הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 79, 2014-07-14 12:00

עדי קול: אנחנו נתחיל בלי השר.

עדי קול: נקווה שהוא יצטרף אלינו בהמשך.

עדי קול: אני שמחה לפתוח את הישיבה המיוחדת של הועדה המיוחדת לפניות הציבור.

עדי קול: כמו כל ישיבה אני פותחת ומסבירה על הועדה.

עדי קול: הועדה לפניות הציבור היא ועדה קטנה ונשכנית, כמו שאתם רואים.

עדי קול: זו ועדה שמתכנסת באופן שונה מוועדות בכנסת אך יש לה את אותן זכויות כמו לכל ועדה אחרת, אותן זכויות כמו לועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חוק ומשפט.

עדי קול: ההבדל בינה לבין ועדות אחרות שהיא מתכנסת בעקבות פנייה של ציבור, של אדם, של קבוצת אזרחים.

עדי קול: במקרה הזה של ציבור מאוד מאוד גדול ורחב שחוזר ופונה עם תלונות נגד חברת דואר ישראל.

עדי קול: החלטנו לכנס את הועדה אחרי התמודדות בתקופה האחרונה עם שטף של פניות.

עדי קול: יש שני גופים שאנחנו מקבלים הרבה פניות נגדם, אחת היא חברת הוט שאנחנו מטפלים בה באופן שיטתי.

עדי קול: כולם מחייכים כי הם מכירים את החברה ואת ההתנהלות מולה.

עדי קול: אנחנו נקיים דיונים עם המנכ"ל.

עדי קול: החברה השנייה היא חברת דואר ישראל.

עדי קול: לאחרונה הפניות נגד חברת הדואר הן רבות.

עדי קול: נמצאים פה נציגים רבים מהוד השרון, רעננה, רמת גן, נתניה, לוד ומבשרת.

עדי קול: אני בטוחה שיש לנו פונים נוספים שלא יכלו להגיע עקב המצב וגם כי מדובר ביום עבודה.

עדי קול: אנחנו מבקשים ומצפים שאתם תייצגו אותם נאמנה.

עדי קול: סדר הדיון, אנחנו ניתן לפונים להציג את דברם.

עדי קול: אני לא מבטיחה שכולם יוכלו לדבר.

עדי קול: יש כאן הרבה פונים מהרבה עיריות.

עדי קול: אנחנו נבקש אחר כך את תגובת חברת הדואר.

עדי קול: לצערי מנכ"ל הדואר לא נמצא, נמצא כאן ממלא מקום המנכ"ל שייתן את התשובה במקומו.

עדי קול: אציין באופן כללי, התפקיד של הועדה לפניות הציבור הוא להיות הקול של הציבור בכנסת, להתריע, להראות, לעלות את קולו של הציבור כאן.

עדי קול: הציבור ממורמר, כועס, רועם על השינויים שחלים בדואר.

עדי קול: אני חושבת שמגיע לו שירות ראוי יותר.

עדי קול: אנחנו צריכים למצוא לזה פתרון.

עדי קול: אני יודעת שהתגובות והתשובות שאנחנו הולכים לשמוע הם 'אנחנו בתהליך'.

עדי קול: אני מבינה את התהליך.

עדי קול: אני חושבת שהתהליך חשוב ועדיין אנשים רוצים פתרון.

עדי קול: יש דברים שאפשר לפתור עוד לפני שהתהליך יגיע לקיצו.

עדי קול: נכון שהיום הדואר הוא פחות יומיומי ושימושי משהיה בעבר.

עדי קול: עדיין הוא הכרחי לגורמים שלמים וגם לאוכלוסיות מוחלשות שמשתמשות בו באופן קבוע.

עדי קול: הצטרף אלינו השר גלעד ארדן.

עדי קול: אני שמחה לארח את שר התקשורת גלעד ארדן בוועדה לפניות הציבור.

עדי קול: אנחנו שמחים שבחרת להצטרף אלינו.

עדי קול: פתחתי ואמרתי שיש שני גופים שאנחנו מקבלים עליהם פניות חוזרות ונשנות, חברת הוט, אנחנו מנהלים דיונים ארוכים בנושא הזה, דיונים חוזרים ונשנים.

עדי קול: הגוף השני הוא הדואר.

עדי קול: הגיעו היום נציגים מהוד השרון, רעננה, רמת גן, נתניה, לוד, מבשרת ציון.

עדי קול: אנחנו מקבלים עשרות פניות על השירות הלקוי של דואר.

עדי קול: כמו תמיד אנחנו בוועדה לפניות הציבור מנהלים את הדיון בסדר מעט שונה מאחר והיא ודעה שונה מוועדות אחרות.

עדי קול: אנחנו נותנים לציבור לפתוח ולשאת דברים.

עדי קול: אני מקווה שזה מקובל עליך.

עדי קול: אני מבקשת שכל מי שמדבר יציג את שמו ומאיפה הוא מגיע.

עדי קול: אנחנו נתחיל עם עדי מהוד השרון.

<עדי ברמוחה: שלום.

<עדי ברמוחה: אני חברת מועצה בהוד השרון.

<עדי ברמוחה: לפני כחודשיים העליתי הצעה לסדר בישיבת המועצה בעניין הגדלה פיסית של מבנה הדואר במגדיאל, אני אסביר.

<עדי ברמוחה: לפני כן אני מבקשת לפתוח עם מכתב של תושבת על קורת הדואר בהוד השרון.

<עדי ברמוחה: "שלום.

<עדי ברמוחה: שמי שני אלדר מרחוב ניצנים, מגדיאל, הוד השרון.

<עדי ברמוחה: תושבת העיר מזה כ-11 שנה.

<עדי ברמוחה: אני פונה אליך לעזרה בנושא שירות הדואר בסניף הדואר מגדיאל ושירות חלוקת הדואר בתיבות הבתים בשכונה שלי ובסביבתה.

<עדי ברמוחה: זאת בעקבות פניות חוזרות ונשנות, שלנו ושל תושבי שכונות סמוכות, לפניות הציבור של חברת הדואר שלא קיבלו מענה.

<עדי ברמוחה: בהיותי תושבת מגדיאל אנחנו מקבלים שירותי דואר בכיכר מגדיאל.

<עדי ברמוחה: הסניף משרת 20 אלף תושבים, בסוף האכלוס עוד 3,000, דהיינו, 23 אלף תושבים".

<עדי ברמוחה: אני רק אעצור ואומר שסניף הדואר הזה קיים 65 שנה במתכונתו הנוכחית, שתי עמדות שירות לתשלומים ועמדה אחת לחלוקת דואר.

<עדי ברמוחה: "בשנה האחרונה התדרדר באופן משמעותי השירות בסניף.

<עדי ברמוחה: ראשית, הסניף מבחינה פיסית קטן מאוד, כמות כיסאות ההמתנה קטנה לעומת כמות הלקוחות הפונים אליו שנאלצים לעמוד פעמים רבות ולהמתין בחוץ, חורף, גשם.

<עדי ברמוחה: שנית, כמות עמדות מעטות לעומת כמות התושבים אותם הם משרתים.

<עדי ברמוחה: נוצר מצב בו זמן ההמתנה בתור אינו סביר, למעלה מחצי שעה".

<עדי ברמוחה: מי שירצה לקרוא יש כאן סדר היום של מי שחיכתה למעלה משעה וחצי.

<עדי ברמוחה: "ויותר בתנאים שאינם סבירים.

<עדי ברמוחה: למרות שמנהלת הסניף והפקידות משתדלות, כאן ראוי לציין את העובדים של הדואר שבאמת מנסים לעמוד תחת הלחץ אך לא מצליחים.

<עדי ברמוחה: המצב חמור אף יותר בעמדת החבילות שם נמצאת עובדת איטית במיוחד אשר אינה כשרה לסוג העבודה ובלחץ שכזה.

<עדי ברמוחה: גם אינה עומדת בנטל העבודה ובכמות החבילות והדואר הרשום שהיא אמורה לחלק.

<עדי ברמוחה: מצב זה יוצר תור ארוך במיוחד בעמדה.

<עדי ברמוחה: יתרה מכך, בשל עומס החבילות בסניף פעמים רבות פרטי הדואר שאמורים להימצא למחרת היום כמו שכתוב על הפתק שמקבלים בדואר, אינם מקוטלגים ומסודרים על המדף ומוכנים למסירה.

<עדי ברמוחה: אני הייתי ביום חמישי ואמרו לי שחילקו ומיינו את הדואר רק עד לשלישי לחודש, דהיינו, פתק רשום שקיבלתי היום אולי יהיה בשבוע הבא".

<עדי ברמוחה: לא בטוח.

<עדי ברמוחה: "תושבי שכונת מגדיאל והוד השרון סובלים מזה כמה חודשים בשיבושים בחלוקת דברי דואר לתיבות הבתים.

<עדי ברמוחה: הבעיה החלה עוד לפני פרוץ השביתה בדואר בחודש אפריל.

<עדי ברמוחה: בזמן השביתה המצב החריף ועם סיום השביתה השיבושים עלו מדרגה.

<עדי ברמוחה: בשיחות של מספר דיירי השכונה עם אביבה מהדואר המרכזי התברר כי הדוורית הקבועה הפסיקה לעבוד עקב תאונת עבודה וכי לא מונה לה דוור מחליף.

<עדי ברמוחה: יוצא מכך שדברי דואר ומכתבים אינם מגיעים אלינו במועד סביר, דבר שמשבש את שגרת חיינו וגורם לנו נזקים ועוגמת נפש" מי שהפנתה את המכתב היא חולה בטרשת נפוצה, כל המכתבים על תרופות למיניהם שהייתה אמורה לקבל הגיעו באיחור של שלושה שבועות.

<עדי ברמוחה: היא כותבת שהיא סובלת ממחלה קשה והיא נאלצת לעבור טיפולים בבתי חולים, בתל השומר באופן קבוע.

<עדי ברמוחה: בשל השיבושים בחלוקת הדואר היא אינה מקבלת בזמן הודעות וזימונים לטיפולים, תוצאות של בדיקות וכיוצא בזה.

<עדי ברמוחה: ידוע לה על שכנים נוספים שפספסו אירועים בעקבות הזמנות שלא הגיעו בזמן כמו קבלת תואר, אירועים בעירייה וכדומה.

<עדי ברמוחה: היא פתחה עצומה באינטרנט שנכון לאתמול חתומים עליה שם 786 איש.

<עדי ברמוחה: אני פונה כי לא נמצא פתרון ואנחנו לא מקבלים תשובות.

<עדי ברמוחה: אני יודעת שעיריית הוד השרון וראש העיר שלנו חי אדיב פנה כמה פעמים לחברת הדואר בעניין הסניף במגדיאל ולא נעשה עם זה דבר.

<עדי ברמוחה: יש פתרון והפתרון הוא מהיר וזריז, משום מה לא מיישמים אותו.

<עדי ברמוחה: זה שחברת דואר ישראל מהפרסומים האחרונים נמצאת בקשיים, סליחה, אותי זה לא מעניין.

<עדי ברמוחה: זו חברה ציבורית שאני אמורה לקבל ממנה שירות שאני לא מקבלת וגם לא מקבלת תשובות לפניות שלנו.

<עדי ברמוחה: לכן אנחנו פה.

עדי קול: תודה.

עדי קול: מיכל אלבו ממבשרת ציון, בבקשה.

<מיכל אלבו: שלום.

<מיכל אלבו: אני מיכל אלבו ממבשרת.

<מיכל אלבו: האמת שלא עשיתי עבודת מחקר, אני החלפתי את סגן ראש המועצה כי שינו את שעת המפגש והוא לא יכול להגיע.

<מיכל אלבו: אני לא מצוידת במכתב, אבל לשמחתי או לדאבוני עברתי הבוקר את החוויה באופן אישי כשהלכתי לאסוף חבילות מהדואר.

<מיכל אלבו: אני שומעת מה שאת אומרת שקורה בהוד השרון, אני אומרת שצרת רבים היא נחמה של טיפשים.

<מיכל אלבו: אנחנו עוברים דברים מאוד דומים.

<מיכל אלבו: אלינו הדואר לא מגיע הביתה.

<מיכל אלבו: שנים גרתי בבית הכרם בירושלים והתרגלתי שהדוור מגיע ומניח מכתבים בתיבה, זה לא קיים במבשרת.

<מיכל אלבו: יש מבנים מוזנחים, אני חושבת שהם מאז קום המדינה, לשם אנחנו הולכים כדי להוציא את הדואר מידי יום.

<מיכל אלבו: אני באופן האישי לומדת כעת באוניברסיטה הפתוחה, אני תלויה במשלוחים של ספרים ולא פעם ולא פעמיים קיבלתי אותם אחרי הזמן והגעתי לשיעורים ללא ספרים, לא מצוידת בספרי לימוד.

<מיכל אלבו: אומנם נעזרתי בספרייה האינטרנטית שלהם, אבל זה לא נעים וזה לא צריך להיות כך.

<מיכל אלבו: מבשרת ציון היא עיר, כמעט עיר, היא ישוב של 28 אלף תושבים.

<מיכל אלבו: יש לנו שני סניפים.

<מיכל אלבו: אחד הוא באזור מגוריי, בקסטל, זה סניף שיש בו דלפק אחד בודד.

<מיכל אלבו: יושב בו אדם בעל צרכים מיוחדים, נכה.

<מיכל אלבו: אני הראשונה שנלחמת תמיד בעד שילוב של אנשים בעלי בעיות תפקודיות.

<מיכל אלבו: אני נשואה לנכה צה"ל.

<מיכל אלבו: אני מגיעה לסניף ולא נעים לי לתת את הפתק של החבילה כי הבנאדם בקושי מצליח לקום ולהביא לי את החבילה.

<מיכל אלבו: הגעתי למן סידור כזה שאני ממש נכנסת למחסן פנימה ולוקחת בעצמי.

<מיכל אלבו: אני לא חושבת שחברה ציבורית ראוי לה שתתנהל בצורה כזאת.

<מיכל אלבו: את אומרת שהשירותים הם מאוד אדיבים והעובדים עושים את המקסימום, אני לא יודעת, אני לצערי הרב בסניף השני שנמצא בקניון, אני לא רואה עובדים שיוצאים מכליהם לשרת אותנו.

<מיכל אלבו: אני רואה התנהלות בעצלתיים, איטית.

<מיכל אלבו: הזמן הממוצע לתור הוא 37-38 דקות.

<מיכל אלבו: היום אני חיכיתי 46 דקות.

<מיכל אלבו: אני גם שלחתי לכם תמונות כדי שתתרשמו מהמקום.

<מיכל אלבו: אתם פשוט לא מבינים, המיזוג הוא מאווררים שנתלו עם קום המדינה על הקירות.

<מיכל אלבו: אני לא מגזימה.

<מיכל אלבו: הארונות הם ברזל, החבילות זרוקות על הרצפה בערמות - - -

<עדי ברמוחה: בשירותים, במטבחון.

<מיכל אלבו: אין שם שירותים או מטבחון.

<עדי ברמוחה: אצלנו בשירותים ובמטבחון.

<מיכל אלבו: אני סיימתי.

<מיכל אלבו: אני חושבת שהאווירה ברורה.

עדי קול: תודה.

עדי קול: בבקשה ניר מרעננה.

<ניר קריסטל: אני ניר קריסטל, ממועצת העיר רעננה.

<ניר קריסטל: ראשית אנחנו בעד.

<ניר קריסטל: אנחנו לא נגד, אנחנו בעד ואנחנו בעד שירות ראוי.

<ניר קריסטל: הסיפור הוא מאוד פשוט, אצלנו העניין התחיל, אני פניתי כאזרח לא הייתי עדיין במועצה, זה היה לפני ארבע שנים.

<ניר קריסטל: ארבע שנים לא השתנה כלום ברעננה.

<ניר קריסטל: האוכלוסייה עם הזמן רק גדלה, אנחנו 84 אלף תושבים.

<ניר קריסטל: השירות עומד באותו מקום, באותה רמה.

<ניר קריסטל: יש צוות נהדר.

<ניר קריסטל: באמת יש צוות שעושה מעל ומעבר.

<ניר קריסטל: האמת שאני לא מקנא בהם, אני לא הייתי יושב במקומם דקה, במקום עבודה שכזה.

<ניר קריסטל: שנית, הפתרונות הם פתרונות קלים, ישימים, מהירים ובעלויות יחסית זולות.

<ניר קריסטל: אני אומר את זה מאחר ובמקצועי אני מנהל שיווק ושירות, אומנם בעולם הבריאות, התמודדתי בדיוק עם אותן בעיות שמתמודדת חברת הדואר.

<ניר קריסטל: בוודאי שיש מקומות אחרים בארץ שצריך מבנים ופסילטיס והכול.

<ניר קריסטל: אצלנו זאת לא הבעיה.

<ניר קריסטל: הבעיה בתור התחלה היא לאייש עמדות שירות קיימות שאילו היו מאיישים אותן התורים היו מתקצרים ב-60% מהזמן.

<ניר קריסטל: אני מקבל תשובות, אני חייב לומר שהדיון הזה והנוכחות של כולנו פה באה אחרי תסיסה אדירה שיש אצל התושבים.

<ניר קריסטל: באמת, האנשים מתבטאים במילים מאוד קשות ואנחנו מגיעים למצב שאנחנו מחתימים עצומות והכול רק כדי שמישהו ישמע אותנו.

<ניר קריסטל: אני מקבל תשובות מהדואר, אני חייב להגיד לכם שקיבלתי תשובה מהדואר, אז קיבלתי תשובה בכתב.

<ניר קריסטל: גם לפני ארבע שנים קיבלתי תשובה בכתב שהשורה התחתונה שלו 'אנחנו שוקדים על שיפור השירות'.

<ניר קריסטל: זה בסדר לשקוד ארבע שנים, זה נחמד, אבל לא קרה כלום.

<ניר קריסטל: במונחים של שירות התשובות רק מי, מתי ואיפה.

<ניר קריסטל: התשובות הן: מי נותן את השירות, מתי הוא נותן את השירות ואיפה אתה מקבל אותו.

<ניר קריסטל: אלו שלושה פרמטרים של שירות.

<ניר קריסטל: בכל שירות שתבחנו בעולם אלו המדדים.

<ניר קריסטל: הדואר עונה שזמן ההמתנה בממוצע בסניף ברעננה, בסניף הראשי שלנו, הוא 15 דקות.

<ניר קריסטל: חברים, באמת, אפשר לבנות תחנת חלל לידו, כי אסטרונאוטים ענו לי.

<ניר קריסטל: אני מצטער על הביטוי.

<ניר קריסטל: זה אולי זמן הממוצע בחבילות, אבל בתור לאשנב כל אדם אומר לי 'אני הולך לבנק, אני חוזר, אני מקפל את מכונת הכביסה, חוזר למטה ועדיין לא הגיע התור'.

<ניר קריסטל: אם תרצו אני אביא את זה שאמר לי את זה.

<ניר קריסטל: אני בעצמי עומד שם שעות.

<ניר קריסטל: זה זמן עבודה של אנשים, זה זמן שאנשים לא מייצרים.

<ניר קריסטל: אפשר לתת פתרונות.

<ניר קריסטל: אני אתן לכם כמה לדוגמה.

<ניר קריסטל: בתור התחלה, אם היו מאיישים את עמדות השירות זמן המתנה היה מתקצר ב-60%.

<ניר קריסטל: היום המון אנשים שמזמינים דברים ב-e-buy, בסך הכול רוצים לבוא לקחת.

<ניר קריסטל: לדוגמה, לו היו לוקחים ונותנים רק חבילות בין 19:00 ל- 21:00 בערב, רק דברים כאלה כשאנשים עוברים בדרך חזרה מהעבודה, הם באמת היו עומדים שלוש דקות ולא יותר.

<ניר קריסטל: יש פתרונות מאוד קלים, אבל איש מחברת הדואר, הזמנתי אותם לא פעם ולא פעמיים, אפילו לא בא לבקר.

<ניר קריסטל: לקבל תשובות שלא מתאימות למציאות זה פשוט עגום.

<אנה ריבקין: אני תושבת גני אביב בלוד.

<אנה ריבקין: בשכונת גני אביב יש סוכנות דואר, אפילו לא סניף.

<אנה ריבקין: הוא משרת בין 20 אלף ל-25 אלף תושבים.

<אנה ריבקין: יש שם שלוש עמדות, לרוב רק שתיים פועלות.

<אנה ריבקין: בימים קשים רק עמדה אחת.

<אנה ריבקין: זה בעצם יוצר תורים אדירים.

<אנה ריבקין: דיברו כאן על 40 דקות, אני עמדתי גם שעה וחצי.

<אנה ריבקין: זה אומר ללכת לסופר, להביא את הקניות ועוד.

<אנה ריבקין: שטח הסניף הוא פצפון, 16 מ"ר, חצי מהסניף גם תפוס על ידי כספומט כי אין לנו סניף בנק באזור שלנו.

<אנה ריבקין: אין לנו איפה לחכות.

<אנה ריבקין: יש שם שני ספסלים, שני מקומות ישיבה בספסל, אין מיזוג, בקושי יש מיזוג.

<אנה ריבקין: אנשים עומדים בחוץ בשמש.

<אנה ריבקין: בשכונה הזאת יש בה הרבה מאוד עולים ותיקים, אנשים קשישים שאין להם אופציית ניידות לסניף אחר, אין, פשוט לא קיים, הם נאלצים לעמוד בשמש, גם בחוץ אין איפה לשבת, כמובן אין הצללה.

<אנה ריבקין: עם כל הרצון הטוב של העובדות, הן פשוט לא עומדות בעומס.

<אנה ריבקין: השירות שינתן הוא בהתאם, הן עמוסות.

<אנה ריבקין: חבילות לא מגיעות בזמן.

<אנה ריבקין: לי אישית איבדו שש חבילות מתוך שמונה.

<אנה ריבקין: הזמנתי שמונה חבילות, איבדו לי שש.

<אנה ריבקין: אבד, לא יודעים איפה.

<אנה ריבקין: בסניף אין שם עובדות דוברות רוסית וערבית למרות שהסניף הזה משרת בעיקר דוברי רוסית וערבית, הרבה מאוד תושבים שמסביב לשכונה.

<אנה ריבקין: בעצם אלו בעיות שכולנו מכירים, כולנו חווים ואין שום פתרונות מהדואר.

<אנה ריבקין: זאת אומרת, הסניף שלנו צריך להיות גדול לפחות פי שתיים.

<אנה ריבקין: אולי להפריד בין חבילות לבין שירותים אחרים, שירותים כלכליים.

<אנה ריבקין: בגלל שאין לנו באזור סניף בנק אז אנשים באים לשלם שם חשבונות.

<אנה ריבקין: בשביל לאסוף חבילה אני צריכה להמתין שעה וחצי, זה הזוי.

<אנה ריבקין: זה פשוט הזוי.

<אילן מנחם: אני תושב רמת גן.

<אילן מנחם: אני קודם אפתח במשהו כדרך אגב, אבל הוא קשור לענייננו.

<אילן מנחם: קיבלתי כאן הודעה ללכת לקחת חבילה מהדואר ב-8 ביולי.

<אילן מנחם: בחותמת מצוין שאפשר לבוא לקחת את החבילה גם בימים ב' ו-ג' בין 15:30 ל- 18:00 כאשר הסניפים סגורים בשעות האלה בתקופת יולי אוגוסט.

<אילן מנחם: זו דוגמה לרשלנות קטנה, כך נראה שירות הדואר בהרבה מקרים.

<אילן מנחם: השאלה כמה זה קורה, אם זה היה קורה פעם בחמש שנים אז בסדר, אבל כשזה קורה בכל פעולה שנייה או שלישית זה בלתי נסלח.

<אילן מנחם: לענייננו, אני מבקש לדבר על נושא של זמן ההמתנה.

<אילן מנחם: לקחתי בצורה שיטתית ומסודרת מדגם של 20 מקרים, לקחתי את הסרט של "סדרמט", זמן ההגעה לסניף ולקחתי את הקבלה כשקיבלתי את השירות, שם מצוין זמן גמר השירות.

<אילן מנחם: ב- 80% מהמקרים מצאתי שהמתנתי היא למעלה מחצי שעה כדי לקבל שירות לשלוח מספר דברי דואר.

<אילן מנחם: אגב, מדובר בסניף של יד אליהו, אבל זה קרה בגם בסניף אואזיס ברמת גן, כך שבשני המקומות קיבלתי סטירה.

<אילן מנחם: זה לא משנה איפה הלכתי.

<אילן מנחם: קיבלתי גם ממנכ"ל רשות הדואר חיים אלמוזנינו וגם - - -

עדי קול: אני אגיד שוב, אמרתי את זה בהתחלה, העובדה שהמנכ"ל לא הגיע לדיון כזה בכנסת אליו הגיעו נציגים מכל רחבי הארץ שיכלו לקחת יום חופש ולהגיע לכאן ולהציג את הדברים, זה בזיון.

עדי קול: העובדה שפניתי אליו, פניתי אליו אתמול ואמרתי לו שהשר יגיע וזה לא מכובד שמנכ"ל לא מגיע, אני תכף אברר איפה הוא.

עדי קול: אמרתי בפתיחה ואני מבקשת לומר שוב שבאמת לא מקובל הזלזול בכנסת, בוועדה שלה ובטח בשר ובנכונות שלו.

<אילן מנחם: קיבלתי כאן תשובה מחגי עינת היועץ המשפטי, בעצם הוא מדבר על זמן ממוצע שנקבע על פי תנאי הרישיון.

<אילן מנחם: אני מצטט "הוראות חברת הדואר קובעות שזמן המתנה שנתי בסניפי הדואר, כ-2% זמן ההמתנה הממוצע יכול לנוע בין 10 דקות ל-25 דקות, ואילו ב-3% מהסניפים זמן המתנה יכול לעלות על 25 דקות מבלי שתהייה בכך הפרה של הוראות הרישיון".

<אילן מנחם: כלומר, אני כאזרח לעולם לא אוכל להוכיח הפרה של תנאי הרישיון כי מדובר על זמן ממוצע.

<אילן מנחם: זו אותה בדיחה על בנאדם שטבע בבריכה שהעומק הממוצע שלה הוא חצי מטר.

<אילן מנחם: זה בדיוק העניין כאן.

עדי קול: וזו גם תשובה לא ראויה.

עדי קול: אני חייבת לומר שיש משרדים שפשוט נותנים תשובות לא ראויות לאזרחים.

עדי קול: גם אנחנו פונים ומקבלים תשובות ואנחנו לא מצפים לשמוע ציטוט מתנאי הרישיון.

עדי קול: סליחה.

<אילן מנחם: חברת הדואר מתנערת מקביעת מדדי ביצוע ומאמנת שירות כמו שקיים בכל גוף ציבורי שנותן שירותים חיוניים לציבור.

<אילן מנחם: היום כשגוף ציבורי, קופת גמל לדוגמה, לא נותן מענה תוך X ימים ישר הוא מקבל קנס מהממונה, אבל פה מותר לעשות מה שרוצים.

עדי קול: אולי אנחנו צריכים לעשות חקיקה כזאת.

<אילן מנחם: כאן מותר לעשות מה שרוצים.

<אילן מנחם: קצת העמקתי גם לגבי ההיסטוריה, מתברר שבאותה וועדה שישבנו כאן ,אני לא הגשתי תלונה ולא הוזמנתי.

<אילן מנחם: בשנת 2009 התקיים דיון גם בנושא של חברת הדואר ופרוטוקול הועדה פורסם ב- 10 ביוני 2009, בסיכום הישיבה, יושב ראש הועדה חבר הכנסת אורי מקלב בסעיף 2 קרא לחברת הדואר ולמשרד התקשורת לנסח אמנת שירות שתחייב את כל סניפי וסוכני הדואר.

<אילן מנחם: אז איפה המעקב אחר ביצוע ההחלטות?

<אילן מנחם: מי מוודא שאנחנו יושבים כאן בוועדה, מקבלים בה החלטות, אני לא יודע איך לקרוא לתוקף המחייב למה שדנים כאן.

<אילן מנחם: מישהו מקיים מעקב לוודא שזה מבוצע?

<אילן מנחם: אחרת זה לא שווה.

עדי קול: תודה.

עדי קול: נציגי נתניה בבקשה.

<עמרי תורג'מן: שלום.

<עמרי תורג'מן: אני עמרי תורג'מן, אני בן 23.

<עמרי תורג'מן: לפני כחודשיים לאחר שירות גרוע מאוד שקיבלתי בדואר החלטתי לפתוח דף פייסבוק שבעצם יביא לשינוי ושיפור ביחידת הדואר שלנו שבקריית נורדאו בנתניה.

<עמרי תורג'מן: היחידה נותנת שירות לשלוש שכונות שנמצאות בסביבה וכן לאזור תעשייה שנמצא ליד איקאה.

<עמרי תורג'מן: היחידה נותנת שירות לשכונת שהן מעל ל-30 אלף תושבים.

<עמרי תורג'מן: גודל היחידה הוא בסדר גודל של 20 מ"ר, חלקו או חציו הוא מחסן.

<עמרי תורג'מן: במקום יש ארבעה מקומות ישיבה שעל שניים תמיד מונחים עליהם שקים של מכתבים או חבילות.

<עמרי תורג'מן: מזגן יש, קיר, לא עילי ולא מזגן תחתי, ממש ישן, ישן ישן.

<עמרי תורג'מן: הסניף קיים משנות ה-60, מדובר על צריפון אסבסט.

<עמרי תורג'מן: אנשים נאלצים להמתין בשמש על שלושה ספסלים בחוץ שגם הם לא מספיקים לאנשים.

<עמרי תורג'מן: לפני שלושה חודשים שעות הפתיחה צומצמו עקב החלטה של הזכיינית.

<עמרי תורג'מן: היא רוצה לעזוב וההנהלה לא אישרה לה לעזוב, היא הציבה אופציה, או שהיא עוזבת או שהיא מצמצמת את השעות.

<עמרי תורג'מן: כרגע אנחנו מדברים על 42 שעות שבועיות ש-30 אלף תושבים אמורים להתחלק בהם.

<עמרי תורג'מן: תוכלו לצפות בעמוד הפייסבוק שלי שנקרא 'יחידת הדואר קריית נורדאו', תוכלו לראות תורים של למעלה מ-100 מספרים, למעלה משעה המתנה, תמונות של תורים ענקיים של אנשים שעומדים בשמש יש בלי סוף.

<עמרי תורג'מן: בסך הכול אנשים באים לאסוף חבילות מחו"ל מסניף הדואר.

<עמרי תורג'מן: אני עושה את זה לפחות פעם בשבוע.

<עמרי תורג'מן: גם המשפחה שלי שגם הם פעם בשבוע מגיעים בעצם נאלצים לעמוד שעה בתור בשביל לקבל חבילה כשהשירות עצמו הוא דקה, אבל גם זה לפעמים לא קורה כי מחפשים אותה.

<עמרי תורג'מן: היחידה משרתת גם עולים, גם קשישים, גם תושבים בעלי מוגבלות, אנשים עם איכות לא גבוהה במיוחד שנאלצים לקבל שירות מסניף הדואר.

<אמיר כוכבי: אני סגן ראש עיריית הוד השרון.

<אמיר כוכבי: משפט אחד להוסיף.

<אמיר כוכבי: יש את ציר השירות שעליו דיברו כולם.

<אמיר כוכבי: יש תחושה שיש שביתה איטלקית בדואר.

<אמיר כוכבי: חברת המועצה עדי ברמוחה דיברה על איזו עובדת שחלתה, יש לה דיווחים על דוור ששבר רגל, הגיע מחליף לא הגיע מחליף, לא מחלקים דואר בהוד השרון.

<אמיר כוכבי: אבל זה לא הציר היחיד, הציר השני הוא ציר הפיתוח.

<אמיר כוכבי: אנחנו מתנהלים מול חברת הדואר משנת 2007 להרחבת סניפים קיימים, על פתיחת סניפים חדשים.

<אמיר כוכבי: יש לנו נתונים, הבאתי את מנהלת הנכסים של העירייה, יש לנו נתונים על מה הדואר לא משלם לעיר ומה הוא כן אמור לשלם.

<אמיר כוכבי: ההתנהלות מול הדואר שלא מגיב להתפתחות המהירה של העיר, זה חלק מרכזי ממה שתוקע היום את השירות.

<אמיר כוכבי: יש כאן שני צירים, יש את ציר השירות, בגלל המצב אליו נקלע הדואר הוא נוקט בשביתה איטלקית ומקצץ תקנים.

<אמיר כוכבי: יש את ציר הפיתוח שזה עניין שכבר מתגלגל מהעשור הקודם.

עדי קול: אני מבקשת לומר לכם שנמצאים איתי שני יושבי ראש קודמים של הועדה הזאת.

עדי קול: חבר הכנסת דוד אזולאי וחבר הכנסת אורי מקלב.

עדי קול: אני מניחה שגם הם קיבלו פניות לגבי הדואר בעבר ואני ממשיכה.

אורי מקלב: טיפלנו בעבר ועדיין אנחנו נמצאים באותו מצב.

אורי מקלב: לא התקדמנו.

אורי מקלב: חמש שנים אנחנו לא באותו מצב, הולכים אחורה.

דוד אזולאי: אני מבקש להודות ליושבת ראש שלקחה את היוזמה וממשיכה לקדם את הנושא החשוב הזה שהוא חשוב לכולנו.

דוד אזולאי: אני מאוד מעריך שהשר מצא לנכון להשתתף בדיון הזה, זה נושא חשוב.

דוד אזולאי: בעוונותיי הרבים לפעמים אני מציע לאנשים, 'בשביל מה אתם באים לתת את ההזמנה, תשלחו אותה בדואר, זה הכי טוב'.

דוד אזולאי: אני לא רוצה להטריח אנשים, אבל בכל פעם אני מתבדה מחדש.

דוד אזולאי: כדי לסבר את האוזן, יש כאן הזמנה שקיבלתי, היא נשלחה בתאריך י"ג סיוון, 11.6.

דוד אזולאי: האירוע היה ב-1 ביולי, זמן סביר לשלוח.

דוד אזולאי: מתי קיבלתי אותה?

דוד אזולאי: ב-10 ליולי.

דוד אזולאי: זו עובדה אדוני השר.

דוד אזולאי: אם הייתי יודע הייתי הולך ברגל ואז זה היה מגיע יותר מהר.

דוד אזולאי: באמת, אני חושב שלממשלה הזאת יש ידע רב בנושא ההפרטות.

דוד אזולאי: זו ממשלה שיודעת לעשות הפרטות.

דוד אזולאי: אני לא אוהב הפרטות, אבל כשאתה שומע את הדברים האלה, לצערי הרב כנראה אנחנו מביאים את זה על ראשנו כי אחרת אין הסבר.

דוד אזולאי: רשות כזאת שאמורה לתת שירות לאזרח בעידן התחרותי הגדול ביותר, פה בדיוק נמצאת הבעיה.

דוד אזולאי: שאלתי מישהו מאיפה אתה, הוא אמר לי מהרצליה או רעננה, אני מתנחם שמעתי כאן את כולם, חשבתי שהבעיה היא רק בעיירות הפיתוח, בפריפריה.

דוד אזולאי: אמרתי 'טוב, אותנו לא סופרים'.

דוד אזולאי: אני שמח שאני נמצא בחברה טובה.

דוד אזולאי: בעכו היה לנו סניף שכונתי, בשעה טובה הרחיבו את הסניף, עשו סניף יפה במקום מרכזי, גדול, אבל ללכת לשם זה פשוט סיוט.

דוד אזולאי: אני לא מדבר על אנשים שמקבלים קצבאות.

דוד אזולאי: מי שצריך להיות שם באותו יום מוטב שלא ילך.

דוד אזולאי: אבל סתם בימים כתיקונם, לעמוד כל כך הרבה זמן?

דוד אזולאי: שאלתי שם את אחד העובדים מה יותר פשוט, אני לא בא לעשות עסקאות בדואר, אני בא לקבל מכתב רשום או חבילה, למה לא לסדר שירות יעודי לאנשים האלה.

דוד אזולאי: תורידו מהלחץ כי רוב האנשים לא באים לעשות עסקאות בדואר מאותן סיבות שמנו כאן.

דוד אזולאי: שיהיה תור אחד לאנשים שבאמת באים לקבל או למסור דואר רשום שזמן השירות האמיתי לוקח חצי דקה, הבנאדם בא לקחת את החבילה והולך הביתה.

דוד אזולאי: בכך חסכת כמעט 50% מאותם אנשים שנמצאים במקום.

דוד אזולאי: דבר נוסף הוא התנאים.

דוד אזולאי: יש מקומות שפשוט אין תנאים.

דוד אזולאי: מרכזי החלוקה – עשו דבר מבורך וקבעו מרכזי חלוקה שכונתיים, זה בסדר, אנחנו מתייעלים ומתקדמים, זה בסדר ואין לי טענה, אבל עשו לעצמם חיים קלים.

דוד אזולאי: במקום להביא כל יום את הדואר, במקרה הטוב הם מחלקים את הדואר פעמיים בשבוע, כן, במקרה הטוב.

דוד אזולאי: הבנתי למה חלים עיכובים כאלה.

דוד אזולאי: מספיק שהמכתב הגיע יום לפני החלוקה, הוא ישכב עוד שבוע ימים עד שאקבל את המכתב הזה.

דוד אזולאי: למה, מה חטאתי, מה פשעתי?

דוד אזולאי: משלמים בשביל זה כסף.

דוד אזולאי: למה אני לא מקבל את השירות שמגיע לנו?

דוד אזולאי: אני לא מדבר על ימי חירום, אני לא מדבר על חגים, ימי חול המועד ולא על חופשות שבאמת אז מקבלים דואר פעם אחת בשבוע.

דוד אזולאי: אני אומר לכם שאני יודע שאני צריך לקבל דואר כל יום, אין דואר בתיבה.

דוד אזולאי: במקרה הטוב אני מקבל אותו פעמיים בשבוע.

דוד אזולאי: למה?

דוד אזולאי: סוכנות הדואר שלנו, אני לא רוצה לומר שמכתב כזה אני מקבל אותו פתוח.

דוד אזולאי: ביקשתי כמה פעמים לבדוק איך קורה שפותחים לי מכתבים.

דוד אזולאי: אני חושב, אני לא אומר את זה לשר אלא לאנשי הדואר שמתפרנסים מהענף הזה, יש תחרות עצומה.

דוד אזולאי: בסופו של דבר אנשים יפסיקו לעבוד אתכם.

דוד אזולאי: תתייעלו כי אחרת אתם נופלים כפרי בשל לידיה של הממשלה, ובצדק היא תפריט.

דוד אזולאי: בגלל תלונות כאלה מגיעים להפרטה.

דוד אזולאי: תודה.

עדי קול: אני מבקשת לספר לכם על חווית הדואר שלי מהשבוע שעבר.

עדי קול: יש לנו סניף דואר בכנסת, הגעתי אליו בשבוע שעבר וביקשתי לשלוח דואר רשום.

עדי קול: ישבו שתי פקידות, כמעט אין עבודה בדואר ולפחות באותו רגע, הן היו עסוקות בלראות סרטון שאחת הבנות שלחה לבת שלה, זה היה סרט בנג'י ועד שכל הסרט לא הסתיים היא לא התפנה, הבת שם עלתה וקפצה והאימא שלה התקשרה לבשר לה כמה יפה היה לראות.

עדי קול: אני עמדתי וצפיתי איתה בסרט כי היא לא יכלה לתת לי שירות עד אז.

אורי מקלב: נראה לי שזה הסרט האחרון שהן הולכות לראות.

אורי מקלב: יש החלטה, מגמה לסגור את סניף הדואר כאן בכנסת, זו טעות מאוד חמורה.

אורי מקלב: אם התייחסת לזה, גם אני ביקרתי לפני - - -

גלעד ארדן: יש החלטה כזאת?

אורי מקלב: כן.

גלעד ארדן: אתה בטוח?

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: אני דיברתי עם שתיהן, הן אמרו שהן קיבלו הודעה שהולכים לסגור.

גלעד ארדן: אדוני סמנכ"ל הפיקוח על הדואר אומר שאי אפשר לקבל החלטה לסגירת סניף מבלי אישור המשרד.

אורי מקלב: לא הכנסת.

אורי מקלב: הדואר עצמו קיבל את ההחלטה.

אורי מקלב: <קריאה:> לא ידוע לי על כך.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: בכל אופן הפקידות ביקשו ממני לפעול.

אורי מקלב: תודה רבה לך גברתי יושבת הראש.

אורי מקלב: אני מבקש לפתוח ולומר שיש אולי נקודות אור.

אורי מקלב: נתחיל עם הדברים הטובים.

אורי מקלב: יש כאן שילוב של שלושה דברים שאולי יביאו שינוי.

אורי מקלב: כפי שאמרה היושבת הראש, מנהלת הוועדה הביאה לי את הפרוטוקול מלפני חמש שנים שראש הוועדה אומר 'אמנה' ועוד דברים, ואנחנו נמצאים באותה סיטואציה.

אורי מקלב: אבל שלושה דברים השתנו.

אורי מקלב: ראשית, השר עצמו משתתף.

אורי מקלב: אני באמת חושב שזה מראה את האופי ואת הרצינות, בכל אופן יש שוני מאוד גדול כשהשר בעצמו מעורב בעניין ומלווה את הדברים ושומע את הדברים מהתושבים באופן בלתי אמצעי.

אורי מקלב: אתם התושבים שהפסדתם ימי עבודה, הגעתם מכל הארץ, זו מעורבות תושבים שיכולה להביא את השינוי.

אורי מקלב: אני מבקש מכם להמשיך בעניין הזה בשילוב היושבת הראש שרואה את הנושא כאחד מהדברים החשובים.

אורי מקלב: כפי שנאמר כבר, היום הדואר ברובו נותן את השירותים בעיקר לשכבות הסוציו-אקונומי הנמוכות.

אורי מקלב: במהות הם אלה שהכי הרבה נדרשים לשירות הזה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שבסופו של דבר הם מקבלים את היחס ואת השירות הגרוע ביותר, במצב הטוב הוא 30 דקות המתנה.

אורי מקלב: יש מושג 'לעג לרש'.

אורי מקלב: כמו שיודע אנחנו לא הולכים עם הציציות בחוץ, אנחנו מכניסים אותם בפנים משום שחלילה, אנחנו עושים מצוות ואתה לא יכול.

אורי מקלב: במה דברים אמורים, תשע עמדות יש בסניפי דואר, אנחנו לא מדברים על סניף דואר קטן, אבל רק שתיים או שלוש פתוחות ואתה לא מבין, זה לא מקום קטן.

אורי מקלב: אני אסכם בשניים-שלושה משפטים על מכתב מאזרח שהגיע אלי, אני לא מדבר על הפריפריה ולא על רעננה אלא על עיר הבירה, ירושלים, מדובר על סניף הדואר גאולה, שערי גאולה לא באים אליו אלא הסניף נקרא שערי גאולה שעדיין לא הגיעו לעולם.

אורי מקלב: הוא כותב: "סניף הדואר הנ"ל משרת אזור נרחב בירושלים.

אורי מקלב: רוב האוכלוסייה הם בסוציו-אקונומי נמוך.

אורי מקלב: זמן ההמתנה המשוער הוא 30-40 דקות.

אורי מקלב: מתוך תשע עמדות רק שלוש מאוישות " הוא מביא כאן גם תמונות ואומר: "המנהל זעוף פנים בחדר זכוכית, דלתו סגורה, רק בכניסה פנימית אפשר לפתוח".

אורי מקלב: הסיפור האישי, "אחרי חצי שעה של המתנה נודע לי בכלל שהחבילה נמצאת בסניף האחר.

אורי מקלב: לשאלתי מדוע מופיעה מדבקה של סניף זה התשובה הייתה: לא יודע, טעות".

אורי מקלב: הוא מציע הצעה לחברי כנסת שהוא פנה אליהם: "אני ממליץ לכל המעוניין, לכל מי שאיכפת לו להגיע לביקורי פתע במספר ימי מדגם".

אורי מקלב: אני מציע לאדוני השר לבצע ביקורי פתע במקומות האלה.

אורי מקלב: אני תמיד מוכן להצטרף אם יקראו לי כדי לראות במה מדובר.

אורי מקלב: גם אני הבאתי הזמנה, אני לא מתואם עם חברי הטוב, הבאתי הזמנה.

אורי מקלב: הבוקר הוצאתי מהתיבה, יצאתי קצת יותר מאוחר, במקרה הדואר הגיע מאוחר יותר.

אורי מקלב: קיבלתי הזמנה.

אורי מקלב: למה הבאתי אותה לכנסת?

אורי מקלב: אם אני לא מגיע לאירוע אני שולח מכתב ברכה, פתחתי את הזמנה כדי לרשום ביומן את התאריך.

אורי מקלב: אני מסתכל ורואה שהחתונה הייתה ביום חמישי ה-10 ביולי.

אורי מקלב: אני מסתכל ורואה שהחותמת מסניף תל אביב יפו, מה-8.7.

אורי מקלב: אני לא יודע למה.

אורי מקלב: אבל מ-8.7 יש חותמת, קיבלתי את זה היום, היום אנחנו ב-14.7.

אורי מקלב: <קריאה:> לי יש חותמת מה-16.6, אני ניצול שואה.

אורי מקלב: זה עניין שאני צריך לקבל אישור מהרשות לניצולי שואה לתרופה מסוימת והוא הגיע אלי רק אתמול.

אורי מקלב: זה חודש ימים.

עדי קול: לפחות קיבלת אישור.

עדי קול: <קריאה:> קיבלתי אישור, אבל הנה המכתב פה, הוא מה-16.6.

אורי מקלב: אני מניח שזה לא סוד, אבל השר מקדם רפורמה בכל עניין מכתבי הדואר הרשום, הוא פועל גם בנושא הזה.

אורי מקלב: היועצת עומדת איתי בקשר כי אני הצעתי הצעת חוק פרטית יחד חברי כנסת בנוגע לצורך בהזדהות של האנשים כשהם שולחים למכתב הרשום.

אורי מקלב: אני לא נכנס לנושא הזה אלא רק להגיד איך הגיע אלי הנושא, כל אחד ששולח לי לוח שנה אני חייב להגיע לדואר לקחת אותו, הוא צריך להזדהות מאיפה הוא שולח, חוץ ממשרדים ממשלתיים.

אורי מקלב: למה זה הגיע, לא בגלל שאיכפת לי, אלא בגלל ההמתנה.

אורי מקלב: נקודת הפתיחה של מה מחולל את החוק הזה, אם רק בשביל לבוא לקחת הייתי עושה את זה, אבל בגלל שצריך להמתין לכל הדבר הזה אני אומר שאני לא רוצה את זה.

אורי מקלב: תגידו לי מראש מי שולח לי.

אורי מקלב: הדבר הכי מתסכל שאתה עומד ובסוף אתה מקבל משהו שאתה לא רוצה.

אורי מקלב: אני מוכן לקבל דוח של העירייה על חניה שלא כחוק, אבל בלי להמתין.

אורי מקלב: אני חושב שהזעקה של התושבים היא שהיעדים של הדואר מראש הם יעדים של חצי שעה.

אורי מקלב: הדואר יודע, הוא לא חושב, הוא לא מתכונן, הוא לא חושב אחרת.

אורי מקלב: אני לא בטוח שהכתובת היא הדואר.

אורי מקלב: לפי הניסיון שלי ועל פי הדברים שעלו קודם, אני אומר לכם, כולנו צרכנים שבויים.

אורי מקלב: אי אפשר אחרת.

אורי מקלב: אין לנו אפשרות אחרת.

אורי מקלב: כולנו שולחים כאן בכנסת.

אורי מקלב: אני אומר דבר אחד, אדוני השר אתה יודע טוב ממני, זה לא הדואר, זה האוצר שלא מאפשר תחרות, בגלל שהוא רוצה להכניס חברות חדשות הוא לא נותן לעשות דבר.

אורי מקלב: השר נמצא כאן, הם לא מרגישים את הסבל של התושבים, הם עומדים רק על המאזנים ומעבר לזה לא מעניין אותם דבר.

אורי מקלב: תודה.

עדי קול: פתחתי ואמרתי שהוועדה הזאת היא המקום לשמוע את סבל של התושבים ולא בגלל שאנחנו נהנים מסבל, אנחנו מנסים לעזור ולתת כתובת.

עדי קול: אני חוזרת אליך ממלא מקום המנכ"ל.

עדי קול: למה המנכ"ל לא הגיע?

<הרצל ברמג: קודם כל המנכ"ל שוחח איתך - -

עדי קול: ואמר לי שיש ישיבת דירקטוריון.

עדי קול: רק מתי ישיבת הדירקטוריון?

<הרצל ברמג: ישיבת הדירקטוריון בשעה 15:00, היא הייתה אמורה להיות בתל אביב.

עדי קול: אפשר להגיע בשעה 15:00 לתל אביב כשדיון מתחיל בשעה 12:00.

עדי קול: הוא אמר לי שישיבת הדירקטוריון מתקיימת בדיוק באותה שעה והוא לא ידע, אז הוא התקשר אלי ביום שישי בצהריים להגיד לי שהוא לא יגיע.

<הרצל ברמג: נכון לדקות האלה עדיין יש שינויים.

עדי קול: והישיבה היא בשעה 15:30, זאת אומרת שהוא היה יכול לצאת מכאן 14:30.

<הרצל ברמג: הישיבה היא בשעה 15:00, היא זזה לירושלים.

<הרצל ברמג: היא הייתה אמורה להיות בתל אביב.

<הרצל ברמג: נכון לדקות אלה יש עדיין שינויים בסדר היום - - -

עדי קול: סליחה, זה מראה על זלזול.

עדי קול: קודם כל פניות הציבור שלא נענו.

עדי קול: אנחנו מעבירים את הפניות האלה.

עדי קול: אם הייתי מקבלת מענה לפניות לא הייתי מכנסת את הדיון, אבל נתקבלו עוד פניות ועוד פניות ובסוף אני אומרת שאני רוצה תשובה.

עדי קול: מי יכול לתת לי את התשובה הזאת?

<הרצל ברמג: אחד הנושאים שעומד על הפרק היום בדירקטוריון זו פנייה של מחזיקי אגרות החוב של הדואר.

עדי קול: אתה יודע מי מחזיק את אגרות החוב של הדואר?

עדי קול: – התושבים.

עדי קול: אתה יודע מי הם הנאמנים שלך?

עדי קול: – אלו התושבים.

עדי קול: אחד הדברים שאני מקבלת מכם זו מצגת.

עדי קול: מצגת יפיפייה, באדום, עשרים עמודים.

עדי קול: זה לא מעניין אף אחד.

עדי קול: אתה רוצה להציג כאן 22 שקפים של מצגת עם גרפים כשיושבים כאן תושבים ואומרים לך 'אנחנו מחכים שעות בתור' סניפים שאין בהם מזגן, סניפים מתקלפים.

עדי קול: יש לי תמונות ואני יכולה להראות לך תמונות.

עדי קול: קירות מתקלפים, אנשים עומדים ומקבלים דואר אחרי הזמן, אם הם מקבלים דואר בכלל.

עדי קול: ואתה בא ואומר לי מצגת.

עדי קול: קודם כל אני לא רוצה לראות את המצגת, אני רוצה תשובות.

<הרצל ברמג: אני אנסה להשיב.

<הרצל ברמג: אני מקווה שאקבל זכות דיבור.

עדי קול: הנה קיבלת.

עדי קול: כל עוד אני אקבל תשובות לשאלות שלי והתושבים יקבלו תשובות לשאלות שלהם ולא מצגת.

עדי קול: סליחה, כמה עולה מצגת כזאת, כמות הנייר שנשפכה כאן?

<הרצל ברמג: אני לא הדפסתי שום דבר, זה הודפס כאן בכנסת.

<הרצל ברמג: העברתי לכם את זה אלקטרונית על פי בקשתכם.

<הרצל ברמג: בואו נצמד לעובדות.

<הרצל ברמג: שמי הרצל ברמג, אני עובד בדואר 38 שנה מאז שסיימתי את הלימודים באוניברסיטה.

<הרצל ברמג: בשבילי הדואר הוא מפעל חיים.

<הרצל ברמג: כואב לי, כואב לי מאוד לשמוע את מה ששמעתי כאן היום.

<הרצל ברמג: אני חייב לומר שכאשר עבר כאן "חוק הדואר" בשנת 2004, כאשר ניתן הרישיון לחברה בשנת 2008, כאשר החברה קמה בשנת 2006 וכאשר קיבלו את המלצות ועדת שגיא בשנת 2006 – אני ישבתי כאן.

<הרצל ברמג: ישבתי מול משרד התקשורת והתרעתי במצגות, במסמכים, במכתבים שהאופן שבו מטילים עלינו למלא את חובתנו יביא אותנו מהר מאוד אל עברי פי פחת.

<הרצל ברמג: למזלנו, לשמחתנו הרבה בזכות מה שהחברה עשתה זה לקח יותר זמן ממה שאני חזיתי.

<הרצל ברמג: זה כתוב במסמכים, זה מתועד ואפשר להראות את זה.

<הרצל ברמג: לא ייתכן שמטילים על חברת הדואר - - -

עדי קול: הנה נבואה שמגשימה את עצמה.

<הרצל ברמג: לא יתכן שמטילים על חברה ממשלתית לתת שירות אוניברסאלי מפסיד כשמקור המימון האוניברסאלי הזה היה כל הזמן הדואר הכמותי.

<הרצל ברמג: מתרחשים שני דברים והמדינה מתעלמת מהם: האחד, הדואר הכמותי הזה הולך ופוחת הן משום שיש תחרות שבה החברה לא יכולה להשתתף בגלל מגבלות רגולציה, היא לא יכולה להשתתף.

<הרצל ברמג: היא לא יכולה להשתתף משום שהיא לא יכולה להגמיש מחיר.

<הרצל ברמג: היא לא יכולה להציע ללקוח, למשל לחברת ישראכרט שמבקשת מאיתנו תעריף יותר נמוך לגבי הדואר הכמותי – היא לא יכולה להציע לה תעריף נמוך.

<הרצל ברמג: המתחרה יכול להציע כל תעריף שהוא רוצה.

<הרצל ברמג: זה היה המקור למימון השירות האוניברסאלי.

<הרצל ברמג: המקור הזה לא עבד הן משום שלחברה אין שום יכולת להתחרות, לחלוטין היא הודרה מזירת התחרות והן משום שיש ירידה במספר דברי הדואר.

עדי קול: זאת אומרת שמה שעשיתם בשנים האחרונות זה ללכת פשוט בראש בקיר ולהגיד זה קורה, הנה זה קורה - - -

<הרצל ברמג: לא.

<הרצל ברמג: לא הלכנו עם הראש בקיר.

<הרצל ברמג: ממש לא.

<הרצל ברמג: חברת דואר ישראל הכינה תכנית הבראה מפורטת, אגב קיבלה את האישורים ואת ההסכמה של הדירקטוריון, של משרד האוצר, אני יודע שמשרד התקשורת מכיר לפרטי פרטים את התכנית - - -

עדי קול: התכנית הזאת מתייחסת גם לשירות לקוחות?

<הרצל ברמג: התכנית הזאת מתייחסת בעיקר לשירות לקוחות - - -

עדי קול: יש בה יעדים?

עדי קול: אני רוצה לדעת מה יש בה.

עדי קול: אמרת לגבי שירות לקוחות.

עדי קול: יושבים כאן לקוחות ואומרים שהם רוצים לדעת כשהם לוקחים דואר - - - <קריאה:> תשאלי אותו כמה סניפים אמורים להסגר לפי התכנית?

עדי קול: בדיוק.

עדי קול: אני גם מבקשת לדעת כמה זמן המתנה יהיה אחרי שיסגרו סניפים ויהיו יותר אנשים.

עדי קול: מה יהיה?

<הרצל ברמג: אני מבקש להפנות את תשומת לבך לשקפים שאת לא רוצה - - -

עדי קול: נכון, אני לא אוהבת מצגות.

עדי קול: אני אגיד לך מה הבעיה עם מצגת.

עדי קול: כשאתה מסתכל על המצגת אתה לא מסתכל לאנשים בעיניים.

עדי קול: כשאתה מסתכל לאנשים בעיניים אתה מבין את הכאב שלהם.

עדי קול: כאמור, אנחנו במצב חירום היום, אנשים בשגרה לחוצה, הם עוזבו את העבודה שלהם והגיעו הנה.

עדי קול: הם רוצים לראות את העיניים שלך.

עדי קול: הם רוצים לשמוע אותך אומר 'אני עושה עכשיו משהו לתת מענה'.

עדי קול: כשהם מגיעים לוועדה לפניות הציבור הם רוצים תשובות.

עדי קול: כשהם הגיעו עם בעיה בנושא מסוים הם יקבלו תשובות.

עדי קול: כשהם מגיעים עם בעיה עם "הוט" הם קיבלו תשובות כי אנחנו דאגנו שיקנסו את ,הוט".

עדי קול: אנחנו מקבלים תשובות.

עדי קול: איזו תשובה אתה נותן להם?

עדי קול: יש כאן תהליך הבראה שאולי מתישהו הוא יעבוד ועד אז מה יהיה.

<הרצל ברמג: אני לא אמרתי אולי.

<הרצל ברמג: אני מבקש לא להכניס לי מילים לפה.

<הרצל ברמג: אני יודע שכושר הביטוי שלי הוא לא מהמעולים, אבל אני חושב שאני אסתדר.

<הרצל ברמג: תני לומר, את לא נותנת לי לדבר.

<הרצל ברמג: אני אשתדל לענות על כל השאלות.

<הרצל ברמג: היום כתוצאה מכך שמספר דברי הדואר קטן הדוורים שלנו יוצאים לחלוקה על פי הסכמים שקיימים עם ארגון העובדים ועם ההסתדרות בבוקר.

<הרצל ברמג: דברי הדואר שמגיעים מחו"ל בסחר המקוון מגיעים לבתים כאשר האנשים נמצאים בעבודה וכתוצאה מכך אנחנו מזמינים לקוחות רבים להגיע לסניפים.

<הרצל ברמג: זה מעמיס על הסניפים בצורה מאוד קשה.

<הרצל ברמג: 30% מהפעילות של הסניפים היום היא מסירת דברי דואר כאלה.

<הרצל ברמג: על פי התכנית אנחנו רוצים שדברי הדואר הללו יצאו לחלוקה בשעות אחר הצהריים.

<הרצל ברמג: רובם ככולם יחולקו לבתים והתושבים לא יצטרכו להטריח את עצמם בכלל לסניפי הדואר.

<הרצל ברמג: בתכנית אנחנו מתכוונים לפתוח את הסניפים בשעות מאוחרות יותר, כלומר כאשר אנשים חוזרים מהעבודה - -

עדי קול: אז יהיו פחות סניפים?

עדי קול: אני שואלת שאלה שהתשובה לה היא כן או לא.

עדי קול: כמה סניפים אמורים להיסגר?

<הרצל ברמג: הכול תלוי בתעריפים שיקבעו לנו.

<הרצל ברמג: אנחנו הגשנו תכנית למשרד התקשורת.

עדי קול: אז מה יש בתכנית?

עדי קול: שנייה הרצל, אף אחד כאן לא טיפש, אני מצטערת.

עדי קול: אתם הכנתם תכנית וזאת אומרת שבתכנית כתוב כמה סניפים אמורים להיסגר.

עדי קול: אומרים לך שהיום הסניפים לא עומדים בעומס.

עדי קול: כמה סניפים אמורים להיסגר?

<הרצל ברמג: בתכנית כתוב שאם אנחנו נקבל את התעריפים שהוועדה ממליצה לנו נצטרך לסגור 200 סניפים ולפתוח 85.

<הרצל ברמג: יש לנו סניפים רבים - - -

עדי קול: כמה סניפים יש היום?

<הרצל ברמג: היום יש 700.

עדי קול: 700.

עדי קול: אתם הולכים לסגור 200.

עדי קול: <קריאה:> כולל הזכיינים?

<הרצל ברמג: כולל הכול.

<הרצל ברמג: יש לנו סניפים רבים שאין בהם פעילות.

<הרצל ברמג: אני לא מדבר על הסניפים העמוסים.

<הרצל ברמג: הסניפים שאין בהם פעילות עולים כסף ומישהו צריך לממן את הכסף הזה.

<הרצל ברמג: אני יושב כאן כאשר לחברת דואר ישראל אין מספיק מזומנים כדי לסיים את השנה.

<הרצל ברמג: כדי לסיים את השנה החברה נקטה שורה של צעדי חירום שגם הם השפיעו על השירות - - - <קריאה:> הם לא מכניסים ממלא מקום לדוורים שנפגעו בתאונות עבודה.

עדי קול: אנחנו מבינים שזו אחת הדרכים להתייעל.

<הרצל ברמג: זה לא הדרכים להתייעל.

<הרצל ברמג: אין כסף בקופה.

<הרצל ברמג: אם לא היינו נוקטים בצעדים האלה החברה הייתה פשוט קורסת.

<הרצל ברמג: לא שירות לאף אחד - - -

עדי קול: תשמעו, יש כאן כתבה, יכול להיות שאין שירות כרגע גם.

<הרצל ברמג: אנחנו מדברים על מצב בו החברה עלולה לשבות לחלוטין.

<הרצל ברמג: אין כסף בקופה.

עדי קול: מה ההבדל בין עכשיו לבין ההשבתה לחלוטין?

<הרצל ברמג: סליחה.

<הרצל ברמג: אנחנו עכשיו מספקים עדיין שירותים במאות סניפים.

<הרצל ברמג: יש לנו דואר נע שפוקד למעלה מ-1,000 ישובים מדי - - -

עדי קול: אגב, שירות הדואר, הם אומרים שהם לא קיבלו שירות דואר.

עדי קול: אתה יכול לומר שאתה מספק, אבל הם הביאו מכתב שהגיע אחרי האירוע, זה לא שירות.

<הרצל ברמג: אנחנו מחלקים למעלה מחצי מיליארד מכתבים בשנה.

<הרצל ברמג: אי אפשר לקחת, אפילו אלפי דברי דואר שלא מגיעים בזמן ולהצביע מזה על הכלל.

עדי קול: החברה אומרת 'אין כסף, זה השירות שתקבלו'?

<הרצל ברמג: לא.

<הרצל ברמג: התשובה שלנו היא שיש תכנית הבראה שאם משרד התקשורת יגבה אותה בשינויי כללי הרגולציה הנדרשים.

<הרצל ברמג: אם משרד האוצר ייתן את המימון הנדרש לכך, אם נגיע להסכמה עם ההסתדרות על - -

עדי קול: יש שביתה איטלקית?

עדי קול: אני שואלת שאלה של כן או לא.

עדי קול: יש שביתה איטלקית?

<הרצל ברמג: לא.

<הרצל ברמג: אין שביתה איטלקית.

עדי קול: אז למה לא מחליפים עובדים חולים?

עדי קול: למה אנחנו לא מקבלים שירות?

עדי קול: למה אנשים רואים סרטים בזמן העבודה?

<הרצל ברמג: האמצעים שלנו מוגבלים ואנחנו יכולים לעשות את זה עד גבול מסוים.

<הרצל ברמג: אין כסף בקופה.

<הרצל ברמג: אנחנו התרענו מראש שזה יהיה המצב, שלא יהיה כסף בקופה - - -

עדי קול: אז תחזירו את המפתחות ותגידו אנחנו לא יכולים.

<הרצל ברמג: רבותי.

<הרצל ברמג: המפתחות הם לא איזה מפתחות לאוצר בלום שנמצא אצלנו.

<הרצל ברמג: אין לנו אוצר בלום כזה.

<הרצל ברמג: חברת דואר ישראל לא מקבלת אגורה אחת מהמדינה.

<הרצל ברמג: חברת דואר ישראל אמורה להחזיק את עצמה מהשירותים שהיא מספקת.

<הרצל ברמג: את התעריפים לשירותים שהיא מספקת קובעים שר התקשורת ושר האוצר.

<הרצל ברמג: התעריפים האלה נקבעו ברמה נמוכה מדי, התרענו על כך לפני שמונה שנים, לא רק שהם נקבעו ברמה נמוכה מדי, אלא שהם גם לא מתעדכנים כהלכה.

<הרצל ברמג: הם לא מתעדכנים לפי ההוצאות שלנו.

<הרצל ברמג: 67% מההוצאות שלנו הן להוצאות שכר.

<הרצל ברמג: השכר מבוסס על הסכמים - - - <קריאה:> 11 מיליון קיבלו בכירים.

עדי קול: מה עשיתם עם זה?

עדי קול: אמרת 'שמונה שנים אנחנו מתריעים'.

<הרצל ברמג: אנחנו פונים ומבקשים לשנות את השיטה.

עדי קול: מתי הגשתם את תכנית ההבראה?

<הרצל ברמג: תכנית אחת הגשנו בשנת 2011 ולצערי היא לא נענתה.

<הרצל ברמג: בשנת 2010 פנינו כבר לשני השרים.

<הרצל ברמג: בשנת 2012 פנינו שוב.

<הרצל ברמג: בשנת 2013 הגשנו עוד תכנית.

<הרצל ברמג: דווקא בתחום הזה יש התקדמות רבה מאוד במשא ומתן עם ההסתדרות ועם העובדים.

<הרצל ברמג: זה התחום שיש בו את ההתקדמות הרבה ביותר.

<הרצל ברמג: יש גם הבטחה ממשרד האוצר שהוא יממן את התכנית הזאת בהנחה שנגיע עליה להסכמה.

עדי קול: אז לא הגעתם להסכמה.

עדי קול: יש התקדמות - - -

<הרצל ברמג: יש התקדמות ויש עדיין פערים.

<הרצל ברמג: נכון, זה לא כל כך פשוט.

<הרצל ברמג: זו תכנית שבה אנחנו הולכים לפטר למעלה מ- 1,000 עובדים.

<הרצל ברמג: זה לא עניין של מה בכך.

עדי קול: אני מבינה ועדיין אני מנסה לראות איך אנחנו יכולים לקבל תשובה.

עדי קול: אתה מסתובב בסניפי הדואר?

<הרצל ברמג: בוודאי.

עדי קול: מתי היית בסניף לאחרונה.

<הרצל ברמג: אתמול, בסניף יד אליהו.

עדי קול: וכמה זמן ממתינים היום בתור?

<הרצל ברמג: זה תלוי באיזה סניף, באיזה יום ובאיזו שעה.

עדי קול: יש אמנת שירות עם כללים ברורים?

<הרצל ברמג: יש תקן שירות - - -

עדי קול: ממוצע של 20 דקות.

<הרצל ברמג: זה תקן שהרגולציה קבעה.

<הרצל ברמג: אנחנו פועלים על פי הרגולטור.

עדי קול: אני מבקשת, כאן מדברים עם רשות דיבור.

עדי קול: יש כאן פרוטוקול שלא שומע.

<הרצל ברמג: אני מבקש לדייק.

<הרצל ברמג: התקן לגבי 10 דקות נוגע ל-95% מהסניפים והסוכנויות.

עדי קול: כנראה אנחנו נופלים כאן על הסניפים שלא בתקן?

<הרצל ברמג: לא.

<הרצל ברמג: לא.

<הרצל ברמג: אבל יש - - -

<עמרי תורג'מן: תכנסי לפייסבוק לעמוד הדואר ותראי כמה תלונות יש עליהם.

עדי קול: מי אחראי על פניות הציבור בחברת הדואר?

<הרצל ברמג: אני אחראי.

<הרצל ברמג: <קריאה:> שלחתי שתי פניות ולא קיבלתי תשובה מקרים שקיבלתם את הפנייה.

עדי קול: יש עליה בתלונות לפניות הציבור בשנים האחרונות?

<הרצל ברמג: יש עלייה בשלושת השנים האחרונות במספר הפניות הכתובות.

<הרצל ברמג: חלק ניכר בשל כך שפניות שהיו בעבר טלפוניות ולא היו מתועדות הפכנו אותן לפניות מתועדות.

עדי קול: נו, באמת.

<הרצל ברמג: אני העברתי אליך את הנתונים שביקשת אחד לאחד.

עדי קול: רגע, קיבלת פנייה שאומרת, התקן הארצי הוא 10 דקות וכעת יש לנו חצי שעה-שעה וחצי.

עדי קול: מה אתה עושה?

עדי קול: אילו כלים יש לך להתמודד עם סניף ספציפי?

<הרצל ברמג: אני פונה למנהל המרחב הספציפי כדי שראשית יבדוק האם מדובר במשהו אקראי או משהו לא אקראי.

<הרצל ברמג: אילו פעולות ניתן לעשות - - -

עדי קול: חברים, יש כאן פרוטוקול וברגע שכולם מדברים יחד הוא לא שומע וזה לא נרשם בפרוטוקול וחבל.

<הרצל ברמג: אני יכול לתת כדוגמה את סניף מגדיאל.

<הרצל ברמג: הפתרון האמיתי של סניף מגדיאל הוא מציאת נכס גדול יותר.

<הרצל ברמג: נכון יותר, לו היה לנו כסף היינו מפנים מסניף מגדיאל את הדוורים, מרחיבים בכל השטח שהתפנה מהדוורים לטובת דלפקים ואולם קהל, והיינו משפרים שם את השירות בצורה ניכרת.

<הרצל ברמג: אין כרגע כסף.

<הרצל ברמג: בינתיים עשינו שתי פעולות, יכול להיות שאנשים עדיין לא יודעים את זה, למרות כל הקשיים בשבוע האחרון הוספנו שם תקן של פקיד נוסף - - -

עדי קול: איפה הוא יישב?

<הרצל ברמג: הוא לא צריך לשבת, הוא - - -

עדי קול: ראשית אני מאוד שמחה שלפני דיונים אנחנו מקבלים פתרונות, בדרך כלל כשאנחנו קובעים - - -

<הרצל ברמג: העובדת נקלטה עוד לפני שנקבע הדיון.

<הרצל ברמג: דבר נוסף, העברנו 1,000 בתי אב שמקבלים היום את החבילות ואת דואר הרשום בסניף מגדיאל, העברנו אותם לסניף הראשי.

<הרצל ברמג: אנחנו צריכים לווסת וזה המקסימום שאנחנו יכולים לעשות כי אין לנו כסף.

<עדי ברמוחה: אתם קיבלתם מכתב שאומר שאנחנו מוכנים להתנדב בסופר רמתיים.

<עדי ברמוחה: להתנדב.

<הרצל ברמג: אנחנו לא יכולים לעלות תעריפים.

<הרצל ברמג: התעריפים שלנו הם מהנמוכים בעולם.

<הרצל ברמג: לנו אין אפשרות לעלות תעריפים.

<הרצל ברמג: אין לנו מקורות הכנסה נוספים.

עדי קול: יש כאן עוד אנשים שלא קיבלו את רשות הדיבור.

עדי קול: כעת אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לשר.

עדי קול: התשובה 'אין כסף'.

עדי קול: אני לא מרגישה שאני מקבלת תשובות לגבי ההתמודדות הספציפית עם הבעיות ולא לגבי הפתרונות, התשובות של אחוזים, עשר דקות.

עדי קול: איפה זה קורה ומה אנחנו יכולים לעשות.

גלעד ארדן: צהריים טובים.

גלעד ארדן: קודם כל אני מבקש להודות לך היושבת ראש הוועדה חברת הכנסת עדי קול על כינוס הדיון.

גלעד ארדן: באמת היו לך פה הישגים, הוועדה הזאת מאוד מאוד שחשובה.

גלעד ארדן: את ממשיכה מסורת של חברי כנסת, חבר הכנסת אזולאי וחבר הכנסת מקלב שבאמת מחוברים כמוך לציבור ושומעים מה הם הדברים שמציקים לו ומנסים להפעיל את הוועדה הזו כדי לקדם פתרונות.

גלעד ארדן: האמת שבעברי הציבורית, התפקיד הראשון בשירות המדינה שלי היה ראש אגף פניות הציבור במשרד הראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני בהחלט מבין את החשיבות לקחת את הפניות של האזרחיות והאזרחים שנחשפים לליקויים וללמוד מכך על כשלים במערכת הממשלתית.

גלעד ארדן: אני מקפיד לשלוח לכאן תמיד נציגות בכירה של המשרד, גם מחר יש כאן דיון - - -

עדי קול: יכול להיות שהוא יתבטל כי מנכ"ל "הוט" מסרב להגיע.

עדי קול: גם יתכן שמישהו במילואים, צו 8, ולכן יתכן שנדחה אותו.

עדי קול: זה לא קל לרדוף אחרי הגורמים האלה.

גלעד ארדן: אם את תדחי את זה בשבוע יתכן שגם אני אגיע עם בשורות חדשות בתחום של "הוט".

גלעד ארדן: תשקלו את זה.

גלעד ארדן: בכל מקרה, אני מביע הערכה גם לכל האזרחיות והאזרחים שטרחו ובאו לכאן.

גלעד ארדן: זה לא דבר פשוט.

גלעד ארדן: הם עושים את זה לא רק כדי לפתור את הבעיה הנקודתית, הם היו יכולים לפתור אותה, הם כאן כדי שכלל הציבור יפיק מכך תועלת.

גלעד ארדן: תודה רבה לכם.

גלעד ארדן: מאז יומי הראשון כשר תקשורת אני מקבל המון פניות מכל רחבי הארץ, גם מראשי ערים.

גלעד ארדן: הכול מתועד, אני מקבל פניות גם מחברי מועצות ערים.

גלעד ארדן: אני רואה כאן את נדב דואני וגם נציג מהוד השרון שגם מציק לי הרבה בנוגע לבעיה עם הדואר, ועוד הרבה אחרים שנמצאים כאן.

גלעד ארדן: <קריאה:> מהוד השרון הגיעו לכאן בהרכב מלא.

גלעד ארדן: זה לא רק מהוד השרון.

גלעד ארדן: אצלי מתועדים פניות של למעלה מ-20 ראשי ערים.

גלעד ארדן: לא אתחיל למנות אותן, אבל באמת יש פניות רבות מכל רחבי הארץ כי ברמה המקומית אזרחים פונים גם לראשי הערים שמנהלים את חיי היום-יום.

גלעד ארדן: האזרחים סובלים, הם בהחלט סובלים.

גלעד ארדן: אי אפשר להתחיל להתייחס למצב הנוכחי, בזה אני מסכים עם הרצל, בהרבה דברים אני לא מסכים איתו, אני כן מסכים איתו שאי אפשר להתייחס למצב הנוכחי מבלי להסתכל גם אחורה על ההיסטוריה.

גלעד ארדן: זה נכון שלפני עשר שנים, אפשר להגיד משרד התקשורת, אבל זה לא היה משרד התקשורת לבדו, כמו בהרבה מקרים האמביציה ואגרסיה המרכזית בקידום הרפורמה באה ממשרד האוצר.

גלעד ארדן: משרד האוצר באופן שגרתי הוא יודע יותר טוב מכולם.

גלעד ארדן: יש שם חבר'ה מנוסים, הם שם לפחות שנתיים אחרי האוניברסיטה, הם יודעים, הם מבינים טוב מאוד מה הציבור צריך.

גלעד ארדן: בגדול נכון מה שאמרו פה חבריי, מדובר בשירות שחייבים לתת אותו בכל מקום בארץ גם אם הוא לא רווחי.

גלעד ארדן: למשל הדואר, זה שירות מאוד חשוב וגם אם השירות לחלק דואר בשלומי או במצפה רמון הוא לא רווחי עדיין אנחנו מחויבים לקיים אותו ולקיים אותו באותה רמת שירות שנותנים באזור המרכז.

גלעד ארדן: צדקתם חבריי חברי הכנסת, אגב, במקרה הזה אין הפלייה, הוא גרוע פה והוא גרוע שם.

גלעד ארדן: זו בוודאי לא השאיפה.

גלעד ארדן: נכון שבאותה רפורמה שקודמה על ידי משרדי הממשלה, אני בהחלט אומר שנעשו טעויות היסטוריות קשות ביותר שיש להן גם השלכה על מצבו של הדואר ועל תזרים המוזמנים שלו וכן הלאה וכן הלאה.

גלעד ארדן: אבל, האם לומר שזאת הבעיה ואין בילתה, אני ממש ממש לא מקבל את התיאוריה הזאת.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד מאז חלפו להן כמה שנים טובות ומנהלי הדואר לדורותיהם, קודם כל הם אלה שאחראים על גידול כוח האדם בדואר למרות הטענות והאמירות שמספר דברי הדואר הולך ופחות בגלל ההתפתחות הטכנולוגית.

גלעד ארדן: האם אלה שאמורים למצוא מאיפה להתייעל גם אם לא לפטר.

גלעד ארדן: יש להם קשיים והסכמים קיבוציים, אבל לא תמיד זה נכון כי יש כמובן עובדים זמניים ויש גם עובדים שאין להם קביעות.

גלעד ארדן: אם מסתכלים על גרף כוח האדם של הדואר בעשור האחרון, דומני שהרצל לא יחלוק עלי, הוא היה בעליה מתמדת למרות שנפתח התחום הכמותי לתחרות.

גלעד ארדן: זה דבר שהוא אפילו לא הגיוני כי אם חלק מהעבודה יורד ממך זה אומר שמספר העובדים לא אמור לגדול.

גלעד ארדן: מעבר להאשמות על הממשלה ומשרדי התקשורת והאוצר, אני לא בטוח שהניהול של הדואר לאורך השנים היה בסטנדרטים הגובהים והמקצועיים ביותר.

גלעד ארדן: אפשר לומר אפילו שאני חושב אחרת מכך.

גלעד ארדן: גם כשהרצל מעלה כאן את מחיר הבול, אני קובע חד-משמעית בצורה הכי נחרצת, הוא לא המחיר הכי נמוך בעולם.

גלעד ארדן: ההשוואה שחברת הדואר עושה מחירי הבולים היא כלל וכלל אינה רלוונטית כי הוא משווה את עצמו למקומות בעולם בהם מחיר הבול הוא בכלל, מה שנחשב שירות 24, כלומר שיש התחייבות ש-X מדברי הדואר יגיעו תוך 24 שעות לנמען, והדואר לוקח ומשווה את המחיר הזה למחיר הבול הרגיל כאן.

גלעד ארדן: זאת עוד לפני שנגעתי שבקדנציה הקודמת הייתה העלאת תעריף הבול ל- 2.20 שקל מ-1.70 שקל.

גלעד ארדן: הייתה עליה של חצי שקל - - -

<הרצל ברמג: רבותיי, יש עובדות, מ- 1.70 שקל ל-2 שקלים.

<הרצל ברמג: לא ל-2.20 שקל.

גלעד ארדן: עליה של 30 אגורות.

גלעד ארדן: אמרת שאתם טפלים בחצי מיליארד דברי דואר בשנה, אז תכפילו חצי מיליארד ב-30 אגורות.

<הרצל ברמג: זה פשוט לא נכון כי זה לא חל על כל המכתבים.

גלעד ארדן: הדואר היחידני הוא הכמות הגדולה וההנחה של הכמות מתחילה מהמחיר של היחידני.

גלעד ארדן: יש התייחסות גם לעניין הזה .

<הרצל ברמג: אני אשמח להתייחס.

אורי מקלב: אפשר להתייחס, אני רוצה לומר שלא מכובד להיכנס בתוך ישיבות לדבריו של השר.

גלעד ארדן: ההכפלה היא לא בחצי מיליארד, מאה אחוז.

גלעד ארדן: הייתה בקשה לעלות את מחיר הבול והיא אושרה והיו גם בקשות לשנות את הרגולציה שחלה על הדואר – אלו דברים שיאפשרו לו להוזיל את העלויות של.ו למשל, לעבור למיון יום ועוד שירותים אחרים.

גלעד ארדן: משרד התקשורת אישר את הבקשות הללו רק שהדואר לא הצליח בסוף להשלים את הביצוע בגלל מחלוקות בין ההנהלה לבין עובדים.

גלעד ארדן: בסופו של דבר אני מתחבר לשאלה שלך גברתי היושבת ראש, אם גוף מסוים מגיע למסקנה שהוא לא מסוגל לעמוד לא בתחום הזמן של המכתבים שאמורים להגיע ליעדם ולא בזמני ההמתנה בסניפים, אז צריכים להיעשות איזה מעשים על ידי ההנהלה שלו.

גלעד ארדן: מצד אחד אנחנו נמצאים באיזו dad look, מצד אחד ההנהלה אומרת 'זה מה שאני מסוגלת לעשות' ומצד שני חברות ממשלתיות רוצות תמיד עצמאות וששרים לא יתערבו להם ולה תהיינה האפשרויות להתערב בניהול.

גלעד ארדן: בסופו של דבר התוצאה היא שאזרחים סובלים ואין לנו דרך לתת להם מענה.

גלעד ארדן: אני מניח שאתם עוקבים בעיתונים על מה שקורה בימים האחרונים.

גלעד ארדן: שוב, אני קובע שלא פחות מאחריות הנהלת הדואר למצב המזעזע היום בשירות, משרד האוצר אחראי לא פחות למצב המזעזע הזה.

גלעד ארדן: מצד אחד יש שר תקשורת שאמור לקחת אחריות ציבורית, ואני לוקח את האחריות הזאת, על רמת השירות הניתנת לאזרחים.

גלעד ארדן: הציבור בצדק רואה אותו אחראי, מצד שני, משרד האוצר משתמש בסמכויות שלו להתערב שם בניהול השוטף, לא להכניס דירקטורים ולאייש את הדואר, לא לדרוש אחריות מהמנכ"ל איפה שצריך לדרוש אחריות.

גלעד ארדן: אני הייתי שמח שהנהלת הדואר תציג, לכן פניתי גם לדירקטוריון וביקשתי ממנו לקיים דיון דחוף בנושא.

גלעד ארדן: כשיש תלונות מכל רחבי הארץ, אני מניח שלא כל ראשי הערים התארגנו לטפול עלילות על הדואר ולא האזרחים האלה החליטו במתואם לוותר על יום עבודה ולהגיע לכאן.

גלעד ארדן: כשיש עלייה של 11% בשנה של פניות ויש לך 90 אלף פניות בשנה בנושאים האלה של השירות, היה מעניין לראות כמה ישיבות מתועדות קיימה הנהלת הדואר בנושא הזה, אילו מסקנות היא קיבלה, מה היא תגברה, מה היא שינתה בשירות, מה היא ניסתה לשנות, איפה התיעוד לכל - - -

עדי קול: מה קרה בשמונה השנים האחרונות?

עדי קול: מה עשיתם כי בשנת 2010 הגעתם, אתם מנסים לקדם את ההבראה שלכם ובינתיים הציבור סובל.

גלעד ארדן: צודק הרצל שיש צורך ברפורמה מאוד משמעותית ומרחיקת לכת.

גלעד ארדן: אני מיומי הראשון בתפקיד האצתי ככל שניתן את עבודתה של וועדת רייך.

גלעד ארדן: זו הוועדה שמונתה בקדנציה הקודמת כדי לבחון את התעריפים ואת רמות השירות ולראות אילו התאמות ושינויים צריך לעשות.

גלעד ארדן: לדעתי ישבתי עם הוועדה הזאת לפחות שש-שבע פעמים ובכל פעם כמה שעות.

גלעד ארדן: הדוח שלה התפרסם לפני כחודשיים בערך.

גלעד ארדן: כרגע אנחנו מנסים לעבור לשלב היישום.

גלעד ארדן: שלב היישום מורכב מכמה חלקים, חלק אחד בהחלט מחייב פרישה בהיקף נרחב של עובדים.

גלעד ארדן: לשם כך האוצר נדרש לפצות או להכניס כסף כי הקופה של החברה איננה מסוגלת לעמוד בתשלום פיצויים לטובת פרישת עובדים.

גלעד ארדן: כמובן שהפרישה הזאת מתחייבת שהחברה ותזרים המזומנים שלה יוכלו להיות במאזן חיובי שיאפשרו לה להשקיע השקעות גדולות יותר איפה שצריך.

גלעד ארדן: זה החלק של האוצר.

גלעד ארדן: האוצר כמובן בצדק יחד איתי מתנה את הכנסת הכסף הזה לא רק בפרישה אלא גם בשינוי ההסכמים כך שחלק משעות העבודה יותאמו לצרכים שהאזרחים הציגו כאן.

גלעד ארדן: גם לשעות פתיחת סניפים, גם להגיע עם חבילות עד הבית בשעות שאנשים שוהים בבית.

גלעד ארדן: אני רק אתקן את הרצל, זה עלה מוועדת רייך, ההצעה הזאת לא עלתה מהדואר.

<הרצל ברמג: זה הוגש - - -

גלעד ארדן: יכול להיות שחשבתם על זה.

גלעד ארדן: אני לא יודע מה הוגש לי ומה לא הוגש לי.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד לך, בחצי הראשונה לכהונתי כשר,

גלעד ארדן: מנכ"ל הדואר לא דיבר איתי, לא פנה אלי, לא ביקש ממני מעולם להיפגש איתי.

גלעד ארדן: אני לא יודע, יכול להיות שהיו"ר הקודם אסר עליו לדבר עם הרגולטור, אבל זה היה המצב.

גלעד ארדן: היום חלק אחד הוא נושא של הזרמת כסף לטובת פרישה.

גלעד ארדן: החלק השני, וועדת רייך והאוצר מבקשים ממני לעדכן חלק נכבד מהתעריפים שהדואר גובה היום.

גלעד ארדן: לעדכן זו כמובן מילת מכבסה למילה לעלות.

גלעד ארדן: אני מוכרח לומר שאני מוכן לשקול את הדבר הזה.

גלעד ארדן: אלא מה, אני לעולם לא אסכים לחתום על העלאת תעריפים אם אני לא אדע בוודאות של 100% שהשירות שהציבור אמור לקבל מהדואר הולך להשתנות שינוי דרמטי.

גלעד ארדן: השינוי הזה כולל את משך הזמן של מישהו שרוצה לשלוח מכתב ולקבל אותו.

גלעד ארדן: שוב, גם אם מדברים על הפחתת ימי החלוקה, כמובן שזה תלוי.

גלעד ארדן: למשל מישהו שמאוד חשוב לו שהדואר שהוא שולח יגיע מהר, למשל באירועים או תשלומים וכדומה, כאן הדואר צריך להעמיד לטובתו מסלול כזה.

גלעד ארדן: אני חושב שלא פחות חשוב מהתחום הזה, אולי יש לו תחליפים בזכות הטכנולוגיה, התחום של ההמתנה בסניפים לכל אותן שכבות חלשות שצריכות לקבל קצבאות, שצריכות לקבל שירותים.

גלעד ארדן: זה לא רק הם, זה גם עסקים קטנים וגם אזרחים ונושא הדואר הרשום.

גלעד ארדן: אגב, הדואר התנגד לאורך שנים רבות לחייב לרשום ממי הגיע הדואר הרשום.

גלעד ארדן: לדעתי בכך הוא הזמין לעצמו תורים גדולים יותר של אנשים שלא יודעים מי שלח להם ושהם באים בכל מקרה לעמוד בתור.

גלעד ארדן: לדעתי הצעת החוק שתגיע בשבוע הבא, אני מקווה בעז"ה, לקריאה הראשונה.

גלעד ארדן: לכן כחלק מהמלצות וועדת רייך הנושא של עמידה בסניפים, אני הנחתי והוא קיבל מקום מאוד מאוד משמעותי בדיונים.

גלעד ארדן: איפה הייתה אחת הבעיות ההיסטוריות?

גלעד ארדן: – הסטנדרט שנקבע היה זמן המתנה ממוצע של 10 דקות.

גלעד ארדן: חברת הדואר, אני לא יודע אם זה בצדק או שלא בצדק, כתוב "ממוצע ארצי".

גלעד ארדן: בעיניי גם משרד התקשורת בהיסטוריה שלו עשה טעות וכתב "ממוצע ארצי של 10 דקות" כי זה פשוט דבר בלתי אכיף, הרי אם מישהו יבוא והוא ימתין 30 דקות יגידו 'לא, בממוצע הארצי זה 10 דקות'.

גלעד ארדן: נתנו כאן את הדוגמה.

גלעד ארדן: אנחנו מכירים את הדוגמה הזאת.

גלעד ארדן: אגב, סטנדרט גרוע ברגולציה ההיסטורית זה עדיין לא פותר בכלום את הנהלת הדואר מלעשות סקרי שירות ולבדוק כל הזמן באיזה סניף זה טוב ובאיזה סניף לא, לקבוע נהלים פנימיים שישאפו לסטנדרט של 10 או 15 דקות מקסימום המתנה בסניפים של הדואר.

גלעד ארדן: בהמלצות וועדת רייך יש המלצה לשנות את הרגולציה לסטנדרט המתנה סניפי של 10 דקות ולחייב את הדואר לרכוש מערכת לניהול תורים לכל סניף וסניף.

גלעד ארדן: גילתי לתדה

גלעד ארדן: מתי שמנכ"ל הדואר הנוכחי איננו מקבל את הסטנדרט הזה ושהוא דורש או מבקש לשנות אותו ל- 20 דקות בממוצע לסניף.

גלעד ארדן: שיהיה ברור, 20 דקות בממוצע בסניף, גם אם זה מתקיים זה אומר שחלק נכבד מהאנשים עומד חצי שעה או 40 דקות.

גלעד ארדן: זה לחלוטין לא מקובל עלי.

גלעד ארדן: חלק זוכרים שהרפורמה זה גם לפתוח מול הדואר תחרות בתחומים נוספים, אני לא בטוח שסטנדרט כזה יבטיח את העתיד של חברת הדואר.

גלעד ארדן: אני כן חושב שראוי להבטיח אותו כי הדואר כן עושה שירות חיוני ונותן שירות בפריפריה ובמקומות לא כדאיים שאינני בטוח שאחרים בשוק הפרטי ייתנו אותו.

גלעד ארדן: שוב, לדעתי אחת הבעיות המרכזיות היא אותה חוסר תשומת לב שאני חש.

גלעד ארדן: אני דורש מדירקטוריון הדואר לקיים על זה דיונים דחופים עכשיו ולהגיע למסקנות למה זה קורה, לשים את האצבע איפה הבעיה ומי אינו נותן תשומת לב מספקת לנושא הזה.

גלעד ארדן: הנושא שני, לצערי זה, אני לא יודע אם לקורא לזה מעורבות יתר של האוצר או מעורבת תמוהה, אני לא מבין מאיזה מקום היא מגיעה - - -

עדי קול: אני אגיד לך עובדה, זה אולי מאוד יפתיע אותך, פנינו לאוצר והזמנו אותם, בתשובה כתוב: "לאחר בדיקה מקיפה" אגב, אגפי משרד האוצר, החשב הכללי ואגף התקציבים.

עדי קול: מוסר עופר מרגלית רפרנט תקשורת באגף התקציבים "למשרד האוצר אין תרומה לישיבה בנדון.

עדי קול: הנושא נמצא בתחום טיפול שר התקשורת.

עדי קול: משרד התקשורת הוא הגוף ממונה על הפיקוח והשירות בדואר.

עדי קול: משרד האוצר תומך בתכנית ההבראה וממתין לאישור שר התקשורת ולמועצת ההמלצות".

גלעד ארדן: אני מאוד מעריך את עופר מרגלית.

גלעד ארדן: אני לא יודע מי הכתיב לו.

גלעד ארדן: מבלי לקבוע אם הוא החתום הוא זה שכתב את זה או שהכתיבו לו את זה מדוברות האוצר, אני קובע חד-משמעית שהתוכן של זה הוא שקרי על גבול הנבזי ואני עומד מאחורי כל מילה שאני אומר כאן.

גלעד ארדן: משרד האוצר והנהלת הדואר כרגע עדיין תקועים במשא ומתן מול ועד העובדים של הדואר על הסדרי הפרישה, אני חושב שהרצל יכול לאמת את הדברים.

גלעד ארדן: זה ממש לא בידיים שלי.

גלעד ארדן: כיוון שעד שלא יוסדר עניין פרישת עובדים והפיצוי שם אי אפשר בכלל להבטיח את שינוי סטנדרט השירות.

גלעד ארדן: לכן אין שום סיבה שאני אחתום על העלאות תעריפים ועדכונים כפי שהאוצר נורא היה מצפה ממני, וגם את הורדת מספר ימי החלוקה מ-5 ימים ל-3 או 2 ימים.

גלעד ארדן: לכן האמירה הזאת היא שקרית והיא נבזית.

גלעד ארדן: אני חוזר שוב על הקביעות שלי.

גלעד ארדן: לא רק שהאוצר פה משקר, הזורע השנייה שלו, רשות החברות, היא גם מחבלת ביכולת שלי לממש את האחריות ואת הסמכות שלי אל מול הדואר בכך שהיא לא מאפשרת לאייש את דירקטוריון הדואר.

דוד אזולאי: אדוני השר, מה שאתה אומר בעצם זה שאתה לא יכול להתערב במה שקורה היום ולשיפור השירות?

דוד אזולאי: <קריאה:> לי יש הרגשה שיש מלחמות על גבנו.

גלעד ארדן: מצד אחד אני הרגולטור ומצד שני, באופן הזוי, למשל, "חוק החברות" קובע שכדי למנות דירקטורים אני צריך את שר האוצר, אבל כדי לפטר דירקטורים נציגו של שר האוצר אדון אורי יוגב שמסיבות ששמורות עימו, בוחר לחפש תירוצים לריב עם הדירקטור שאני מיניתי לפני שישה חודשים, אבל אין לו שום בעיה עם דירקטורים שמלווים את הדואר חמש או שש שנים לאורך כל ההתדרדרות של החברה בשנים האחרונות.

גלעד ארדן: אני מציע שתזמינו את אורי יוגב.

גלעד ארדן: מכוון שלא הוא ולא בכירים באוצר סופרים את הכנסת בהרבה מאוד מקרים אז כנראה שהם לא יגיעו לכאן.

גלעד ארדן: מה שנשאר זה לנסות לריב עם מי שכן מגיע, בצדק, אין לי טענות.

גלעד ארדן: אין לי טענות, אני את המאבקים שלי מול האוצר אעשה.

גלעד ארדן: תאמין לי, הם לא יקבלו ממני הנחה באגורה.

גלעד ארדן: יכול להיות שלאוצר יש מזימה להביא לקריסת הדואר כדי שהוא יוכל להתפטר מעובדים שם בזול מבלי לשלם להם פיצויים, ולתת לבעל הון בזול את הדואר.

גלעד ארדן: גם זה יכול להיות משהו מאחורי ההתנהלות של אורי יוגב, אינני יודע.

עדי קול: אני מנסה לייצג כאן את כל הציבור.

עדי קול: בסופו של דבר כשר יש לך סמכות לתת הוראות לבעלי הרישיון.

עדי קול: יושבים כאן אנשים ואומרים 'אנחנו מבינים את המאבק'.

עדי קול: הם שומעים את המאבקים,

גלעד ארדן: כן, אבל גברתי את חייבת להבין שאם בעלי הרישיון לא מקיימים את ההוראות מה זה יעזור שאני אקנוס אותם.

גלעד ארדן: מה יעזור שאני אקנוס אם דירקטוריון שלא גובה אחריות ממנהלים?

גלעד ארדן: אז מה יעשה משרד התקשורת?

גלעד ארדן: הוא יטיל קנס של 2 מיליון על הדואר?

גלעד ארדן: – אז ירדו 2 מיליון מהדואר ואז יורידו עוד יותר את רמת השירות.

גלעד ארדן: מי משלם את הקנסות שאני אגבה מהדואר?

גלעד ארדן: – האזרחים משלמים.

גלעד ארדן: מה, זה יורד מהמשכורת של מנכ"ל הדואר?

גלעד ארדן: יש כאן דבר הזוי שמצד אחד אין אחריות אישית למנהלים על חוסר התפקוד, מפילים את הכול על הסכמים קיבוציים.

גלעד ארדן: אינני יודע כמה מאמץ נעשה בעבר כדי לשנות אותם ואומרים 'בוא משרד התקשורת, תטיל קנסות'.

גלעד ארדן: וואללה יופי, על מי הקנסות?

גלעד ארדן: זה נוגע לאזרחים.

גלעד ארדן: זה לא אחריות פרטית שיוצאת מהכיס שלו.

עדי קול: מה התשובה שלך לציבור?

עדי קול: <קריאה:> אין לו תשובה.

עדי קול: התשובה היא 'אין תשובה'.

עדי קול: אחד, יש לכם הערכה של לוח זמנים להגיד 'אנחנו בתהליך, זה ייקח X זמן'.

עדי קול: אתם יכולים להגיד - - - <קריאה:> מפריטים, מה עושים בין לבין, מה עושים בינתיים?

עדי קול: וועדת פניות הציבור מסתכלת בשתי רמות.

עדי קול: האחת, פרטנית.

עדי קול: יש כאן 5 או 6 סניפים, אני רוצה שהרצל ייתן מענה לסניפים האלה.

עדי קול: זה דבר אחד.

עדי קול: השנייה, יש כאן בעיה ארצית שאני רוצה לדעת תוך כמה זמן אפשר לראות שיש שיפור כדי להגיד להם 'אנחנו בתהליך'.

עדי קול: כרגע נשמע שאנחנו אפילו לא בתהליך כי הם לא סגרו עדיין את ההסכמים שלהם ואתה לא יכול לעשות עד שיהיו הסכמים.

עדי קול: מה היא התשובה שאנחנו יכולים לתת לציבור?

גלעד ארדן: את שואלת אותי כאן כמישהו שכאילו מייצג את כל הממשלה.

גלעד ארדן: כפי שהסברתי לא כל הסמכויות הן בידיי.

גלעד ארדן: בימים האחרונים לאחר שהבנתי שמה שמעניין את האוצר זה לא רמת השירות אלא אך ורק התזרים הפיננסי, אני לא אומר שהוא לא חשוב, אבל כשחברה אמורה לתת שירות גם במקומות שאינם רווחיים, האזרחים משלמים מיסים כדי שגם בירוחם, דימונה ומצפה רמון האנשים יקבלו את אותה רמת שירות כמו תל אביב.

גלעד ארדן: אם צריך לממן גם גירעונות של החברה זה חלק מהאחריות של משרד האוצר.

גלעד ארדן: בשלב מסוים הבנתי איך משרד האוצר חושב בהקשר הזה.

גלעד ארדן: איך חושבת רשות החברות עוד לא הבנתי.

גלעד ארדן: אני עדיין מחפש ולכן פניתי אתמול ליועץ המשפטי לממשלה כדי שהוא יתערב בעניין, שמצד אחד לא נותנים לי לממש את האחריות שלי כלפי הדואר ומצד שני מתערבים ועושים שם חבלות בדואר משיקולים תמוהים מבלי שמסבירים לי, מבלי שמעדכנים אותי ושפועלים מאחורי גבי.

גלעד ארדן: המאבק הזה יימשך ואני מקווה, שוב, אני מוכן להביא את זה לכל וועדה בכנסת.

גלעד ארדן: אני גם אחשוב על הצעות חוק פרטיות שאולי יאפשרו ויסייעו - - -

<ניר קריסטל: יש ראש ממשלה.

<ניר קריסטל: אם הדיון הוא בין התקשורת לאוצר, יש ראש ממשלה שצריך לקבל החלטות.

<ניר קריסטל: אני יודע שזה נשמע לך נאיבי.

<ניר קריסטל: אבל באמת, יושבים כאן אנשים שמחפשים פתרון.

דוד אזולאי: יש פעולות מסוימות שאפשר לנקוט, סנקציות.

גלעד ארדן: כסף.

גלעד ארדן: יש סנקציות שהן לא כספיות - - - <קריאה:> אדוני השר, אני רוצה להציע הצעה פרקטית.

דוד אזולאי: צריך לבדוק מהי הסמכות של השר.

דוד אזולאי: <קריאה:> השאלה שהוא שואל, האם יש סנקציות שהן לא כספיות.

עדי קול: יכול להיות שבתור התחלה אתה צריך להטיל סנקציות ספציפיות לגבי שירות לקוחות.

גלעד ארדן: כיוון שהסנקציה היא כספית בלבד - - -

עדי קול: לגבי הוראות.

עדי קול: <קריאה:> הוראה להתחיל את הרפורמה אתמול.

דוד אזולאי: אני מציע, אולי כדאי לבדוק עם היועץ המשפטי שלך איפה הסמכות שלך בעניין הזה.

גלעד ארדן: אני מסביר עוד פעם, ידידי, הסנקציות הן כספיות בלבד.

גלעד ארדן: דירקטוריון חברה יכול להדיח מנכ"ל חברה ממשלתית.

גלעד ארדן: משרד ממשלתי יכול להטיל עיצום כספי על חברה ממשלתית.

גלעד ארדן: זה המצב, אין שום צעד מעבר לזה.

גלעד ארדן: אני לא יכול להדיח מנכ"ל, הממשלה יכולה.

עדי קול: אני מנסה להבין את הסמכויות.

דוד אזולאי: השר יכול לזמן את הדירקטוריון לדיון על השירות לציבור.

גלעד ארדן: היום מתקיים דיון כזה בדירקטוריון.

גלעד ארדן: בדיוק על זה.

<הרצל ברמג: האם אני יכול להתייחס.

<הרצל ברמג: אני מבקש להגיב.

<הרצל ברמג: עלו כאן דברים שלדעתי הם לא מדייקים מול העובדות.

עדי קול: אנחנו יכולים לדקדק על העובדות ולהגיד - - -

<הרצל ברמג: סליחה, אני מצטער מאוד מציגים עמדות לא נכונות.

<הרצל ברמג: אני עומד על זכותי לתקן את העובדות.

עדי קול: הזכות שלך קיימת כל עוד הוועדה נותנת לך רשות הדיבור.

<הרצל ברמג: אז אל תתני לי רשות דיבור.

עדי קול: יכול להיות שלא אתן לך זכות דיבור.

<הרצל ברמג: את לא יכולה להכתיב לי מה להגיד.

עדי קול: אני יכולה להגיד לך שהציבור כאן לא מבקש שתגיד לו אם זה היה 1.70 שקל או שזה היה 2 שקלים.

<הרצל ברמג: לא על זה אני רוצה להגיב.

עדי קול: הוא אמור לדעת איך הוא אמור לצאת מהדיון הזה.

עדי קול: אתה יודע מה, באיזו תחושה.

<הרצל ברמג: אני אומר.

<הרצל ברמג: קודם כל אני מסכים לחלוטין עם השר שאין לשר ולמשרד את כל הסמכויות כדי לפתור את הבעיה הזאת.

<הרצל ברמג: אז מה נאמר אנחנו הקטנים?

<הרצל ברמג: איך אפשר לבוא אלינו בטענות?

<הרצל ברמג: לנו אין שום סמכות.

<הרצל ברמג: אין לנו את הכסף של האוצר, אין לנו את הרגולציה שנתונה לשר, אין לנו את הכוח שיש להסתדרות ולעובדים - - -

עדי קול: אתה יכול לייעל את העבודה.

<הרצל ברמג: אם השר עם כל הסמכויות שלו לא יכול - - -

עדי קול: אתה מייצג כאן את המנכ"ל, אתה סמנכ"ל החברה, להגיד 'אין לי סמכות'.

עדי קול: אתה שמונה שנים אומר 'ידענו לאן זה הולך' מראש ידעתם והתעלמתם מזה - - -

<הרצל ברמג: לא התעלמנו מזה, לחלוטין לא התעלמנו.

<הרצל ברמג: פנינו לגורמים - - -

עדי קול: עשיתם הסכמי פרישה?

עדי קול: ייעלתם את העבודה או ששכרתם עוד עובדים?

<הרצל ברמג: אני אענה.

<הרצל ברמג: את מוכנה שאני אענה?

<הרצל ברמג: אני עונה על מה שאת שואלת אותי.

<הרצל ברמג: את מכתיבה לי על מה לענות, אז אני עונה.

<הרצל ברמג: לגבי הגידול בכוח אדם, הגידול בכוח אדם היה רק לאייש יותר סניפים כדי לעמוד בתקן השירות.

<הרצל ברמג: לא היה גידול ניכר מאוד.

<הרצל ברמג: הגידול היה רק לצורך זה.

<הרצל ברמג: על פי הרישיון לא יכולנו לסגור אף יחידה, אנחנו יכולים רק לפתוח יחידות.

<הרצל ברמג: לעניין זה היה צורך בכוח אדם נוסף.

<הרצל ברמג: זה הגידול בכוח אדם.

עדי קול: יכולתם להפנות בקשה מיוחדת, אם הייתם רוצים לסגור יחידות והייתם מקבלים אישור כי התהליך - - -

<הרצל ברמג: ביקשנו וקיבלנו תשובה שלילית.

<הרצל ברמג: מה זה לא נכון?

<הרצל ברמג: הגשנו - -

גלעד ארדן: איזה יחידות ביקשתם?

<הרצל ברמג: במשך כל השנים אישרו לנו לסגור 11 יחידות, זה הכול.

<הרצל ברמג: חלק מהן נסגרו.

עדי קול: הציבור לא רוצה לשמוע את ההתדיינויות האלה.

עדי קול: אתה נותן לנו חצי אמת, אנחנו מקבלים חצי אמת.

עדי קול: מה אתה אומר כאן ללקוחות?

<הרצל ברמג: אני אומר שאין לנו כסף.

עדי קול: זאת התשובה שלך להם?

<הרצל ברמג: לא.

<הרצל ברמג: התשובה שלי ש - - -

עדי קול: מהי התשובה שלך לגני אביב, מה התשובה שלך לקריית נורדאו - - -

<הרצל ברמג: את לא נותנת לדבר, את ממשיכה לשאול.

<הרצל ברמג: אני לא יכול להיכנס לדברים שלך, אני לא יכול לדבר כך.

<הרצל ברמג: זו לא תרבות הדיבור שאני רגיל אליה.

<הרצל ברמג: תסיימי את השאלות שלך ואני אענה לך.

עדי קול: מה אתה אומר למגדיאל, לגני אביב, לקריית נורדאו, לרעננה, מה אתה אומר?

<הרצל ברמג: שיתכבדו שר האוצר ושר התקשורת, ישבו ויאשרו את תכנית ההבראה שהוגשה בדצמבר - - <קריאה:> אנחנו בני ערובה.

<הרצל ברמג: לא שלי, לי אין כסף.

<הרצל ברמג: אני רוצה לומר שהיום או מחר מחזיקי אגרות החוב ניגשים לבית המשפט ודורשים למנות לנו נאמן או מפרק.

<הרצל ברמג: המצב יהיה הרבה יותר חמור מאותו רגע.

<הרצל ברמג: השירות שאנחנו נותנים כרגע הוא פי כמה יותר ממה שנוכל לתת אחרי שנקבל צו של בית המשפט.

<הרצל ברמג: מישהו צריך כאן להתעורר.

<הרצל ברמג: לנו אין אפשרות למנוע את זה.

<הרצל ברמג: אנחנו הולכים לבית המשפט ומנסים למנוע את זה, אבל בית המשפט ישאל אותנו אם יש לנו מזומנים להחזיר את אגרות החוב.

<הרצל ברמג: לגבי זמן ההמתנה, במסמך שהגשנו לשר התקשרות ציינו גם כמה יעלה בזמן המתנה של 10 דקות.

<הרצל ברמג: הסברנו איזו תוספת של תקנים צריך לצורך העניין הזה.

<הרצל ברמג: אנחנו נשמח מאוד ליום שיאפשרו לנו לעמוד ב-10דקות ואפילו ב-5 דקות, אבל אין כסף לזה כרגע.

עדי קול: כמו שנאמר, אנחנו לא פותרים את הבעיות ואתה חוזר.

עדי קול: אני הבטחתי לאדם נוסף רשות דיבור.

עדי קול: במשפט אחד בבקשה.

עדי קול: השאלה אם זה קשור.

<עומר גריג: אני אתקשה במשפט אחד, אבל בשתי דקות אני מבטיח.

עדי קול: יש לך משפט אחד, השאלה אם אתה רוצה להשתמש בזכות שלך או לא?

גלעד ארדן: אני אשמח שתהייה ישיבת מעקב בעוד חודש-חודש וחצי בעקבות ישיבות הדירקטוריון.

עדי קול: בעקבות ישיבת הדירקטוריון היום אנחנו נעשה ישיבת מעקב ואנחנו נראה איך מתקדמים.

עדי קול: נזמן את משרד האוצר גם לדיון הזה.

עדי קול: יש לכולנו בעוד שלוש דקות ישיבת סייעה ולכן במשפט אחד אם אתה רוצה.

<עומר גריג: חבל שהשר יצא.

<עומר גריג: שמי עומר גריג, אני יושב ראש היוזמה לפירוק הריכוזיות.

<עומר גריג: אנחנו ארגון אזרחי שמתעסק בנושאים חברתיים וכלכליים.

<עומר גריג: לצערי עוד תקני שירות סטנדרטיים, אמנות שירות – זה לא יפתור את הבעיה.

<עומר גריג: כל עוד אין תמריץ להתייעלות או לשינוי זה לא יתבצע.

<עומר גריג: תמריצים מגיעים מתחרות.

<עומר גריג: תוסיפו לכך את העבודה שעכשיו ממלא מקום המנכ"ל אמר לכם שהוא רוצה להתייעל אבל יש עליו רגולציות, יש הסכמים עם ההסתדרות שלא מאפשרים להתחרות אפילו אם הוא היה רוצה.

<עומר גריג: לכן, אני חושב שדי בלתי נמענת המסקנה שפשוט צריך לסגור את רשות הדואר.

<עומר גריג: לפתוח את כל הפונקציות של רשות הדואר לתחרות ולאפשר - - -

עדי קול: אתה חוזר על דברים שנאמרו.

עדי קול: אנחנו מודים לך מאוד.

<יגאל לוי: אני סמנכ"ל בכיר דואר.

<יגאל לוי: אני רק אומר שפעולות פיקוח שביצענו לאחרונה בהחלט הראו מספר מקומות שבהם הייתה הצטברות של אלפי דברי דואר שלא חולקו, בין אם זה בחדרה, רחובות.

<יגאל לוי: יש לנו שאלות לגבי בית המיון המרכזי בירושלים.

<יגאל לוי: אלו פעולות שבהחלט דורשות טיפול מעבר לרמה האסטרטגית.

<יגאל לוי: את זה אני אומר בהמשך לדבריו של השר.

עדי קול: שוב, אנחנו העברנו לכם את הפניות הספציפיות.

עדי קול: אני רוצה שגם על הפניות הספציפיות נקבל תשובה.

עדי קול: אנחנו מעבירים את הפניות לגבי מועדים ולגבי הסניפים האלה ולא קיבלנו תשובה.

עדי קול: מה שהדואר עונה לנו, 'עד שתהייה רפורמה, עד שתהייה רפורמה'.

עדי קול: אנחנו מבקשים מכם משרד התקשורת לענות לנו על הפניות הספציפיות.

עדי קול: אנחנו העברנו את זה ללשכת השר ואנחנו נעביר ליגאל כדי לקבל תשובות.

עדי קול: אני מניחה שאתם יוצאים בתחושה קשה כי אני יוצאת בתחושה קשה.

עדי קול: <קריאה:> אנחנו מרגישים עכשיו עוד יותר גרוע.

עדי קול: תמצית הסיכום, המצב יהיה עוד יותר גרוע.

עדי קול: אני מקווה שהוא לא יהיה עוד יותר גרוע.

עדי קול: אני מקווה - - - <קריאה:> הוא אומר שהוא סוגר את הבסטות.

עדי קול: לא.

עדי קול: לא.

עדי קול: הוא מאיים בלסגור את הבסטות.

<הרצל ברמג: אני לא מאיים בכלום.

<הרצל ברמג: בית המשפט יעשה את זה, לא אנחנו.

עדי קול: זכות הדיבור היא שלי ואף אחד לא מתערב בדברים שלי.

עדי קול: בבקשה.

עדי קול: תהליך הבראה הוא לא תהליך שמביא למשהו יותר גרוע, אלא להפך, הוא מביא לייעול ולשיפור גם בתנאי השירות וכמובן גם מבחינה תקציבית לגוף עצמו.

עדי קול: אנחנו עדיין לא שם.

עדי קול: אנחנו לא שם כי יש את השלבים.

עדי קול: אני חייבת לומר לכם, מדובר כאן במאבקים בין משרד האוצר לבין משרד התקשורת שנקלעם אליהם.

עדי קול: אני דיברתי עם משרד האוצר, משרד האוצר אמר שהוא מוכן כמובן לקדם את הרפורמה והוא נמצא בתהליכים.

עדי קול: אבל זה לא מספיק וזה לא תשובות.

עדי קול: אני, אם לא אומרים לי לוחות זמנים אני לא מקבלת את התשובה, ואני לא מקבלת את התשובה הזאת.

עדי קול: אנחנו נקיים דיון נוסף.

עדי קול: אנחנו יוצאים לפגרה, אבל נכנס דיון בפגרה אחרי החגים.

עדי קול: אני מניחה שבספטמבר נוכל להתכנס שוב.

עדי קול: אנחנו נזמין את השר, נזמין את משרד האוצר.

עדי קול: אנחנו נקווה לראות שלפחות בתהליכים של שירות לקוחות כן יש שיפור, יש מעקב ויש פיקוח ויש שימוש לשר בסמכויות שלו.

עדי קול: אתם רואים, יש רצון.

עדי קול: יש שני כוחות שוק מאוד מאוד גדולים שנאבקים ונאבקים כנראה הרבה שנים.

עדי קול: זה לא משהו חדש, זה לא משהו שהתחיל היום.

עדי קול: אני מבקשת שתמשיכו לפנות.

עדי קול: אם אתם רואים ששום דבר לא נעשה תעדכנו כדי שנוכל לעקוב ולראות מה קורה.

עדי קול: אנחנו מחכים לתשובות הספציפיות לגבי הסניפים שהעברנו.

עדי קול: אנחנו נעביר לכם את התשובות הללו.

עדי קול: לצערנו, לשמחתי שתהיו פה, אנחנו נפגש בעוד כחודש וחצי.

עדי קול: תודה רבה.