים שיוצאו לשטח יחויבו לפעול על פי החוק הזה למרות שבחקיקה הראשית הזאת לא מצאו את הדרך להכניס פנימה את הצהרונים בגלל מכלול האחריות, הרשויות והבעלויות על הצהרונים.

עמרם מצנע: עד כאן פתיחה שלי.

עמרם מצנע: ניתן 15-20 דקות למי שרוצה להעיר הערות כלליות ולאחר מכן ניכנס להקראת החוק כדי להביא לאישורו.

עמרם מצנע: משרד החינוך, רוצים להוסיף משהו?

<עירית ליבנה: אנחנו מקווים שנתקדם.

עמרם מצנע: מי מהנוכחים רוצה להתייחס ולומר משהו ברמה העקרונית?

עמרם מצנע: מהמייצגים, מהאורחים?

רחל עזריה: בחוק הזה אין התייחסות להרכב המזון בהקשר של הצהרונים.

עמרם מצנע: אמרתי.

עמרם מצנע: בחוק אין אבל יש הסכמה של משרד החינוך.

עמרם מצנע: עוד לא קיבלנו, ואני מבין שלא נמצא כאן נציג של משרד הכלכלה אבל נוודא את זה שהם מתחייבים שבמכרזים היוצאים מטעמם הם יחילו את מה שכתוב בחוק על מי שירצה לזכות במכרז.

רחל עזריה: איך החוק בא לידי ביטוי בהקשר של הצהרונים?

רחל עזריה: לא ברמה הפורמלית אלא ברמה המעשית.

עמרם מצנע: מה שכתוב כאן יחייב את הזכיין.

רחל עזריה: אבל מה שכתוב כאן הוא רלוונטי לתחום הצהרונים?

עמרם מצנע: הוא רלוונטי למזון.

<מירב ישראלי: להרכב התזונה.

רחל עזריה: אני מציעה בנושא של הצהרונים, בפועל מתקיים בשטח מהלך שהוא מאוד מצליח, התחלנו פיילוט בירושלים ובשנה הבאה הוא יורחב לכל הצהרונים בירושלים.

רחל עזריה: אני נמצאת עכשיו במהלך הלא חקיקתי.

רחל עזריה: עשינו מהלך של הפחתת שמן, מלח, הרכב תזונתי, הפסקת בשר מעובד, הגדלת כמות הירקות והפירות.

עמרם מצנע: יפה עשיתם.

עמרם מצנע: בסוף כל מי שמוציא מכרז כלשהו רשאי להחמיר בהוראות.

רחל עזריה: אני אומרת שמאוד יכול להיות שהמסלול עם הצהרונים הוא גם המסלול החקיקתי אבל גם המסלול של מה שקורה בפועל.

רחל עזריה: אם בשנה הבאה אנחנו עושים בכל ירושלים, אפשר להרחיב לכל הצהרונים ברחבי הארץ, אנחנו בעצם מייצרים איזשהו סטנדרט לא בדרך החקיקתית.

עמרם מצנע: אני אולי ארחיב את זה.

עמרם מצנע: אנחנו ממליצים בסיכום – לא בחוק אבל בסיכום של הוועדה – לכל מי שהוא בעל סמכות להוציא מכרז להספקת מזון לצהרונים ובכלל, שלא מופיע בחוק, לשים את התנאים בחקיקה לתוך המכרז.

רחל עזריה: ואפילו יותר מזה.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: ואפילו יותר מזה.

<ישראל אליסף: ארגון הורים למערכת החינוך בירושלים.

<ישראל אליסף: יש שני אספקטים ואחד הוא בנושא איכות המזון ואתם התייחסתם לזה בחוק.

<ישראל אליסף: אני רוצה להביא לתשומת הלב, בעיקר לגבי הצהרונים כי זה התחום בו התעסקתי הרבה השנה, את הפיקוח על איכות המזון.

<ישראל אליסף: לאור מה שהיה בירושלים, וזה היה הרבה בתקשורת כאשר בחודש פברואר היה חשש לתולעים במזון ואחרי כן התברר כנבטי שעועית אבל היה חשש מאוד גדול והרבה בלגן סביב זה, אנחנו חושבים שתכנית ההזנה היא תכנית ממשלתית מתוקצבת בצורה ממשלתית, יש לה הרבה השלכות על בריאות הציבור, הגורם הממשלתי שאחראי על בריאות הציבור זה משרד הבריאות ולכן לאור כל ההתנסות הזאת, לנו נראה הגיוני שמשרד הבריאות יהיה זה שיפקח על אותם יצרני מזון.

<ישראל אליסף: זה לא הגיוני שמשרד החינוך, באמצעות הקרן שדואגת להספקת המזון, יתקצב את אותה קרן שתפקח על יצרני המזון.

<ישראל אליסף: זה פשוט חסר הגיון.

<ישראל אליסף: דיברנו במשרד החינוך עם מי שאחראי על התכניות התוספתיות.

<ישראל אליסף: דרך אגב, הוא גם עשה ביחד עם סגנית ראש העיר שלנו את כל הפיילוט של הזנה בריאה ומגיע להם הרבה יישר כוח על זה כי זה דבר מאוד חשוב.

<ישראל אליסף: מה שהם עשו מתרכז באיכות המזון וזה חשוב מאוד אבל גם הפיקוח חשוב.

<ישראל אליסף: הוא אמר לנו משפט פשוט.

<ישראל אליסף: הוא אמר: אנחנו נשמח להעביר את הפיקוח למשרד הבריאות אם משרד הבריאות ירצה לקחת את זה עליו.

<ישראל אליסף: יש כאן בעיות של תקנים והיינו שמחים שזה יצוף למעלה וייפתר.

<רונית אנדוידט: אני מנהלת המחלקה לתזונה במשרד הבריאות.

<רונית אנדוידט: לגבי נושא הפיקוח.

<רונית אנדוידט: אין לנו חילוקי דעות לכך שמשרד הבריאות יכול לפקח וגם לבנות את תיק הפיקוח, אבל כמו שנאמר אין לנו תקציב לזה.

<רונית אנדוידט: לאור המצב הזה לא ניתן כרגע שמשרד הבריאות יעשה את זה.

<רונית אנדוידט: אני מבינה שלמשרד החינוך יש תקציב לפיקוח.

<רונית אנדוידט: חשוב לנו שאנשי הפיקוח יהיו אנשי מקצוע, שאלה אנשים שמבינים בתזונה, תזונאים, ולא אנשי פיקוח שאנחנו לא יודעים מה ההכשרה שלהם.

עמרם מצנע: האם משרד הבריאות לא מפקח על יצרני מזון?

<רונית אנדוידט: על יצרני מזון, כן.

<רונית אנדוידט: אבל כאן מדובר בהכנת מזון מוכן ועל פיקוח על הקייטרינג וכל שרשרת המזון.

<רונית אנדוידט: זה לראות שגודל המנה מגיעה כפי שצריך לשולחן הילד שאוכל.

<רונית אנדוידט: זה משהו שבכוח האדם הנוכחי הוא בלתי אפשרי.

<רונית אנדוידט: דבר שני זה הנושא של מתחם בתי הספר.

<רונית אנדוידט: חשוב לנו מאוד שבפיקוח ייכנס גם נושא המזנונים של בתי הספר, כל מכונות השתייה המתוקה שאנחנו מתנגדים להן וכולי.

<רונית אנדוידט: כאן אין לנו חילוקי דעות עם משרד החינוך שגם הם בעד שהדברים האלה יהיו מפוקחים.

<רונית אנדוידט: נושא נוסף זה נושא של מזון בריא אכיל ובר קיימא וגודלי מנה.

<רונית אנדוידט: חשוב שהדברים האלה ייכנסו כי אנחנו שומעים הרבה תלונות על כך שהרכב המזון הוא אולי בסדר אבל אי אפשר לאכול אותו או שהילדים לא אוכלים אותו.

<רונית אנדוידט: חשוב לנו שהילדים יאכלו אותו ושהוא יהיה גם טעים אבל כמובן שיהיה גם מזין.

<רונית אנדוידט: מבחינת כל שרשרת המזון, יש כאן בעצם אלמנט גם של ההרכב התזונתי, גם של איכות המזון וגם כמובן כל הנושא התברואתי שחשוב שייעשה פיקוח לאורך כל המעגל הזה.

עמרם מצנע: תרשי לי להבין.

עמרם מצנע: משרד הבריאות ומשרד החינוך חתומים על הצעת החוק הזאת.

<רונית אנדוידט: נכון.

<רונית אנדוידט: אנחנו בעד פיקוח.

עמרם מצנע: החוק כפי שהוא מוגש לאישור לקריאה שנייה ושלישית, הוא מקובל עליכם.

<רונית אנדוידט: בעיקרון הוא מקובל עלינו.

עמרם מצנע: לא בעיקרון.

עמרם מצנע: תכל'ס.

<רונית אנדוידט: הוא מקובל עלינו כאשר בנושא הפיקוח, חשוב לנו שיהיה ברור שאנשי הפיקוח הם אנשי מקצוע שעושים את הפיקוח.

<רונית אנדוידט: אין לנו התנגדות שזה יהיה משרד החינוך לפי הנחיות של משרד הבריאות.

<ישראל אליסף: זה נראה לך הגיוני שמשרד החינוך באמצעות אותה קרן שמספקת את המזון, היא תהיה זאת שתפקח?

<ישראל אליסף: בסדר, אלה אנשי מקצוע אבל הם כפופים למנהל שהוא זה שאחראי.

רחל עזריה: לא, אבל זה לא נכון כי זאת לא הקרן שמספקת את המזון.

רחל עזריה: זאת הקרן שקונה את השירות מספקי המזון והיא זו שמגדירה את המכרז.

רחל עזריה: יכול להיות שיש לך ביקורת על זה, אבל זאת לא הקרן שמספקת את המזון.

רחל עזריה: זאת לא בדיקה פנימית.

רחל עזריה: זאת הקרן שאחראית לעשות את המכרז.

<מירב ישראלי: המפקחים מבין עובדי משרדו.

<ישראל אליסף: הקרן אחראית לתשלום של ההזנה.

<ישראל אליסף: היא מקבלת את התקצוב להזנה והיא גם משלמת על הפיקוח.

<ישראל אליסף: דרך אגב, אפשר לבקש ממרכז המחקר של הכנסת לומר מה קורה במדינות אחרות.

עמרם מצנע: אנחנו עכשיו רוצים לאשר חוק.

עמרם מצנע: בבקשה.

<זאב פיש: מפקח ארצי לבריאות הציבור במשרד הבריאות.

<זאב פיש: בואו נעשה סדר.

<זאב פיש: הנושא הזה של פיקוח משרד הבריאות עלה בוועדה הזאת ובוועדה מקבילה כבר הרבה מאוד זמן.

<זאב פיש: העמדה הרשמית של משרד הבריאות היא שאנחנו מעוניינים, רוצים ומסוגלים לעשות מקצועית את הפיקוח.

<זאב פיש: היו דיונים ואני חושב שגם בוועדה הזאת והוחלט.

<זאב פיש: אנחנו אמרנו גם מה אנחנו נדרשים, כך וכך מפקחים, כך וכך תזונאיות.

<זאב פיש: מכיוון שלא היה בנמצא, הוחלט להעביר את זה למשרד החינוך.

<זאב פיש: בתיאום עם משרד החינוך ובהתייעצות עם שר הבריאות.

<זאב פיש: אנחנו כמובן נעשה כל מה שנדרש וכבר עשינו כל מה שנדרש מבחינת הכנת תקנות, הנחיות, נהלים, מה לבדוק מבחינת התורה המקצועית.

<זאב פיש: החליטה הוועדה, החליטה הכנסת שלא אנחנו נעשה את הפיקוח וזה המצב היום.

עמרם מצנע: נכון.

<זאב פיש: אני רוצה שיהיה ברור.

<זאב פיש: זה נרשם כאן בכל הפרוטוקולים שמשרד הבריאות מעוניין ודרש והציע את עצמו.

<זאב פיש: זה המצב.

<צור טהון: אני אחראי על נושא ההזנה בגבעתיים וחבר בפורום של הורים לילדי ישראל.

<צור טהון: אני קודם כל רוצה לברך על החקיקה.

<צור טהון: אני חושב שכמו הרבה חוקים, החוק עוד לא לגמרי מושלם כפי שציינו כאן לפני, אבל זה מהווה איזושהי גושפנקא מבחינתנו ההורים להכרה ממשלתית במאבק ארוך השנים הזה למען מזון בריא יותר לילדינו.

<צור טהון: זאת אבל דרך חשובה שאני מקווה שרק תשופר בהמשך, כמו שציינת.

<צור טהון: מעל הבמה הזאת אני רוצה לקרוא לכלל ההורים בישראל להיות הרבה יותר מעורבים במה אוכלים הילדים שלהם.

<צור טהון: לנו זה נראה טריביאלי, אבל מסתבר שהרבה הורים לא מודעים לנושא הזה.

<צור טהון: כמו שהם חושבים על מה הם אוכלים במקום העבודה, אני אשמח אם הם ישאלו יותר שאלות ויהיו הרבה יותר סקרנים.

<צור טהון: אני לא מדבר מאיזושהי עמדה פטרונית ומתנשאת, סתם אני חושב שיש בורות בנושא הזה.

<צור טהון: אני אשמח אם יהיו הרבה יותר סקרנים לגבי מה אוכלים הילדים, מי מספק, והאם באמת יש אכיפה של החוק המתהווה.

<צור טהון: עוד שני דברים קטנים.

<צור טהון: הערה אחת שנובעת מהרבה מאבקים בנושא הזה.

<צור טהון: אני חושב שהיכן שיש הרבה מתווכים, וכל תהליך שיש בו הרבה מתווכים והרבה ידיים שמחליפות כספים, בסופו של דבר הלקוח – במקרה הזה זה הילד – נפגע ואני אשמח אם קצת נוכל לדלל את התהליך הזה.

<צור טהון: בעיקר אני מפנה את תשומת הלב לכל נושא המערכת העירונית, לכל נושא הרשויות המקומיות ואני אשמח אם הם ילכו צעד אחורה במה שהם יכולים וילכו צעד קדימה במה שנדרוש מהם לעשות.

<צור טהון: דבר אחרון שהוא מאוד חשוב לי והוא לא מוזכר מספיק אבל ציינו זאת גם בישיבות קודמות.

<צור טהון: צריך להפנות משאבים נוספים – וכאן אני פונה בעיקר למשרד החינוך – והרבה חשיבה נוספת לכל מה שקשור להדרכת הצוות החינוכי כי זאת התחנה האחרונה.

<צור טהון: אפשר לעשות הרבה דברים בנוגע לאיכות המזון ולהרכב שלו, אבל מי שמגיש את המזון בסופו של דבר בתחנת הקצה לילדינו, אלה אנשי הצוות החינוכי שאם הם לא מיישרים קו בכל מה שקשור לחקיקה החדשה, זה לא שווה שום דבר.

<צור טהון: תודה.

<איתמר גרוטו: אני ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות.

<איתמר גרוטו: שתי הערות.

<איתמר גרוטו: בנושא של הצהרונים.

<איתמר גרוטו: אני הקמתי איזשהו פורום שחברים בו גם נציגי ההורים וגם משרדי הממשלה הרלוונטיים וכולי בנושא הצהרונים.

<איתמר גרוטו: אנחנו היינו רוצים לעבוד עם השלטון המקומי ועם משרד הכלכלה במטרה לקדם את הנושא של הצהרונים בתהליך שיהיה דומה לחוק.

<איתמר גרוטו: זה לידיעה.

<איתמר גרוטו: הזכרת את הפיקוח שאנחנו עושים במפעלי הסעדה.

<איתמר גרוטו: אנחנו גם מקדמים יוזמה שכרגע מפעלי ההסעדה שמספקים למוסדות חינוך החל מגן הילדים ועד בית ספר, כולל צהרונים, יהיו חייבים בבקרה אקסטרה בנושא התזונתי.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, יהיה להם רישיון ליצרן מיוחד שרק להם יתאפשר לספק מזון למוסדות חינוך.

<איתמר גרוטו: שתי היוזמות האלה נותנות גיבוי למהלכים שאולי הם לא מספיק בתוך החוק.

<ענת פרידמן-קולס: אני מלקט ישראל.

<ענת פרידמן-קולס: כנציגת לקט ישראל אני מעוניינת לברך בעיקרון על החוק.

<ענת פרידמן-קולס: אני רוצה להתייחס להגדרה של ספק בתמורה או שלא בתמורה.

<ענת פרידמן-קולס: כלומר, התרומות.

<ענת פרידמן-קולס: אנחנו בלקט ישראל עושים פעילות מאוד ענפה בנושא של כריכים לילדים ומספקים לבתי הספר בכל הארץ מצרכים כדי שבתי הספר יוכלו להכין בעצמם את הכריכים לילדים הנזקקים.

<ענת פרידמן-קולס: ברגע שהנושא של לא בתמורה או עמותות נכנס בחפיפה אחת ליצרני המזון ולספקי המזון, כל מה שאנחנו מבקשים זה להיות אתנו באיזשהו דיאלוג.

<ענת פרידמן-קולס: אנחנו נציגי עמותות ומתנהלים בצורה מאוד מאוד ברורה ומאוד מאוד מוסדרת בנושא של בריאות הציבור, ביטחון תזונתי ותזונה נבונה.

<ענת פרידמן-קולס: מלווה את הפעילות שלנו תזונאית מוסמכת ואנחנו עובדים יחד עם משרד ייעוץ מוכר וגדול בכל הארץ שתומך בנו בנושא הזה.

<ענת פרידמן-קולס: אנחנו מבקשים לקיים אתנו איזשהו דיאלוג כדי שנוכל להמשיך את הפעילות שלנו בצורה ראויה, כדי שנוכל להכניס את כל הנושא הזה של עמותות ותרומות לסוג של הסדרה כדי שנוכל להמשיך את הפעילות שלנו רק לשיפור הביטחון התזונתי של הילדים.

עמרם מצנע: קראתי את מה ששלחתם.

עמרם מצנע: אני מבין שאתם מבינים שאי אפשר להחריג את התרומות מהפיקוח ומהכללים.

<ענת פרידמן-קולס: בוודאי שלא.

עמרם מצנע: את צודקת שצריך לראות איך אתם משתלבים בזה.

עמרם מצנע: זה נכון.

<הדס יריב: אני מחברת פרוסון ואנחנו עובדים עם תעשיית המזון בשירותי קייטרינג.

<הדס יריב: אני מברכת מאוד על היוזמה.

<הדס יריב: אני חושבת שהיא מאוד חשובה וברוכה אבל צריך לזכור שיש לתהליך הזה אחר כך באכיפה שלוש זרועות.

<הדס יריב: אנחנו מדברים על ההיבט התברואתי, שהמנה תהיה מסופקת בצורה נאותה, ההיבט התזונתי, שהמנה תהיה ראויה מבחינה תזונתית ותעמוד בדרישות, אבל יש כאן גם היבט קולינרי.

עמרם מצנע: שיהיה טעים.

<הדס יריב: שהילדים יאכלו.

עמרם מצנע: זאת משוואה כנראה בלתי אפשרית.

<הדס יריב: אחרת לא עשינו כאן כלום.

<הדס יריב: אני חושבת שאם נותנים את הדעת וכל הזמן חושבים בשלוש הרמות האלה, אפשר לעשות משהו שהוא יהיה ישים ומשמעותי ואפשר יהיה גם לאכוף את זה.

<עינב גוטרמן: עמותת כולנו משפחה ופורום ילדי ישראל אוכלים בריא.

<עינב גוטרמן: אנחנו באמת רוצים לברך גם את משרד החינוך וגם את משרד הבריאות על כברת הדרך וגם על הפעילות, תוך כדי הדיונים ובין הדיונים, כדי באמת לשאוף לשלמות של המהלך הזה והיכן שהחוק לא נותן את המענה, לייצר איזשהו מענה שהוא מחוץ לקופסה ויותר יצירתי.

<עינב גוטרמן: אנחנו חוזרים על דברים שנאמרו כאן, על הפיכת משרד הבריאות לשותף יותר פעיל בנושא הזה, לקבוע את הסטנדרטים, להסכים לתנאים כי משרד הבריאות הוא הגורם המקצועי.

<עינב גוטרמן: בנוסף, להעלות את עניין הצהרונים כי החוק יעבור, וטוב שהוא יעבור, אבל עדיין צריך להמשיך ולדון, אולי בדיונים נפרדים, מה עושים עם הצהרונים גם מבחינת ההיבט של התזונה, אבל לא רק כי יש עוד הרבה מאוד בעיות בצהרונים.

<עינב גוטרמן: זה נושא שראוי להביא אותו אל שולחן הוועדה כדי לראות איך ממשיכים מכאן וזה לא מתמסמס.

<אריאנה עוז חלק: החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי.

<אריאנה עוז חלק: אנחנו בהחלט נרים את הכפפה כפי שהוצע כאן לקראת הדיון.

<אריאנה עוז חלק: במסגרת מכרזי המסגרת שאנחנו מפרסמים עבור הרשויות המקומיות לכלל המסגרות, ביניהן גם צהרונים, אנחנו בהחלט נאמץ חלקים נכבדים מהחוק הזה עוד אפילו לפני שהוא יעבור באופן סופי.

<אריאנה עוז חלק: זאת התרומה שלנו מבחינת השלטון המקומי.

שמעון אוחיון: גם אני מברך על היוזמה ועל קידום החקיקה.

שמעון אוחיון: אני חושב שאנחנו צריכים להתחיל להיערך למה שקורה היום במערכת החינוך שילדינו מבלים יום שלם במסגרת מוסדית חינוכית, פורמלית או לא פורמלית, והסיפור של התזונה הופך להיות מרכיב חשוב.

שמעון אוחיון: כמעט שרציתי לומר אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי, אבל בוודאי שאני מברך על החקיקה.

שמעון אוחיון: כחבר ועדת הביקורת של המדינה בכנסת, אני ער לכך שחלק גדול מן הביקורת נובעת מזה שאולי תחומים נופלים בין הכיסאות.

שמעון אוחיון: לא תמיד יש חפיפה בין האחריות והסמכות והאכיפה.

שמעון אוחיון: בכל זאת אני בעד שנצא לדרך.

שמעון אוחיון: שיהיה לנו ואקום ולא יהיה לנו חוק – בוודאי לא.

שמעון אוחיון: אנחנו צריכים לאכוף.

שמעון אוחיון: על פניו היה נראה לי שמשרד הבריאות היה לוקח עליו את כל עניין הפיקוח מהתחלה ועד הסוף, גם בכל תהליך ייצור המזון, שיווקו, איכותו.

שמעון אוחיון: אני לא יודע בדיוק לגבי הצד הקולינרי, אם משרד הבריאות מתמחה בזה, אבל אני דווקא אופטימי בעניין הזה של הצד הקולינרי כי אני רואה שיש מיזוג יפה.

עמרם מצנע: לא יודע.

עמרם מצנע: כסבא אני די נכשלתי בעניין הזה.

שמעון אוחיון: אני רואה שילדיי ונכדיי אוכלים גם גפילטע פיש, אוכלים מרק עם אטריות והרינג עם בצל.

שמעון אוחיון: אני דווקא אופטימי בעניין הזה של הצד הקולינרי.

שמעון אוחיון: אנחנו רואים את המטבח הישראלי שבאמת הפך להיות עשיר.

שמעון אוחיון: מה שכן חשוב זה כמובן לקדם ולעקוב אחרי ביצועו של החוק ולהמשיך את הדיון משום שבעיני משרד הבריאות היה צריך לקחת את כל הצד המעשי.

שמעון אוחיון: הוא האחראי, הוא הכתובת לכל תהליך ייצור המזון, שיווקו ואיכותו מ-א' עד ת' כשהוא מבין את כל הרכיבים עליהם דיברנו.

שמעון אוחיון: אני מברך על קידום הצעת החוק שאני בוודאי בעדה.

שמעון אוחיון: אנחנו נמשיך לעקוב.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: מירב, אנחנו מתחילים בהקראת החוק.

עמרם מצנע: נעבור סעיף-סעיף ומי שיהיו לו הערות, יוכל להעיר אותן.

<מירב ישראלי: חוק לפיקוח על איכות המזון ולתזונה נכונה במוסדות חינוך, התשע"ב-2012 פרק א': הגדרות הגדרות בחוק זה – "אספקה של מזון" – אספקה של מזון באופן מתמשך, מאורגן ומרוכז.

<מירב ישראלי: הכוונה במילה מתמשך הייתה להחריג דברים חד פעמיים, תרומות חד פעמיות או אירועים חד פעמיים.

<מירב ישראלי: אני עוד אתייעץ עם הנסחית לגבי המילה הטובה ביותר.

<יפעת שמר: הבעיה היא בהגדרה של ה-מתמשך כאשר אתם מנסים להחריג את האירועים החד פעמיים.

<יפעת שמר: זה בדיוק חלק מהבעיה.

<יפעת שמר: אני יודעת שאצלנו יש בתי ספר שהיו עושים יום פיצה, שזה אירוע חד פעמי לכאורה אבל היו עושים את זה פעמיים בחודש כדי לגייס כספים לטובת מסיבת סיום של כיתה ו'.

<יפעת שמר: זאת אומרת, פעמיים בחודש באופן חד פעמי יגישו לילדים פיצה עם טרופית שהיא כמובן לא בריאה כי אתה מנסה למקסם את הרווח ולקנות את הזול ביותר כדי למכור להם בחמישה שקלים משולש ולמקסם את הרווח כדי שיהיה כסף.

<יפעת שמר: כך בבתי ספר הנהגות הורים היו מצליחים לגייס 10,000 שקלים בשנה בבית ספר אחד על בסיס יום פיצה חד פעמי פעמיים בחודש.

<יפעת שמר: אני חושבת שדווקא הסיטואציה הזאת לנסות להחריג אירוע חד פעמי, היא מאוד בעייתית.

יעקב פרי: פעמיים בחודש, זה לא חד פעמי.

<יפעת שמר: מה ההגדרה של חד פעמי?

<מירב ישראלי: זה אומר שכל אימא שמביאה עוגה לבית ספר, זה יחול עליה.

<מירב ישראלי: אנחנו מנסים למנוע את זה.

<יפעת שמר: אימא שמביאה עוגה, היא לא ספק מזון.

עמרם מצנע: הבנו את העניין.

עמרם מצנע: תנסו למצוא ניסוח יותר טוב ל-מתמשך, אבל הרעיון הוא להחריג אירועים חד פעמיים.

עמרם מצנע: יכול להיות שצריך להגדיר כאן אירוע חד פעמי.

<מירב ישראלי: בדיוק.

<מירב ישראלי: יכול להיות שזה יהיה עדיף.

יעקב פרי: אנחנו לא רוצים להחריג את היכולת של הורה להביא עוגה לבית הספר.

<יפעת שמר: אין ספק שגם אם ההורים היו מכינים את הפיצה בבית ליום פיצה, זה היה הרבה יותר טוב מאשר אותה פיצה קנויה.

עמרם מצנע: הכול נכון.

<מירב ישראלי: "חוק לימוד חובה" – חוק לימוד חובה, התש"ט-1949.

<מירב ישראלי: "מוסד חינוך" – מוסד חינוך כהגדרתו בחוק לימוד חובה, שלומדים בו יותר מעשרה תלמידים.

<מירב ישראלי: זה אומר למעשה כל מוסדות החינוך.

<מירב ישראלי: "הממונה" – מי שמונה בידי שר החינוך לפי סעיף 22.

<מירב ישראלי: "מזון" – כהגדרתו בפקודת בריאות הציבור (מזון) (נוסח חדש), התשמ"ג-1983.

<מירב ישראלי: "ספק מזון" – העוסק במכירה או באספקה של מזון, בתמורה או שלא בתמורה.

<מירב ישראלי: "השר" – שר החינוך.

עמרם מצנע: הערות?

עמרם מצנע: שאלות?

<ענת זוהר: משרד המשפטים.

<ענת זוהר: אני רוצה לחזור לעניין של ה-מתמשך.

<ענת זוהר: היות שההגדרה של ספק מזון גם היא מפנה למילה אספקה שדורשת את התנאי של מתמשך, אני חושבת שזה יכול להיות בעייתי גם מבחינת מישהו שעיסוקו הוא באספקת מזון ואז הוא יבוא ויאמר שהוא לא סיפק באופן מתמשך ולכן הוא לא עבר הפרה שניתן להטיל בגינה עיצום.

<ענת זוהר: כלומר, צריך לבדוק את הדבר הזה.

<מירב ישראלי: רוצים לגבי מי שמספק בתמורה נעשה את זה לכל דבר ולא רק מתמשך, ולכל השאר רק מתמשך?

<מירב ישראלי: זה נראה לך הגיוני?

<ענת זוהר: זה עניין של נסחות.

<ענת זוהר: ההערה שלי הייתה של נסחות.

<מירב ישראלי: זה פותר גם את הבעיה של יום פיצה.

<מירב ישראלי: אם זה מישהו שהוא ספק שמספק בתמורה, גם חד פעמי.

<מירב ישראלי: השאלה אם אתה רוצה לכסות את הכול.

<מירב ישראלי: אני מציעה כאן הצעה.

רחל עזריה: עסקתי בנושא הזה הרבה זמן ואני מציעה שנשאיר את החוק טיפה פחות חד משמעי למרות שזה לא יכסה את זה כי אכיפה של חוקים היא גם בהקשר של החומרה שלהם.

רחל עזריה: זאת אומרת, זה שיהיה לך חוק מאוד מאוד חד משמעי, לא אומר בהכרח שיאכפו את זה בבית הספר.

רחל עזריה: אני חושבת שהדרך לשנות, אנחנו באיזשהו תהליך ארוך וכל הכבוד על הרמת הכפפה, לעשות את החוק הזה גם אם הוא, כמו שאמרתם מהתחלה, לא בדיוק כמו שכולם כאן רצו.

רחל עזריה: זה תהליך.

רחל עזריה: אנחנו באיזשהו דיאלוג עם הרשויות, עם ההורים, עם הילדים.

עמרם מצנע: אני מאוד מסכים עם מה שאומרת לנו סגנית ראש עיריית ירושלים.

עמרם מצנע: אם אנחנו נדקדק וניכנס וננסה לסגור את כל הפרצות, זה ייקח לנו הרבה זמן אבל גם לא נגיע למשהו באמת מתאים.

<יפעת שמר: הרי יש חוזר מנכ"ל בנושא וכרגע הוא לא נאכף.

<יפעת שמר: בגלל שהוא לא נאכף, מגיע כל הרעיון של החקיקה.

<יפעת שמר: זאת אומרת שאם אתם אומרים בעצם שנשאיר את הדברים האלה, גם כך כרגע חוזר מנכ"ל אמור להיות מחייב ולא נאכף.

<יפעת שמר: החוק בא לגרום לזה שכן ייאכף.

עמרם מצנע: הבנתי.

עמרם מצנע: אני רוצה להיות מאוד קונקרטי.

עמרם מצנע: האם נראה לכם באמת לעשות הפרדה בין בתמורה או שלא בתמורה ?

<לירון שפיגל: אני חושב שאין צורך לעשות הפרדה.

<לירון שפיגל: אני חושב שנשאיר את הנוסח כפי שהוא ונבדוק.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: אנחנו רק נחפש מילה ל-מתמשך או צמד מלים יותר ראוי.

<רונית אנדוידט: רציתי להעיר לגבי ספק המזון.

<רונית אנדוידט: צריך להיות גם הכנת מזון באיזשהו מקום ואני לא רואה את המלים האלה של להכין את המזון.

עמרם מצנע: גברתי, את משרד הבריאות.

עמרם מצנע: זה מה שאתם הצעתם.

עמרם מצנע: אם היו לכם בעיות, הייתם צריכים לנסח את זה מראש.

עמרם מצנע: את לא יכולה להעיר עכשיו הערות אלא אם כן יש לך כאן איזושהי תשובה לזה.

<ישראל אליסף: הכוונה היא אם מכינים הכול בבית הספר.

עמרם מצנע: לא, היא לא מתכוונת לזה.

<מירב ישראלי: אם ננסה להגדיר את המילה "העוסק", יכול להיות שדרך זה אפשר יהיה לתפוס את מי שאנחנו רוצים ואת מי שלא.

יעקב פרי: זה נכון כי העוסק הוא אדם שזאת דרך עיסוקו.

<קריאה: ממילא הכול חל על הספק.

<מירב ישראלי: אם כך, לא צריך את המילה מתמשך.

<מירב ישראלי: נוריד אותה.

<מירב ישראלי: השאלה אם מי שדרך עיסוקו - - -

עמרם מצנע: משרד הבריאות מעיר כאן

עמרם מצנע: לגבי "העוסק במכירה, הכנה או אספקה".

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: כי הכנה זה לא רלוונטי לחוק הזה.

<מירב ישראלי: כאן אנחנו מדברים רק על מי שמוכר ומספק.

יעקב פרי: רק הקצה מעניין אותנו.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: שמעון, ברשותך, אנחנו מאשרים את סעיף 1.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

שמעון אוחיון: בסדר.

עמרם מצנע: מורידים את המילה "מתמשך".

<מירב ישראלי: לגבי העוסק וספק.

יעקב פרי: אפשר אולי להוסיף במילה "אספקה" – על פי תכנית או משהו כזה.

<מירב ישראלי: נשאיר את כל ההגדרות כפי שהן ובעצם זה יהיה בפרשנות של משרד החינוך.

<מירב ישראלי: זאת המשמעות.

עמרם מצנע: סעיף 1 כמו שהוא – אושר.

<מירב ישראלי: גם ספק מזון נשאר אותו הדבר.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: המילה "מתמשך" יורדת.

<מירב ישראלי: פרק ב': מכירה ואספקה של מזון בתחום מוסד חינוך הרכב המזון המאושר לאספקה או למכירה בתחום מוסד חינוך ספק מזון לא יספק ולא ימכור בתחום מוסד חינוך מזון שאינו עומד בתנאים ובהוראות שקבע השר לפי סעיף קטן (ב) לעניין הרכב המזון וערכו התזונתי.

<מירב ישראלי: השר, בהתייעצות עם שר הבריאות, יקבע תנאים והוראות לעניין הרכב המזון שניתן לספק או למכור בתחום מוסד חינוך ולעניין ערכו התזונתי, בהתחשב, בין השאר, בסוג מוסד החינוך, בצורכי התלמידים ובגילם.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 2.

רחל עזריה: מה אמור להיות בזה?

רחל עזריה: מה הכללים?

יעקב פרי: זה ייקבע במסגרת התקנות.

עמרם מצנע: הוראות שהשר יקבע.

<עירית ליבנה: יש כאן מנכ"ל ותהיינה תקנות שתתחלנה.

רחל עזריה: כי בזמנו חוזר מנכ"ל של משרד הבריאות, התקנות של משרד הבריאות לא התקבלו במלואן על ידי משרד החינוך.

<עירית ליבנה: אנחנו בשלב אחר.

<עירית ליבנה: אין דבר כזה.

רחל עזריה: אני מבינה.

רחל עזריה: אני רק שואלת מתי אנחנו נדע מה יש.

<עירית ליבנה: כאשר תקבענה התקנות, שזה תהליך שיתחיל.

עמרם מצנע: לפי מה שכתוב כאן, אלה לא תקנות.

<מירב ישראלי: כן, אלה תקנות.

<עירית ליבנה: אלה תקנות.

רחל עזריה: אני מבינה שכל החוק הזה, בסוף אתם תאמרו - - -

עמרם מצנע: החוק הוא בעצם מסגרת.

<עירית ליבנה: הוא מסגרת.

עמרם מצנע: תהליך התקנות הוא יותר מפורט וגם יותר זריז גם באישורו וגם אחר כך בתיקונו.

רחל עזריה: אני אוכל לבקש שהוועדה תלווה את התקנות?

עמרם מצנע: השאלה שאת רוצה לשאול היא לגבי לוח זמנים.

רחל עזריה: ואם הוועדה תלווה את התקנות.

עמרם מצנע: ודאי.

רחל עזריה: כי אנחנו צריכים את זה.

עמרם מצנע: לגבי לוח זמנים, נדבר בסוף.

<צור טהון: שאלת תם.

<צור טהון: מה המשמעות המשפטית של המילה בהתייעצות?

<מירב ישראלי: אני אסביר.

<מירב ישראלי: התייעצות, בעיקרון זה מחייב את שר החינוך לפנות לשר הבריאות, לקבל את עמדתו ולשקול אותה – כך הפסיקה אומרת – בלב פתוח ובנפש חפצה.

<צור טהון: אבל הוא לא מחויב.

עמרם מצנע: הוא לא מחויב.

<מירב ישראלי: הוא לא מחויב, אבל אם הוא לא מקבל את ההמלצה, צריך להיות לו ברור למה הוא לא מקבל אותה.

עמרם מצנע: בחקיקה כתוב שכאשר אתה צריך, זה בהסכמה.

עמרם מצנע: כאן זה בהתייעצות.

עמרם מצנע: משרד החינוך ומשרד הבריאות הגיעו לנוסח הזה ועלי הוא מקובל.

עמרם מצנע: אני בכלל לא אוהב ששר אחד צריך להתנות לשר שני.

עמרם מצנע: יש לנו כל כך הרבה ניסיון לאורך השנים שבגלל כל מיני סיבות לא רלוונטיות בכלל שר אחד כועס על השר השני ואז הוא לא מאשר לו.

עמרם מצנע: עדיף שיהיה שר אחד שזאת סמכותו המלאה ויש לו חובת התייעצות.

עמרם מצנע: בדיון הזה כל אחד יוכל להביע את דעתו ובסוף הוועדה מסכמת.

עמרם מצנע: הוועדה זה אני וחבר הכנסת אוחיון.

<יפעת שמר: זה ברור, אבל אני שואלת לאור העובדה שיש מספר סטנדרטים של משרד הבריאות - - -

עמרם מצנע: ניסיתי להגיד לך שתם הדיון בנקודה הזאת.

עמרם מצנע: אם אלה תקנות, הן צריכות להיות באישור הוועדה.

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: אפשר להוסיף.

עמרם מצנע: אני לא מת על זה, אבל רחל רוצה בזה.

שמעון אוחיון: עבורנו זאת גם הזדמנות לבדוק ולעקוב.

עמרם מצנע: ברשותכם, אנחנו מוסיפים את אישור התקנות בוועדה.

<לירון שפיגל: מדובר כאן על תקנות שהן בעצם תקנות מקצועיות לגבי הערכים התזונתיים.

<לירון שפיגל: השאלה אם באמת יש כאן הכרח.

<לירון שפיגל: משרדי הממשלה יכולים גם להחליט שהם חושפים את התקנות להערות הציבור שגם זאת אופציה שיכולה להיות לפחות לפי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, אם אני לא טועה.

<לירון שפיגל: אם אנחנו רוצים לפרסם את התקנות האלה תוך חצי שנה מיום פרסום החוק, השאלה אם יש צורך בכך שהן יעברו את אישור הוועדה.

<מירב ישראלי: הוספנו בסוף הוראה שהתקנות יותקנו תוך שישה חודשים.

עמרם מצנע: זה בסדר.

שמעון אוחיון: אם מותר לי להעיר בעניין הזה.

שמעון אוחיון: כאן מדובר בתקנות שאינן נוגעות אך ורק למשרד החינוך.

שמעון אוחיון: כאן מדובר גם ברשויות אחרות.

שמעון אוחיון: לכן כאן בדיוק התיאום והפיקוח של ועדת החינוך חשוב.

שמעון אוחיון: מה מפריע לך שזה יבוא לכאן?

שמעון אוחיון: אם הכול זורם, בוודאי שאנחנו נהיה הראשונים שנזרום אתכם.

<ענת זוהר: גם אנחנו ביקשנו שהתקנות האלה יקבלו אישור ועדת הכנסת משום שאלה תקנות שהפרתן גוררת עיצום כספי.

<ענת זוהר: לכן חשוב לנו שיהיה פיקוח של הכנסת על התקנות שיותקנו.

עמרם מצנע: אנחנו נכניס פנימה שאישור התקנות יהיה על ידי ועדת החינוך.

עמרם מצנע: אנחנו מתחייבים לא להיות גורם מעכב.

עמרם מצנע: עוד משהו לסעיף 2?

עמרם מצנע: ברשות חברי, חברי הכנסת אוחיון וקלדרון, אנחנו מאשרים את סעיף 2.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: אנחנו מאשרים את סעיף 2.

רות קלדרון: סליחה שאיחרתי אבל הגעתי מאוד מרחוק.

רות קלדרון: אנשי הגולן ביקשו ממני לייצג אותם כמועצה אזורית ולומר שהם מחויבים לעבוד עם ספק מזון מסוים.

רות קלדרון: הם לא מרוצים מהאוכל אבל כשהם מערערים, אומרים להם שהמינונים הבריאותיים, יש להם אישור תזונאית.

רות קלדרון: הם חושבים שבכל זאת נחסכים שם כספים והספק לא עושה עבודה נכונה לגבי הילדים.

רות קלדרון: האם יש כאן שפיל – אני מצטערת שלא הייתי בהתחלה – שהמועצה האזורית או בית הספר יאמרו שהם לא רוצים את הספק הזה?

עמרם מצנע: הרשות המקומית.

עמרם מצנע: זה נושא כאוב אבל הוא לא מהחוק.

עמרם מצנע: הוא נושא כאוב בעניין הזה שבמקום לתת חופש פעולה לרשויות מקומיות, משרד החינוך עובד עם זכיינים מרכזיים אבל זה לא מעניין החוק הזה.

רות קלדרון: אי אפשר שאנחנו נגיד על זה משהו?

עמרם מצנע: זה לא מעניין החוק.

עמרם מצנע: זה קשור להרבה דברים שמשרד החינוך עובד עם זכיינים מרכזיים ולא נותנים מספיק חופש פעולה, גם לטעמי, לרשויות המקומיות ולא רק בנושא הזה אלא בעוד נושאים אבל זה לא מעניין החוק.

רות קלדרון: אני יודעת שבירושלים הייתה בעיה עם איכות המזון.

רות קלדרון: אם תזונאית אומרת שמבחינת הוויטמינים זה בסדר אבל הלחם רקוב, מי אחראי על זה?

רחל עזריה: זה הכול ביחד.

רחל עזריה: דווקא לחם רקוב, פחות קורה.

עמרם מצנע: הרשות המקומית היא בעלת הרבה כוח.

עמרם מצנע: לא תמיד מספיק סמכויות אבל הרבה כוח.

עמרם מצנע: יכול להיות שבעיריית ירושלים לקחו את זה מאוד ברצינות ואתה רואה שיפור מאוד משמעותי.

<ישראל אליסף: אני אומר לך יותר מזה.

<ישראל אליסף: אני לא יודע אם העירייה החליפה ספק אבל אפילו בגנים הורים אמרו שאת הספק הזה לא רוצים יותר, החליפו ספק.

<ישראל אליסף: זה אפשרי.

רחל עזריה: זה לא מדויק כי אצלנו היו שלושה ספקים שזכו במכרז.

רחל עזריה: לכן יכולנו לעשות את המשחק הזה ולהחליף.

רחל עזריה: היתרון של החוק הוא שהחוק לא יאפשר להחליף ספקים אבל הוא ידרוש מכל הספקים סטנדרטים גבוהים יותר מכפי שקיים היום.

רחל עזריה: יכול להיות שבעתיד אנחנו צריכים לדבר או על פתיחה לספקים או אפילו נחזור קצת למפעל ההזנה כאשר בבתי הספר בישלו.

רחל עזריה: יכול להיות שזה הכיוון.

רחל עזריה: זה צעד מאוד משמעותי.

עמרם מצנע: יש הבדל בין רשויות גדולות לרשויות קטנות.

רחל עזריה: נכון.

עמרם מצנע: אני בעד הרבה יותר חופש פעולה לרשויות.

עמרם מצנע: המדינה צריכה לקבוע כללים, נהלים, מסגרות תקציביות ופיקוח, והרשויות צריכות להיות הגורם המבצע.

עמרם מצנע: כופים עליהן.

עמרם מצנע: בירוחם שיפצו את המקווה עם זכיין מטבריה אבל זה סיפור אחר.

רות קלדרון: לגבי עמותות הסתדרנו?

עמרם מצנע: זה יחול על עמותות.

<מירב ישראלי: החוק חל כפי שהוא על כל גוף שמספק מזון.

רות קלדרון: אבל יהיה משא ומתן?

עמרם מצנע: זה לא משא ומתן.

רות קלדרון: יהיה איזה שיח?

עמרם מצנע: זה עלה בפתיח.

<ענת פרידמן-קולס: אני דיברתי על זה בפתיח.

<ענת פרידמן-קולס: אני ביקשתי שיהיה איזשהו דיאלוג, או בתקנות של השר.

רות קלדרון: ונענית לשביעות רצונך?

<ענת פרידמן-קולס: לא.

עמרם מצנע: רות, אי אפשר להחריג את התרומות מפיקוח על המזון שהם מספקים.

עמרם מצנע: לכן הם צריכים להיכנס לתוך החוק.

עמרם מצנע: אני מניח ומקווה שתהיה תקשורת בין הרשויות המתאימות כדי לוודא, אבל אי אפשר שמישהו יביא כריכים לבית ספר, שזאת תרומה מבורכת, אבל הכריכים האלה יחרגו מכל כלל של בריאות.

<ישראל אליסף: עמותה היא גם ספק מזון.

<ישראל אליסף: עמותה שרוכשת מזון.

עמרם מצנע: כן, אבל בשנים האחרונות צצו כל מיני אנשים טובים עם רצון טוב וכוונה טובה, אבל.

עמרם מצנע: אולמי שמחות שרוצים להעביר את האוכל שנשאר להם, זה סיפור בפני עצמו שבסוף הוא מתנפץ על בעיות התברואה, הבריאות וכדומה.

עמרם מצנע: סעיף 2 אושר.

<מירב ישראלי: עם אישור ועדת החינוך.

עמרם מצנע: כן.

<מירב ישראלי: פרסום הרכב המזון המסופק או הנמכר בתחום מוסד החינוך ספק מזון המספק או המוכר מזון בתחום מוסד חינוך, יפרסם את הרכב המזון ואת ערכו התזונתי באופן שיקבע השר – הוספנו בהסכמת שני המשרדים - בהתייעצות עם שר הבריאות.

<ישראל אליסף: זה גם לגבי עמותה.

<מירב ישראלי: כן.

<מירב ישראלי: ספק מזון.

עמרם מצנע: כל ספק מזון.

עמרם מצנע: הגדרנו כבר קודם מה זה ספק מזון ועל כן לא צריך כאן להיכנס לזה.

עמרם מצנע: מישהו רוצה להתייחס לסעיף 3?

עמרם מצנע: עמיתיי חברי הכנסת, אנחנו מאשרים?

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: אנחנו מאשרים את סעיף 3 עם התוספת, "בהתייעצות עם שר הבריאות.

עמרם מצנע: ".

<מירב ישראלי: סעיף 3א הוא תוספת שהוספה בעקבות הישיבה הקודמת.

<מירב ישראלי: 3א.

<מירב ישראלי: אחריות מנהל מוסד חינוך מנהל מוסד חינוך לא יאפשר ביצוע פעולות אלה מטעם ספק מזון בתחום מוסד החינוך: אספקה או מכירה של מזון בלי שניתנה הצהרה של ספק המזון כי המזון המסופק או הנמכר עומד בתנאים שקבע השר לפי סעיף 2.

<מירב ישראלי: אספקה או מכירה של מזון בלי שנעשה פרסום של הרכב המזון וערכו התזונתי, כפי שקבע השר לפי סעיף 3.

<מירב ישראלי: מנהל מוסד חינוך ימסור לממונה, מדי שנה, לא יאוחר מיום – כאן אתם צריכים להגיד לי את התאריך - דיווח בדבר האופן שבו מתבצעת אספקה או מכירה של מזון במוסד החינוך, לפי הוראות שיקבע השר.

עמרם מצנע: זאת אומרת, כל הסעיף הזה נכנס כדי להחיל איזושהי אחריות על מנהל המוסד החינוכי.

עמרם מצנע: זאת אחריות לבדוק שהוא עמד בנהלים, לא אחריות לבדוק את המזון כי זה לא מתפקידו.

<ישראל אליסף: זה עונה על הפיצה.

עמרם מצנע: כן, אבל אני חוזר ואומר שזה היה הרעיון שמנהל מוסד חינוכי, יש לו אחריות.

עמרם מצנע: הוא לא מנוער מאחריות.

<אביטל פריזמנט: המועצה הישראלית לצרכנות.

<אביטל פריזמנט: אנחנו סבורים שהאחריות כפי שהיא מנוסחת בסעיף היא לא מספיקה.

<אביטל פריזמנט: אנחנו סבורים שיש להרחיב את אחריות המנהל כך שתוטל עליו חובה לבדוק ולוודא שהמוצרים שנמכרים במוסד החינוך עומדים בתנאים שקבע השר.

<אביטל פריזמנט: לדוגמה, אם חל איסור למכור משקאות ממותקים, לא יימכרו משקאות ממותקים ולא רק אחת לשנה.

עמרם מצנע: אחת לשנה זה הדיווח.

<אביטל פריזמנט: כן.

<אביטל פריזמנט: צריכה להיות בדיקה של אחת לחודש, לבדוק שלא נמכרים אותם מוצרים אסורים.

עמרם מצנע: דרך אגב, סעיף 3(א)(1) לא עונה?

עמרם מצנע: אספקה ומכירה של מזון.

<אביטל פריזמנט: הצהרה.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: מי שאחראי על המכונות האוטומטיות האלה, צריך להצהיר שהמזון בתוך המכונות האלה עומד בכללים שנקבעו.

<אביטל פריזמנט: אבל במידה שלא נעשתה אכיפה?

עמרם מצנע: המנהל לא יכול לקחת כל בקבוק ולבדוק אם הוא עומד.

<אביטל פריזמנט: ברור שלא, אבל הוא רואה מה נמכר.

<אביטל פריזמנט: במידה ויש איסור למכור משקאות ממותקים וכן נמכרים משקאות ממותקים, אנחנו סבורים שיש להחיל עליו חובה כן לדווח גם לרשות המקומית וגם לממונה כי הוא בקשר ישיר בבית הספר והוא רואה באמת מה נעשה בתחום המוסד החינוכי.

<אביטל פריזמנט: בנוסף, הייתי מבקשת להכניס את ההודעה של השלטון המקומי להכניס את כל הוראות החוק המרכזיות לתוך הזיכיונות או לתוך רישיונות העסק.

<אביטל פריזמנט: הייתי מבקשת שסעיף כזה ייכנס להצעת החוק.

עמרם מצנע: להצעת החוק זה לא ייכנס אבל אנחנו נכתוב את זה בסיכום של הדיון.

עמרם מצנע: אני חושב שלמה שאת אומרת, לדעתי סעיף 3(א)(א)(1) עונה אלא אם כן אני טועה ומישהו רוצה להעיר.

עמרם מצנע: בסופו של דבר המנהל לא יכול לבדוק פריט פריט שנמצא באותה מכונה שמוכרת סנדביצ'ים או בקבוקי שתייה.

עמרם מצנע: הוא כן יכול לדרוש מספק המכונות האלה הצהרה שהוא עומד בנהלים.

רחל עזריה: לגבי סעיף 3, יפרסם את הרכב המזון ואת ערכו התזונתי באופן שיקבע השר בהתייעצות עם שר הבריאות.

רחל עזריה: חברות קייטרינג שמגיעות מבחוץ או אפילו אסם וחברות כאלה שמוכרות, יש להם את ההרכב התזונתי והכול כתוב במאה אחוזים אבל דווקא מי שיש לו את הקפיטריה והוא מכין חביתות ומוכר בתוך שתי פרוסות לחם, אני רק רוצה לוודא שבתקנות יהיה ברור שאין עדיפות לזה שיש את הפירוט החד משמעי כי הפירוט החד משמעי, ברור שזה אומר שזה נעשה במקום אחר.

רחל עזריה: אני רוצה לעודד את המשהו המקומי ושלא יצא שבגלל שאנחנו רוצים את הפירוט המדויק, ההוא יכול לומר סדר גודל של המרכיבים.

רחל עזריה: זה לשלב התקנות.

רות קלדרון: אפשר להכניס העדפה לאוכל שנעשה במקום.

עמרם מצנע: אני לא בטוח שזאת העדפה.

עמרם מצנע: האוכל שמוכן במקום, יש לו נהלים נוספים של משרד הבריאות, מה מותר ומה אסור.

עמרם מצנע: זה בעצם כבר מטבח.

עמרם מצנע: אני עברתי את העניין הזה בכמה בתי ספר תיכוניים וזה לא פשוט.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 3א.

<יפעת שמר: לאחרונה גיליתי – לא ידעתי את זה בדיונים הקודמים – שבעצם ראש הרשות הוא בפועל, על פי חוק, ראש מינהל חינוך בכל עיר ובכל רשות מקומית.

עמרם מצנע: גם אני לא ידעתי.

<יפעת שמר: גיליתי את זה באיזשהו קורס של פעילים חברתיים שאני נמצאת בו במסגרת המשמר החברתי.

עמרם מצנע: הראו לך איפה זה כתוב או שרק אמרו לך?

<יפעת שמר: אני אשיג לך את זה.

עמרם מצנע: בפקודת העיריות, ראש העיר הוא בעל הסמכות על כל דבר.

עמרם מצנע: הוא מאציל מסמכותו.

<יפעת שמר: אבל בתחום של חינוך, נאמר לי מפורשות ואני אשיג לך את זה, הוא אחראי.

עמרם מצנע: מעניין.

עמרם מצנע: מכל מלמדיי השכלתי.

עמרם מצנע: אני תפסתי את זה כך אבל לא ראיתי שזה כתוב.

<יפעת שמר: יש מה שנקרא המשמר החברתי המקומי.

<יפעת שמר: מדובר כאן על מנהל מוסד חינוך.

<יפעת שמר: למה בעצם האחריות לא תהיה של מינהל חינוך?

עמרם מצנע: אני פתחתי היום וגם אמרתי את זה בישיבה הקודמת.

עמרם מצנע: אני אכן חשבתי וחושב שלרשות המקומית יש גם כן אחריות, אבל בדיונים שהיו בין משרד החינוך למשרד הפנים, לא הייתה הסכמה לעניין הזה.

עמרם מצנע: תהיה לנו הזדמנות לתקן את החוק בעתיד.

<ישראל אליסף: מה הסנקציות על מנהל מוסד חינוכי שלא מבצע את תפקידו ולא עומד בהנחיות האלה?

<מירב ישראלי: בגדול, כמו שיש לנו בחוקים אחרים במערכת החינוך, לא נהוג להטיל על המנהל אחריות פלילית או עיצום כספי או משהו כזה.

<מירב ישראלי: זאת תהיה אחריות משמעתית בעיקרון, כמו שיש לנו בעוד חוק למשל שאסור להכניס פרסומת מסחרית או פעילות מסחרית למוסדות חינוך.

<מירב ישראלי: זה אותו הדבר.

<מירב ישראלי: יש איזושהי אחריות בחוק על המנהל ובעצם משרד החינוך מפקח על זה בכלים שיש לו.

<ישראל אליסף: דברים של פרסום, בסדר, הוא פרסם ומה קרה?

<ישראל אליסף: הוא פרסם.

<ישראל אליסף: אבל כאן מדובר על בריאות הילדים וזה לא אותו הדבר.

<ישראל אליסף: אי אפשר להתייחס לזה אותו הדבר.

<ישראל אליסף: אמירה משמעתית, המנהל יגיד שאם יתפסו אותו, תהיה לו הערה משמעתית ובינתיים יש לו המון כסף.

עמרם מצנע: ישראל, הנקודה הובהרה.

עמרם מצנע: גם אני חושב שזה בהחלט מספיק ולא צריך להטיל על המנהל עיצומים אישיים.

עמרם מצנע: עוד הערות לסעיף 3א.

<מירב ישראלי: לגבי התאריך.

<לירון שפיגל: 1 בנובמבר.

<לירון שפיגל: עד ה-1 בנובמבר.

עמרם מצנע: בסדר.

עמרם מצנע: חבריי, אנחנו מאשרים את סעיף 3א?

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: אנחנו מאשרים את סעיף 3א כפי שהוא כתוב עם תוספת התאריך.

<מירב ישראלי: יידוע תלמידים והוריהם בידי מנהל מוסד חינוך מנהל מוסד החינוך יביא לידיעת התלמידים והוריהם בתחילת כל שנת לימודים, באופן שיקבע השר: את ההוראות והתנאים שקבע השר לפי סעיף 2(ב).

<מירב ישראלי: זה עניין ההרכב התזונתי.

<מירב ישראלי: את אופן הפרסום והנגישות למידע שפרסם ספק מזון לפי סעיף 3.

<מירב ישראלי: זאת אומרת, גם תהיה להם אפשרות לגשת למידע של ספק המזון במוסד הספציפי.

עמרם מצנע: הערות.

עמרם מצנע: שאלות.

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: סעיף 4 אושר.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: סעיף 4 אושר.

ניסן סלומינסקי: סעיף 5.

<מירב ישראלי: אני אומר אמירה כללית.

<מירב ישראלי: כל פרק ג', פרק העיצום הכספי, הוא פרק שיש לנו בהרבה מאוד חוקים.

<מירב ישראלי: זה בעצם סוג של סנקציה מינהלית שמוטלת על ידי גורם מינהלי.

<מירב ישראלי: אני אומר מראש, אם יהיו הערות, שזאת התבנית הרגילה בה אנחנו מתייחסים לעיצום כספי לכל רוחב החקיקה.

<מירב ישראלי: זה פרק סטנדרטי.

<מירב ישראלי: פרק ג': עיצום כספי עיצום כספי מכר ספק מזון או סיפק, בתחום מוסד חינוך, מזון שאינו עומד בתנאים ובהוראות שקבע השר לפי סעיף 2(ב), בניגוד להוראות סעיף 2(א), רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 6,000 שקלים חדשים.

<מירב ישראלי: לא פרסם ספק מזון המוכר או המספק מזון בתחום מוסד חינוך, את הרכב המזון ואת ערכו התזונתי, בהתאם להוראות לפי סעיף 3, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 1,500 שקלים חדשים.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 5.

<ענת פרידמן-קולס: אנחנו ביקשנו בסעיף הזה להוסיף את המלים, גם לסעיף קטן (א) וגם לסעיף קטן (ב), אחרי המלים "בהוראות שקבע השר לפי סעיף 2(ב)" למשל בסעיף קטן (א), את המלים: "כמפורט בתוספת" ולהוסיף תוספת שלמעשה תמנה את התקנות שבגין הפרתן יהיה ניתן להטיל עיצום כספי.

<ענת פרידמן-קולס: כך גם בסעיף קטן (ב), אחרי המלים "בהתאם להוראות לפי סעיף 3 כמפורט בתוספת".

<מירב ישראלי: מאחר וזה סוג של סנקציה, לצורך הבהירות שידעו בדיוק איזה הפרות.

<ענת פרידמן-קולס: בשיתוף עם נוסח החוק של הכנסת, להוסיף בסוף סעיף - שלא קיים כאן כי אין כרגע תוספת כזאת וזאת לעת עתה תהיה תוספת ריקה עד שיותקנו התקנות – שאומר ששינוי התוספת יהיה בצו של השר באישור ועדה של הכנסת.

<ישראל אליסף: זה לא נותן מענה לשאלה ששאלתי קודם לקבי הסנקציות?

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: זה רק על ספק.

<ישראל אליסף: אם מנהל החליט הביא פיצה פעמיים בחודש – אני בכוונה נכנס לנקודה הזאת - והוא לא פרסם את זה כפי שקבע השר.

<ישראל אליסף: אפשר להטיל עליו קנס כספי.

<ישראל אליסף: זה בדיוק מה שזה אומר.

עמרם מצנע: התשובה היא לא.

<קריאה: הוא לא ספק.

עמרם מצנע: אנחנו מאשרים את סעיף 5.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיף 5 אושר.

<מירב ישראלי: הודעה על כוונת חיוב היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה, כאמור בסעיף 5 (בפרק זה – המפר) ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותו סעיף, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה – הודעה על כוונת חיוב).

<מירב ישראלי: בהודעה על כוונת חיוב יציין הממונה, בין השאר, את אלה: המעשה או המחדל (בפרק זה –המעשה) המהווה את ההפרה.

<מירב ישראלי: סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו.

<מירב ישראלי: זכותו של המפר לטעון את טענותיו לפני הממונה לפי הוראות סעיף 7.

<מירב ישראלי: הסמכות להוסיף על סכום העיצום הכספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת לפי הוראות סעיף 9, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 6.

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיף 6 אושר.

<מירב ישראלי: זכות טיעון מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי סעיף 6 רשאי לטעון את טענותיו, בכתב, לפני הממונה, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך שלושים ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי הממונה להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על שלושים ימים.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 7.

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיף 7 אושר.

<מירב ישראלי: החלטת הממונה ודרישת תשלום הממונה יחליט, לאחר ששקל את הטענות שנטענו לפי סעיף 7, אם להטיל על המפר עיצום כספי, ורשאי הוא להפחית את סכום העיצום הכספי לפי הוראות סעיף 10.

<מירב ישראלי: החליט הממונה לפי הוראות סעיף קטן (א) - להטיל על המפר עיצום כספי –ימסור לו דרישה, בכתב, לשלם את העיצום הכספי (בפרק זה –דרישת תשלום),שבה יציין, בין השאר, את סכום העיצום הכספי המעודכן ואת התקופה לתשלומו.

<מירב ישראלי: שלא להטיל על המפר עיצום כספי –ימסור לו הודעה על כך, בכתב.

<מירב ישראלי: בדרישת התשלום או בהודעה, לפי סעיף קטן (ב), יפרט הממונה את נימוקי החלטתו.

<מירב ישראלי: לא טען המפר את טענותיו לפי הוראות סעיף 7, בתוך התקופה האמורה בסעיף 7, יראו הודעה זו, בתום אותה תקופה, כדרישת תשלום.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 8.

עמרם מצנע: אין הערות.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיף 8 אושר.

<מירב ישראלי: הפרה נמשכת והפרה חוזרת בהפרה נמשכת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, החלק החמישים שלו לכל יום שבו נמשכת ההפרה.

<מירב ישראלי: בהפרה חוזרת ייווסף על העיצום הכספי הקבוע לאותה הפרה, סכום השווה לעיצום הכספי כאמור.

<מירב ישראלי: לעניין זה, "הפרה חוזרת" – הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה כאמור בסעיף 5, בתוך שנתיים מהפרה קודמת של אותה הוראה שבשלב הוטל על המפר עיצום כספי או שבשלה הורשע.

עמרם מצנע: הערות לסעיף 9.

עמרם מצנע: אין.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיף 9 אושר.

<מירב ישראלי: סכומים מופחתים הממונה אינו רשאי להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסעיף 5, אלא לפי הוראות סעיף קטן (ב).

<מירב ישראלי: שר החינוך, בהסכמת שר המשפטים, רשאי לקבוע מקרים, נסיבות ושיקולים שבשלהם יהיה ניתן להטיל עיצום כספי בסכום הנמוך מהסכומים הקבועים בסעיף 5 ובשיעורים שיקבע.

<מירב ישראלי: זה מה שנקרא תקנות הפחתה.

<מירב ישראלי: בכל הפרקים של העיצומים הכספיים יש תקנות הפחתה ואלה פחות או יותר אותן עילות בכל החוקים.

<עינב גוטרמן: עד כמה זה באמת מאפשר פתח?

<מירב ישראלי: זה מאוד ממוקד וזה גם באחוזים.

<מירב ישראלי: אלה דברים מאוד ספציפיים.

<מירב ישראלי: זה לא משהו כללי.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 10 אושר

עמרם מצנע: סעיף 10 אושר.

<מירב ישראלי: סכום מעודכן של העיצום הכספי העיצום הכספי יהיה לפי סכומו המעודכן ביום מסירת דרישת התשלום ולגבי מפר שלא טען את טענותיו לפני הממונה כאמור בסעיף 8(ד) – ביום מסירת ההודעה על כוונת חיוב.

<מירב ישראלי: הוגש ערעור לבית משפט לפי סעיף 16 ועוכב תשלומו של העיצום הכספי בידי הממונה או בית המשפט – יהיה העיצום הכספי לפי סכומו המעודכן ביום ההחלטה בערעור.

<מירב ישראלי: סכומי העיצום הכספי הקבועים בסעיף 5 יתעדכנו ב-1 בינואר בכל שנה (בסעיף קטן זה – יום העדכון), בהתאם לשיעור עליית המדד הידוע ביום העדכון לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה הקודמת.

<מירב ישראלי: הסכום האמור יעוגל לסכום הקרוב שהוא מכפלה של עשרה שקלים חדשים.

<מירב ישראלי: לעניין זה, "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<מירב ישראלי: הממונה יפרסם ברשומות הודעה על סכומי העיצום הכספי המעודכנים לפי סעיף קטן (ב).

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 11 אושר

עמרם מצנע: סעיף 11 אושר.

<מירב ישראלי: המועד לתשלום העיצום הכספי המפר ישלם את העיצום הכספי בתוך שלושים ימים מיום מסירת דרישת התשלום כאמור בסעיף 8.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 12 אושר

עמרם מצנע: סעיף 12 אושר.

<מירב ישראלי: הפרשי ריבית והצמדה לא שילם המפר עיצום כספי במועד, ייווספו על העיצום הכספי לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית כהגדרתם בחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961 (בפרק זה – הפרשי ריבית והצמדה) עד לתשלומו.

<מירב ישראלי: גבייה עיצום כספי ייגבה לאוצר המדינה, ועל גבייתו תחול פקודת המסים (גבייה).

<מירב ישראלי: עיצום כספי בשל הפרה לפי חוק זה ולפי חוק אחר על מעשה אחד המהווה הפרה של הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות בסעיף 5 ושל הוראה מההוראות לפי חוק אחר, לא יוטל יותר מעיצום כספי אחד.

<מירב ישראלי: ערעור על דרישת תשלום לפי פרק זה ניתן לערער לבית משפט השלום שבו יושב נשיא בית משפט השלום.

<מירב ישראלי: ערעור כאמור יוגש בתוך שלושים ימים מים שבו נמסרה למפר הודעה על דרישת התשלום.

<מירב ישראלי: אין בהגשת ערעור לפי סעיף קטן (א) כדי לעכב את תשלום העיצום הכספי, אלא אם כן הסכים לכך הממונה או שבית המשפט הורה על כך.

<מירב ישראלי: החליט בית המשפט לקבל ערעור שהוגש לפי סעיף קטן (א), לאחר ששולם העיצום הכספי לפי הוראות פרק זה, והורה על החזרת סכום העיצום הכספי ששולם או על הפחתת העיצום הכספי, יוחזר הסכום ששולם או כל חלק ממנו אשר הופחת, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלומו, עד יום החזרתו.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיפים 13, 14, 15 ו-16 אושרו

עמרם מצנע: סעיפים 13, 14, 15 ו-16 אושרו.

עמרם מצנע: פרסום הטיל הממונה עיצום כספי לפי פרק זה, יפרסם בציבור את הפרטים שלהלן, בדרך שתבטיח שקיפות לגבי הפעלת שיקול דעתו בקבלת ההחלטה להטיל עיצום כספי: דבר הטלת העיצום הכספי.

עמרם מצנע: מהות ההפרה שבשלה הוטל העיצום הכספי ונסיבות ההפרה.

עמרם מצנע: סכום העיצום הכספי שהוטל.

עמרם מצנע: אם הופחת העיצום הכספי – הנסיבות שבשלהן הופחת סכום העיצום ושיעורי ההפחתה.

עמרם מצנע: פרטים על אודות המפר, הנוגעים לעניין.

עמרם מצנע: שמו של המפר – אם המפר הוא תאגיד.

עמרם מצנע: הוגש ערעור לפי סעיף 16, יפרסם הממונה את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.

עמרם מצנע: על אף הוראות סעיף קטן (א)(6), רשאי הממונה לפרסם את שמו של מפר שהוא יחיד, אם סבר שהדבר נחוץ לצורך אזהרת הציבור.

עמרם מצנע: על אף האמור בסעיף זה, לא יפרסם הממונה פרטים שהם בגדר מידע שרשות ציבורית מנועה מלמסור לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע, התשנ"ח-1998, וכן רשאי הוא שלא לפרסם פרטים לפי סעיף זה, שהם בגדר מידע שרשות ציבורית אינה חייבת למסור לפי סעיף 9(ב) לחוק האמור.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 17 אושר

עמרם מצנע: סעיף 17 אושר.

<עינב גוטרמן: שאלה לגבי 17(א)(5) ו-(6).

<עינב גוטרמן: מה זאת אומרת שמו, אם המפר הוא תאגיד?

<מירב ישראלי: אם המפר שהוטל עליו עיצום כספי הוא תאגיד, חברה או עמותה, מפרסמים את השם בכל מקרה.

<מירב ישראלי: לגבי מפר שהוא יחיד, בגלל נושא של פרטיות ונושא של פרסום – למשל בפלילי לא מפרסמים כל דבר – עיצום כספי, בגלל שזאת סנקציה, יש כאן זהירות לגבי מפר שהוא יחיד ובעצם אפשר לפרסם את השם שלו במקרה שזה נדרש לצורך אזהרת הציבור.

<מירב ישראלי: זאת המשמעות.

שמעון אוחיון: מה ההבדל בינו לבין תאגיד?

שמעון אוחיון: במקרה של שניהם אני מזהיר את הציבור.

שמעון אוחיון: את מדברת על השם הטוב של האדם עצמו.

<מירב ישראלי: כן.

<מירב ישראלי: יש כאן איזון.

<מירב ישראלי: שמירת אחריות פלילית תשלום עיצום כספי לפי פרק זה, לא יגרע מאחריותו הפלילית של אדם בשל הפרת הוראה מההוראות לפי חוק זה המנויות כסעיף 5, המהוות עבירה.

<מירב ישראלי: שלח הממונה למפר הודעה על כוונת חיוב בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא יוגש נגדו כתב אישום בשל אותה הפרה, אלא אם כן התגלו עובדות חדשות המצדיקות זאת.

<מירב ישראלי: הוגש נגד אדם כתב אישום בשל הפרה המהווה עבירה כאמור בסעיף קטן (א), לא ינקוט נגדו הממונה הליכים לפי פרק זה בשל אותה הפרה, ואם הוגש כתב אישום בנסיבות האמורות בסעיף קטן (ב) לאחר שהמפר שילם עיצום כספי – יוחזר לו הסכום ששולם, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מיום תשלום הסכום ועד החזרתו.

<מירב ישראלי: כאן הכוונה היא שאין ענישה כפולה.

<מירב ישראלי: הוא נענש או כך או כך.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 18 אושר

עמרם מצנע: סעיף 18 אושר.

<עינב גוטרמן: שאלה.

<עינב גוטרמן: ספק יכול להיות איזשהו קייטרינג גדול יחסית שמספק לבתי ספר שונים.

<עינב גוטרמן: מה קורה אם יש לו חריגה במנות מסוימות באופן קבוע והתלונות מגיעות מנקודות שונות?

שמעון אוחיון: ההפרה היא הפרה אחת.

<עינב גוטרמן: מבחינה משפטית, הוא יכול לבוא ולומר שהוא מספק עכשיו למאה בתי ספר, קנס אחד, והוא יעשה חשבון שכדאי לו כי זה הרבה מאוד כסף.

רות קלדרון: אותו עיקרון כמו בסטימצקי.

<עינב גוטרמן: צריכה להיות התייחסות.

<עינב גוטרמן: אני יודעת שזה קורה בתחום המזון במקרים אחרים ואז מה עושים במקרה כזה?

<עינב גוטרמן: הגדולים יתפסו את הנקודה הזאת.

רות קלדרון: אם מתלוננים עליו פעם אחת ואת רואה את זה שוב בעוד מקומות, אפשר להכפיל את זה.

רות קלדרון: אותו דבר היה לנו בחוק הסופרים.

<לירון שפיגל: ההפרה היא במוסד.

<לירון שפיגל: על כל הפרה במוסד, יוטל עיצום כספי.

<מירב ישראלי: זה כמובן גם לפי המועד.

<מירב ישראלי: כל מועד שהוא.

<מירב ישראלי: פרק ד': פיקוח מינוי מפקחים השר רשאי להסמיך, מבין עובדי משרדו, מפקחים שיפקחו על ביצוע ההוראות לפי חוק זה.

<מירב ישראלי: נאמר קודם ואני מדגישה שהמפקחים הם מבין עובדי משרדו.

רות קלדרון: רשאי, זה אומר שלא חייבים להיות מפקחים?

<מירב ישראלי: בעיקרון אי אפשר יהיה לפקח על החוק בלי, אז זה רשאי במשמעות של חייב.

עמרם מצנע: רשאי, כי אולי הוא רוצה לפקח באופן אישי.

שמעון אוחיון: היה עדיף שנאמר שהוא ימנה או יסמיך.

עמרם מצנע: נכון.

עמרם מצנע: למה לא לכתוב השר יסמיך?

<מירב ישראלי: זה עניין של ניסוח.

רות קלדרון: או יפעיל.

<לירון שפיגל: זאת הלשון המקובלת.

עמרם מצנע: אנחנו רוצים לחשוב מחוץ לקופסה.

<ענת זוהר: נראה לי שבגלל שזה סעיף סטנדרטי כמו סעיפי העיצום הכספי שחוזר על עצמו, זה עלול לעורר תמיהה אם כאן יהיה כתוב יסמיך ובחוקים אחרים יהיה כתוב רשאי להסמיך.

<ענת זוהר: זה רשאי בלשון חייב.

שמעון אוחיון: כאן מדובר בפיקוח.

עמרם מצנע: אני מציע שנפרוץ כאן את הדרך.

עמרם מצנע: יסמיך.

עמרם מצנע: השר יסמיך מבין עובדי משרדו.

יעקב פרי: זה לא משנה כך או כך.

<מירב ישראלי: לא יוסמך מפקח לפי הוראות סעיף קטן (א) אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה: הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה הוא אינו ראוי, לדעת השר, לשמש מפקח.

<מירב ישראלי: הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי פרק זה, כפי שהורה השר, בהתייעצות עם שר הבריאות.

<מירב ישראלי: הוא עומד בתנאי כשירות נוספים כפי שהורה השר.

<ישראל אליסף: למה השר יסמיך דווקא מבין עובדי משרדו?

<ישראל אליסף: למה לא להסמיך מבין המפקחים של הרשות המקומית?

<ישראל אליסף: למשל שירותים וטרינריים.

עמרם מצנע: שר אחד לא יכול להסמיך עובד שהוא לא שלו.

עמרם מצנע: שר החינוך לא יכול להסמיך מפקחים במקום אחר.

יעקב פרי: הם לא כפופים למשרד שלו.

עמרם מצנע: כי אז הם לא כפופים לו.

עמרם מצנע: הוא יכול להסמיך אבל הם לא כפופים לו.

<ישראל אליסף: אני יכול לתת דוגמה שזה כן קורה.

<ישראל אליסף: זה קורה ועוד איך.

<מירב ישראלי: יש מצבים בחקיקה שאפשרו, אבל אז עושים כל מיני מנגנונים.

<מירב ישראלי: זה לא פשוט.

עמרם מצנע: אין בזה צורך.

רחל עזריה: אין לנו דרישה שהוא יהיה איש מקצוע באיזשהו תחום, נכון?

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: זה הממונה הראשי במטה של משרד החינוך.

עמרם מצנע: זה צריך להיות אדם ראוי ומתאים.

עמרם מצנע: לא צריך להיות עם הכשרה.

<ישראל אליסף: אני אתן דוגמה שהיא רלוונטית.

<ישראל אליסף: מפקחי יחידת הפיצוח במשרד החקלאות בודקים לצורך העניין את בריאות המזון בכל פעם שהם בודקים משאיות במחסומים ומקבלים הסמכות לדעתי ממשרד הבריאות.

<ישראל אליסף: לא יודע, אבל מקבלים הסמכות.

<ישראל אליסף: למה לא פקח של השירותים הווטרינריים?

עמרם מצנע: אתה לא מדבר כאן על מפקחים.

עמרם מצנע: אתה מדבר כאן על בן אדם במטה של משרד החינוך שהוא הממונה על ביצוע כל כללי החוק.

עמרם מצנע: הוא לא מפקח.

<ישראל אליסף: זה לא ממצה.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 9 אושר

עמרם מצנע: אנחנו מאשרים את סעיף 19.

<מירב ישראלי: סמכויות מפקחים לשם פיקוח על ביצוע ההוראות לפי חוק זה, רשאי מפקח, לאחר שהזדהה לפי סעיף 21 - לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו.

<מירב ישראלי: לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו, כל ידיעה או מסמך שיש בהם כדי להבטיח את ביצוען של ההוראות לפי חוק זה או להקל על ביצוען.

<מירב ישראלי: בפסקה זו, "מסמך" – לרבות פלט, כהגדרתו בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995.

<מירב ישראלי: להיכנס למקום, לרבות לכלי תחבורה כשהוא נייח, בכל עת סבירה, ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים, אלא על פי צו של בית משפט.

<מירב ישראלי: לערוך מדידות או ליטול דגימות של מזון, לשם בדיקתן וכן למסור את המדידות והדגימות למעבדה, לשמור אותן או לנהוג בהן בדרך אחרת.

עמרם מצנע: אני טעיתי בתשובה שלי אליך.

עמרם מצנע: אנחנו באמת דנים במפקחים ולא בממונה.

<ישראל אליסף: מפקחים של שירותים וטרינריים מקבלים הסמכות גם מראש העיר וגם משר החקלאות.

<ישראל אליסף: כל משאית שנכנסת לעיר עוברת בדיקה אצל השירותים הווטרינריים ודרך אגב, זה אחד ממוקדי הכסף של הרשויות.

<ישראל אליסף: הם מקבלים הסמכות גם משר החקלאות וגם מהרשות.

עמרם מצנע: מפקח התברואה הזה כפוף כפיפות מלאה לראש העיר.

עמרם מצנע: כאן אתה בעצם אומר שייתן למשרד ממשלתי אחר סמכויות, אז הפיקוח צריך להיות של המשרד הממשלתי האחר.

<ישראל אליסף: אני אומר שהפקח של הרשות יכול להגיע לאיזה - - -

רחל עזריה: בדיוק על העניין הזה היה דיון במרכז השלטון המקומי והיה ניסיון כן לוודא שגם יועברו תקציבים מתאימים.

רחל עזריה: זה נפל בדרך.

<מירב ישראלי: הוא ניסה ליצור את זה ולא הייתה היענות לעניין.

רחל עזריה: עדיף שתהיה כתובת אחת.

עמרם מצנע: אני לא בטוח שזה מה שישראל התכוון אליו.

עמרם מצנע: אתה מדבר על מפקחים ממשרדים אחרים.

עמרם מצנע: את מעלה נקודה אחרונה.

עמרם מצנע: אני חושב שהרשות המקומית היא גורם פיקוח שחי בשטח, נמצא בשטח ועוסק בדברים האלה אבל כפי שאת אומרת, משרד הפנים עם הרשויות המקומיות לא הגיעו להסכמה, לצערי.

עמרם מצנע: זה בהחלט חומר לחוק שיתקן.

<ישראל אליסף: אפשר להמליץ להם.

עמרם מצנע: כן, להמליץ אפשר.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיף 20 אושר.

<מירב ישראלי: זיהוי מפקחים מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי פרק זה, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שניים אלה: הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו.

<מירב ישראלי: יש בידו תעודה החתומה בידי השר, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על פי דרישה.

עמרם מצנע: הצבעה

עמרם מצנע: סעיף 21 אושר

עמרם מצנע: סעיף 21 אושר.

<מירב ישראלי: פרק ה': שונות מינוי ממונה השר ימנה מבין עובדי משרדו ממונה לעניין חוק זה.

<מירב ישראלי: הודעה על המינוי כאמור בסעיף קטן (א) תפורסם ברשומות.

<מירב ישראלי: ביצוע השר ממונה על ביצוע חוק זה.

<מירב ישראלי: כפי שענת אמרה, צריך להוסיף סעיף לגבי שינוי התוספת בצו באישור הוועדה.

<מירב ישראלי: תיקון חוק ארוחה יומית לתלמיד בחוק ארוחה יומית לתלמיד, התשס"ה-2005, בסעיף 3, במקום "שר הבריאות" יבוא "שר החינוך, בהתייעצות עם שר הבריאות".

<מירב ישראלי: תחילה ותקנות ראשונות תחילתו של חוק זה בתחילת שנת הלימודים התשע"ו.

<מירב ישראלי: תקנות ראשונות לפי סעיפים 2(ב) ו-3 יותקנו בתוך שישה חודשים מיום פרסומו של חוק זה.

<מירב ישראלי: נוסיף שהם יובאו לאישור הוועדה.

עמרם מצנע: אם קבענו שתחילתו של החוק בשנת הלימודים תשע"ו, למה לא לקבוע תאריך לאישור?

עמרם מצנע: לא שישה חודשים אלא תאריך.

<מירב ישראלי: יובאו לאישור הוועדה תוך שישה חודשים.

עמרם מצנע: אם קבענו תשע"ו, המועד של שישה חודשים הוא מועד קבוע.

<מירב ישראלי: לא.

<מירב ישראלי: בתוך שישה חודשים.

<מירב ישראלי: הם יכולים להביא את התקנות מעכשיו ועד עוד שישה חודשים.

יעקב פרי: לא.

יעקב פרי: מהפרסום.

<מירב ישראלי: כן, מהפרסום עד עוד חצי שנה, הם יכולים להביא לנו את התקנות לאישור.

עמרם מצנע: יש חשש שהפרסום ייפול מעבר לתחילת שנת הלימודים

עמרם מצנע: תשע,ו?

יעקב פרי: זה תלוי בך, אדוני.

עמרם מצנע: לא, לא תלוי בי.

עמרם מצנע: אנחנו מכירים את זה, זה תלוי במליאה ואחר כך בחתימות השונות.

<מירב ישראלי: לא, מליאה לא צריך.

<מירב ישראלי: אלה תקנות.

<מירב ישראלי: זה רק הוועדה ואז מפרסמים את זה.

עמרם מצנע: אבל אין מה להכניס את החוק לתוקף אם התקנות לא אושרו לפני כן.

<מירב ישראלי: נכון.

<מירב ישראלי: לכן נתנו חצי שנה.

<מירב ישראלי: אנחנו עכשיו בתשע"ה.

רות קלדרון: יכול להיות כתוב ובלבד שהם יהיו עד תאריך זה וזה.

<מירב ישראלי: אי אפשר, כי נגיד שהוועדה תגיד שהיא לא מאשרת.

<מירב ישראלי: את לא יכולה להכריח את הוועדה לאשר.

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: יוגשו.

<מירב ישראלי: כתבתי, יוגשו תוך חצי שנה.

עמרם מצנע: לא זה הוויכוח.

עמרם מצנע: הוויכוח הוא האם לא לכתוב כאן

עמרם מצנע: יוגשו לוועדה עד חודש זה וזה.

<מירב ישראלי: אפשר.

<מירב ישראלי: בדרך כלל סופרים את זה מיום הפרסום.

עמרם מצנע: טוב.

עמרם מצנע: נשאיר את זה כך.

<צור טהון: מדוע החוק לא מחיל חובת יידוע כמו בתחילתו בדבר תוצאות הדגימות להורים ולציבור?

<מירב ישראלי: יש הליך שלם שמחליטים אם הייתה הפרה או לא הייתה הפרה ואז מוטל עיצום כספי או לא וזה מה שמפורסם.

<מירב ישראלי: לא מפורסמים כל הליכי הבדיקה.

<עינב גוטרמן: למה לא? שתהיה יותר שקיפות.

<ענת זוהר: עדיין אין את ההפרות, כך שמוקדם לדבר על הליכי בדיקה.

<ענת זוהר: של מה?

<ענת זוהר: כלומר, כל הדברים האלה, כל המפרטים הטכניים עוד לא נקבעו.

<מירב ישראלי: הם מדברים על כך שהמפקחים לוקחים דגימות ושולחים אותן למעבדות לבדיקה, אם אני מבינה נכון.

<צור טהון: עצם לקיחת הדגימה היא משמעותית.

<ענת זוהר: זה חלק מהליך פיקוח פנימי של המשרד.

<מירב ישראלי: הדגימה היא לא משמעותית כי זה יהיה משהו שיכול להיות רנדומלי.

<מירב ישראלי: זה לא משמעותי.

<מירב ישראלי: זה חלק מהליך הפיקוח.

<צור טהון: היא משמעותית עבורנו.

<מירב ישראלי: התוצאות, לא הלקיחה.

<צור טהון: גם כאשר התוצאות יהיו טובות, זה משמעותי עבורנו.

<ענת זוהר: זה רעיון מהפכני כי זה לפרסם הליך פיקוח פנימי של המשרד עוד לפני שהתגבשה ההפרה, עוד לפני שהוחלט אפילו לשלוח את ההודעה על כוונת חיוב על תשלום עיצום.

<ענת זוהר: זה כמו שהמשטרה תפרסם את כל החקירות שלה עוד לפני שבכלל היא מגישה כתב אישום.

<צור טהון: אם אתם רוצים להכניס את הגוף ההורי לתהליך, זאת אחת הדרכים לעשות את זה.

עמרם מצנע: השאלה היא לא אם הייתה הפרה או לא.

עמרם מצנע: ההנחה היא שהבדיקות תהיינה בדיקות מדגמיות.

עמרם מצנע: זאת אומרת, לא יבדקו את כל מוסדות החינוך כל הזמן.

<ישראל אליסף: את הספק.

<ישראל אליסף: ספק אחד נותן להרבה בתי ספר.

<ישראל אליסף: את הדגימות שלו תפרסם.

<ישראל אליסף: בתכנית ההזנה זה מפורסם.

עמרם מצנע: לא רק הפרה, למשל הייתה ביקורת על ספק מסוים והכול נמצא תקין.

<צור טהון: אני לא מדבר על הפרה.

עמרם מצנע: בית ספר יודע שהייתה ביקורת על הספק בתאריך זה וזה והכול נמצא תקין, אבל הייתה ביקורת.

<צור טהון: אני בעד להיות מהפכנים.

<יפעת שמר: אני כאימא אשמח לדעת שהכול בסדר.

<צור טהון: זה חשוב לא פחות.

<יפעת שמר: כמו שחברות המים עושות עכשיו בדיקה על המים ברשות המקומית ומודיעות בעיתון שהתוצאות הן טובות.

<מירב ישראלי: זאת בדיקת מים שהרשות עושה על עצמה.

<מירב ישראלי: יש לך מאתיים בתי ספר ברשות, עשית לשניים בדיקה ואת מפרסמת את זה וכל השאר לא יודעים מה קורה שם.

<ישראל אליסף: אבל לא בבתי ספר אלא אצל הספק.

<ישראל אליסף: ספק אחד מספק להרבה בתי ספר.

<ישראל אליסף: ספק אחד יכול לספק ל-10,000 ילדים.

<מירב ישראלי: אבל אתה לא עושה לכל הספקים.

<ישראל אליסף: למה לא?

<ישראל אליסף: צריך לעשות ביקורות לכל הספקים.

<ישראל אליסף: זה כל הקטע.

רות קלדרון: אני חושבת שגם מנהל בית ספר ומנהל רשות, כאשר הוא בוחר ספק מתוך הספקים, כדאי שהוא ידע, כמו שאנחנו יודעים ב-איביי, מה הייתה ההיסטוריה שלו.

רות קלדרון: כלומר, אם מפרסמים פעם בחצי שנה שנערכה ביקורת ואנחנו יודעים, לפחות לתת למנהלים את המידע, שספק איקס שלוש פעמים הייתה אתו בעיה ועם ספק ואי אף פעם לא הייתה בעיה, אז הבחירה יכולה להיות בחירה יותר מושכלת למנהל בית הספר.

<ענת זוהר: אין ספק, אבל הדרך לעשות את זה היא אחרי הליך מינהלי מסודר בו יש גם זכות טיעון למפר.

עמרם מצנע: לא זאת השאלה.

עמרם מצנע: גם כשאין הפרה אלא הייתה ביקורת, הרי לא בודקים כל יום את אספקת המזון לבית הספר אלא הבדיקות הן או אצל הספק או בבית הספר שאכן המנהל מילא.

עמרם מצנע: אני חושב שיש טענה מוצדקת שאומרת שאנחנו ההורים רוצים לדעת, גם המנהל רוצה לדעת, שהייתה בדיקה והכול היה בסדר או שהייתה בדיקה והיו הערות ועכשיו בודקים מה הסיפור.

<ענת זוהר: ברשותך, אני כן אחזור לעניין של הפרה ומדוע כי זאת בעצם התשובה.

עמרם מצנע: רוצים לדעת שהייתה בדיקה.

<מירב ישראלי: אבל אתה לא בודק את כולם.

עמרם מצנע: מה זה חשוב?

<מירב ישראלי: זה חשוב כי אתה מפרסם ספק ואומר שהכול אצלו בסדר, אז הספקים האחרים יבואו ויבקשו שיבדקו גם אותם ושיאמרו שגם הם בסדר.

עמרם מצנע: בכל הדברים שקשורים בביקורת, את יודעת מה?

עמרם מצנע: מיצ"ב.

עמרם מצנע: יש בתי ספר שעושים את המיצ"ב ויש כאלה שלא עושים אותו ואלה שעשו, כן מפרסמים.

רחל עזריה: זה לא יחזיק מעמד.

רחל עזריה: ברגע שיגיעו למערכת המשפטית, ידרשו לפרסם את זה.

רחל עזריה: ברור שזה יפורסם ולדעתי עדיף שהכנסת תיזום את המהלך הזה.

שמעון אוחיון: אני רוצה לומר משהו.

שמעון אוחיון: גם אני תומך בנקודה הזאת שבית הספר יפרסם.

שמעון אוחיון: אם אנחנו רוצים מעורבות של הורים בעניין הזה, יש מקום שבית ספר בו נעשתה בדיקה או מדגם כלשהו, שיודיע.

שמעון אוחיון: אנחנו לא מדברים על איזשהו פרסום כללי שכל אחד יאמר מה קורה אצלו בבית הספר אלא באותו בית ספר עצמו בו נעשתה בדיקה, תהיה למנהל אחריות לספר להורים שנעשתה אצלו בדיקה.

עמרם מצנע: המפקח מוציא דוח בין אם היו הפרות ובין אם לא היו הפרות.

עמרם מצנע: הדוח הזה הוא סודי?

עמרם מצנע: זכות הציבור לדעת.

<נירה גייפמן: משהו לגבי הביקורות.

<נירה גייפמן: לגבי משרד החינוך שהייה אחראי, הביקורות לא יכולות להיות ספונטניות.

<נירה גייפמן: יש תכנית ביקורת מסודרת לפי גודל ספק, לפי כמות שהוא מספק והביקורת היא לא רק בייצור אלא היא צריכה להיות בשינוע, בבתי הספר.

<נירה גייפמן: אם עובדים בתכנית מסודרת שגם תהיה חשופה להורים, זה שיבקרו ספק אחד ואת השני לא.

<נירה גייפמן: צריך לבקר את כולם, לא בתדירות לא הגיונית אבל גם תכנית ביקורת צריכה לבוא בצורה מוסדרת וכתובה מטעם משרד החינוך, מטעם אנשי המקצוע של משרד החינוך.

עמרם מצנע: יכולה גם להיות ביקורת פתע.

שמעון אוחיון: בתי ספר בהם נעשתה בדיקה, שידווחו, ירגיעו או יזהירו את ההורים.

<ישראל אליסף: אף אחד לא יזהיר.

<ישראל אליסף: למה שלא משרד החינוך שעושה את הבדיקות בבתי הספר לא יאמר?

עמרם מצנע: חברים נאמרו, מה עמדתכם?

<לירון שפיגל: המטרה של החוק היא לא לתת תו תקן לספק כזה או אחר.

<לירון שפיגל: אנחנו מדברים כאן על חוק של מניעה שמיועד למנוע מצב שלא מספקים מזון לפי הדרישות.

<לירון שפיגל: יש מסלול אחר, במידה ומאן דהוא רוצה לדעת אם המשרד פיקוח ומה תוצאות הפיקוח וזה חוק חופש המידע ולא החוק הזה.

<לירון שפיגל: כלומר, אם כמדיניות של המשרד, במידה וזה לא יסכל את העבודה של המשרד כי המטרה היא בראש ובראשונה למנוע, המשרד יחליט שהוא מפרסם פירוט לגבי הממצאים שהוא מצא או שיפנו בבקשה לקבל את המידע לפי חוק חופש המידע, נפעל לפי חוק חופש המידע.

<לירון שפיגל: אני לא חושב שהמקום לטפל בעניין הזה, הוא כאן.

<לירון שפיגל: אני חושב שאנחנו לא צריכים לכלול את זה בחוק הזה.

<לירון שפיגל: החוק הזה, כפי שהונח בפני הוועדה, לא צריך לכלול כאן עכשיו איזושהי דרישה שיתחילו לפרסם דוחות כאלה ואחרים.

<לירון שפיגל: זה גם יזמין דרישות אחרות של ספקים שלא דגמו אצלם ויתחילו לדרוש שיבואו לדגום אצלם.

<לירון שפיגל: ממסלול של פיקוח נעבור למסלול של רישוי וזאת לא מטרת החוק.

<ישראל אליסף: אני ממש לא מסכים עם מה שנאמר כאן.

<ישראל אליסף: בסופו של דבר אלה הילדים שלנו.

<ישראל אליסף: השקיפות היא חשובה מאוד וחוק חופש המידע הוא לא פתרון.

<ישראל אליסף: כל הורה ישלם את האגרה ויפנה?

<ישראל אליסף: זה לא הפתרון

<צור טהון: חלק אינטגרלי מחובת הפיקוח צריך להיות חובת היידוע.

<צור טהון: אם אנחנו רוצים להגביר את אמון הציבור בחקיקה של הכנסת בעיקר בנושא שחל על בריאות ילדינו, צריך לחייב אותם בחובת היידוע.

<ישראל אליסף: אני לא מבין למה יש התנגדות.

רות קלדרון: אני חושב שזה חשוב שהורים ידעו.

רות קלדרון: אנחנו נמצאים באמצע תהליך שינוי גדול של מודעות לצרכנות.

רות קלדרון: השינוי המהותי לדעתי יקרה לא כל כך מהר ואנחנו רואים כמחוקקים שזה לא הסיפור לחוקק אלא לקיים.

רות קלדרון: כדי לקיים, הורים כמוכם יכולים להוביל מהלך שבו אתם דורשים ממנהל בית הספר, הוא נגיש לכם, הוא חושש מכם, ואחר כך הדבר הזה יסתבר בהתחלה במקומות יותר מודעים ואחר כך בכל הארץ ואחר כך אפשר יהיה לחוקק כמו שמחוקקים שהשקיעה תהיה בשעת השקיעה.

רות קלדרון: אי אפשר לחוקק דבר שעוד אין לו בכלל מוכנות ציבורית.

רחל עזריה: אני חושבת שהרעיון הוא להעביר למנהלי בתי הספר ואם רוצים, למנהל בית ספר וליושב ראש הנהגת ההורים.

רחל עזריה: זה משהו שלא יגרום לכך שכל אחד ירוץ ויבקש את המידע.

רחל עזריה: אני חושבת שזאת יכולה להיות פשרה.

רחל עזריה: אני רוצה לומר יישר כוח וכל הכבוד.

עמרם מצנע: רגע.

עמרם מצנע: תני לנו קודם לאשר.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: סעיפים 22, 23, 24 ו-25 אושרו.

<מירב ישראלי: עם התוספת של הצו.

עמרם מצנע: עם התוספת של אישור על ידי הוועדה.

עמרם מצנע: בוויכוח שהיה או בדיון שהיה לנו כאן, גם אני חושב שצריך למצוא דרך.

עמרם מצנע: אני לא אחייב אתכם להכניס את זה בחקיקה.

עמרם מצנע: לפני שנצביע על כל החוק, אני רוצה עוד פעם לחזור ולומר שבסיכום של ישיבת הוועדה ייכתב בין שאר הדברים: רשמנו בפנינו שמשרד החינוך, משרד הבריאות, מרכז השלטון המקומי ואנחנו מוסיפים גם את משרד הכלכלה, למרות שהוא לא כאן, יחילו על כל המכרזים המפורסמים לאספקת מזון את הכללים על פי חוק זה.

עמרם מצנע: רשמנו את זה בפני עצמנו.

עמרם מצנע: אנחנו ממליצים למשרד החינוך למצוא דרך להביא לידיעת ההורים ומנהל המוסד החינוכי תוצאות של הפיקוח.

עמרם מצנע: ברשותכם, אנחנו מצביעים על כל החוק ומאשרים אותו.

עמרם מצנע: בעד – פה אחד

עמרם מצנע: עכשיו זאת הזדמנות להודות ולברך.

<קריאה: יש המלצה לעשות איזשהו דיאלוג.

עמרם מצנע: כן.

עמרם מצנע: המלצה לקיים שיח עם הגופים התורמים בנושא אספקת המזון על ידם כאשר הם מוחלים בתוך החוק.

עמרם מצנע: אני רוצה לומר מה שאמרתי בפתיחה.

עמרם מצנע: אנחנו אישרנו את הצעת החוק והיא תלך לקריאה שנייה ושלישית במליאת הכנסת.

עמרם מצנע: אנחנו נפעל כדי שזה יהיה עוד במושב הנוכחי, כלומר, בעשרת הימים הקרובים.

עמרם מצנע: כפי שאמרתי בהתחלה, זה באמת חוק שהוא בבחינת פריצת דרך.

עמרם מצנע: עבדו עליו שנים על פי דרישת ההורים, הרשויות המקומיות ומשרדי הממשלה.

עמרם מצנע: הוא לא מושלם.

עמרם מצנע: דרך אגב, אני לא מכיר חוקים מושלמים.

עמרם מצנע: הוא לא מושלם והוא בהחלט יחייב לימוד, מעקב ושינויים על פי הצורך.

עמרם מצנע: חברי הכנסת אוהבים חוקים שהם לא מושלמים כי אז אפשר לעשות תיקונים לחוקים.

עמרם מצנע: כמו כל חוק, החוק הזה יהיה מאוד מאוד מותנה ברצון הטוב ובשיתוף הפעולה של ההורים עם הרשויות המקומיות, עם מנהלי מוסדות החינוך, עם הספקים למיניהם, עם החברות המספקות כי זאת באמת מערכת עצומה ואדירה אבל חשיבותו של החוק היא שהוא בעצם מכניס פעם ראשונה את היד או את הרגל אם אתם רוצים במפתן של נושא מזון בריא לילדים.

רות קלדרון: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר שהחברה האזרחית יכולה לעזור לנו ולתת לזה קול, כי אז באמת זה סוגר את זה גם מצד החקיקה וגם מצד המימוש.

רות קלדרון: אלה דברים שאנחנו לא יכולים לעשות.

עמרם מצנע: תודה רבה לכם.

עמרם מצנע: לירון, תדאג לפרסום.

רחל עזריה: יישר כוח.

עמרם מצנע: תודה רבה.