הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 145, 2014-07-28 11:00

אמנון כהן: בוקר טוב, חודש טוב, אני מתכבד לפתוח את הדיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

אמנון כהן: הנושא החשוב הוא: סוגיות הנוגעות לשנת השמיטה – דוח מבקר המדינה 59ב', עמ' 1049.

אמנון כהן: בראשית, אנחנו רוצים לברך את כולנו בחודש טוב ומבורך שיהיה לנו.

אלי בן-דהן: שהחודש ייהפך מאבל לשמחה.

אמנון כהן: אמן.

אמנון כהן: רוצים לשלוח תנחומים למשפחות השכולות.

אמנון כהן: רוצים לשלוח רפואה שלמה לכל הפצועים, והצלחה לכל אלה שעומדים שם בחזית.

אמנון כהן: גם כל אלה האזרחים שנותנים חיבוק חם לכל חיילי צבא הגנה לישראל.

אמנון כהן: אנחנו, בימים האלה, בתקופת בין המצרים, נשרפו לנו שני בתי בית המקדש על שנאת חינם.

אמנון כהן: ברוך השם, היום רואים את החיבוק של עם ישראל, את החיבור בעם, את החיבוק ואהבת חינם הזה, שבעזרת השם יתקן ויביא גאולה לעולם, גאולה לחיילינו, גאולה לתושבים.

אמנון כהן: באנו לכאן, למדינת ישראל, לבנות את המדינה ושהקב"ה ישמור עלינו.

אמנון כהן: כמו שכתוב: "עיני הקב"ה בארץ ישראל בראשית השנה ועד אחרית השנה", ובאמת, אנחנו רואים נסים ונפלאות יום יום בכל מה שקורה במדינה, שככה ימשיך ונגמור את המשימה החשובה הזאת.

אמנון כהן: כבוד השרים, נמצאים איתנו כאן גם שר החקלאות, מכובדנו חבר הכנסת יאיר שמיר, וגם סגן שר הדתות, שהוא מבחינתנו שר דתות בפועל, הרב אליהן בן דהן.

אמנון כהן: הנושא הוא חשוב - היערכות לשנת שמיטה.

אמנון כהן: יש דוח מבקר המדינה שלמעשה פורסם לאחר סיום שנת שמיטה קודמת, זה היה לפני כמה שנים.

אמנון כהן: אבל לנו חשוב שהפעם ניכנס ברגל ימין, הוא נגע בהרבה מאוד נקודות שלא טופלו.

אמנון כהן: אנחנו קיימנו דיון בינואר, כבוד השר, וסגן שר הדתות היה כאן, ב-6 לינואר קיימנו דיון ראשון.

אמנון כהן: יושבים פה אנשים מוכשרים מאוד, שיתנו לנו דיווח.

אמנון כהן: כרגע כבר יוצאים לדרך, ראש השנה בפתח, נשמע היום יותר דיווח.

אמנון כהן: לכן אמרנו שנעשה מעקב סופי, אם ישנן בעיות שנראה איפה אפשר לסייע.

אמנון כהן: משרד החקלאות נתן לנו מרשים וחשוב מבחינתו הוא כמשרד, אבל רצינו להעלות נושאים שהם ברמת ראיית שר – תקציב, פיקוח ודברים מסוימים.

אמנון כהן: אמרנו שאת הדיון נעשה לפני שיוצאים לדרך אתכם יחד, ומקווים שנגענו בכל הדברים.

אמנון כהן: דובר אז על תקציב שלא היה סגור, הבנתי ככה בכלי התקשורת שעשיתם עבודה מצוינת, סגרתם את התקציב.

אמנון כהן: לגבי החקלאים שאנחנו מדברים שהם צריכים לקבל החלטה כי המדינה נותנת להם אפשרות או השבתה מלאה, או אוצר בית דין, או היתר מכירה שהם צריכים לקבל החלטה, ואז לפי המסלול הזה הם הולכים ומקבלים את התמיכה, או כל דבר אחר.

אמנון כהן: מה שהדאיג את הוועדה, כבוד השרים, נושא היבואנים שמביאים את הירקות לכאן.

אמנון כהן: המחירים מזנקים, זה היה מאוד גבוה, הממוצע 66%, היו מוצרים שעלו ב-200%.

אמנון כהן: אמנם, מצד אחד אומרים זה כוח השוק, אבל זה לא כוח שוק, כי זו אוכלוסייה מיוחדת, מבחינתנו, לקוח שבוי.

אמנון כהן: לכן המדינה חייבת פה להתערב איכשהו, אני לא יודע איך, כבוד שר הדתות אמר - אני אעשה שולחן גדול.

אמנון כהן: באמת, הוא צריך לבחון מול משרד הכלכלה, מול משרד החקלאות, כי המכסות זה אתם, אתם קובעים את המכסות, ומכרז, מי מכניס, מי לא מכניס.

אמנון כהן: הציעו כאן שלא יהיה מחיר כל הקודם זוכה, אלא יהיה מי שמבטיח להביא מחיר הכי זול לצרכן.

אמנון כהן: זאת אומרת, היו כל מיני התלבטויות שנתנו לכם להתלבט, שאתם תעבירו את הדברים האלה אלינו.

אמנון כהן: אני מקווה מאוד שבוודאי מי שצריך יקנה, אבל אנחנו לא רוצים שזה יבוא על חשבון הלחם, על חשבון דברים אחרים, כי בלי ירקות – מדובר באוכלוסיות ברוכות ילדים, באוכלוסיות שרוצות לשמור על המצווה, מי שרוצה להקפיד על עצמו יקפיד, אבל לא שנחנוק אותו.

אמנון כהן: שלא יהיה מצב שהוא צריך לוותר על הכול בשביל לקנות את הירקות האלה.

אמנון כהן: לכן, פה המדינה צריכה להתערב, שכאשר יש כשל שוק, זה לא כל שנה, זה פעם בשבע שנים, צריך ליצור פה איזשהו מנגנון שיכול להיות שממנו נלמד, וכל פעם שיהיה שנת שמיטה, זה המנגנון שייכנס לתוקף שבע שנים.

אמנון כהן: יכול להיות שבשוטף השוק יעשה את שלו, הוא עושה את שלו - פרשת שמיטה זה מיוחד.

אמנון כהן: כבוד סגן שר הדתות אמר, שדווקא אותן חצרות, אותם הרבנים, אלה האנשים שלהם כאילו, הם עושים איזשהו קופון על חשבון הציבור, אותי לא מעניין כלל, מעניין אותי שבסוף את הצרכן לא יעשקו.

אמנון כהן: אני מקווה שיהיו פה הפתרונות.

אמנון כהן: מהשלב הזה תחליטו אתם ביניכם.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לקבל דיווח, אם יהיה קצר ולעניין, גם טוב לי – תלכו לעבוד.

אמנון כהן: מה שאתם מחליטים אני רוצה לשמוע, כי אמרתי, תצאו למכרז.

אמנון כהן: בסוף חודש יוני יוצא כל נושא המכרז, התקנון, תמיכות, שכל חקלאי גם יידע באיזה סטטוס הוא בחר, איך הוא מקבל את התמיכה שלו, לא באמצע שנת שמיטה שהוא עוד לא קיבל שום דבר, ואנחנו לא רוצים להגיע לאי ודאות, אנחנו לומדים מהעבר.

אמנון כהן: אני מודה למשרד מבקר המדינה שאתם נגעתם בנושא חשוב, זה פעם בשבע שנים.

אמנון כהן: לכן אנחנו כבר מקיימים דיון שני, ואנחנו רוצים לקבל את התשובות היום.

אמנון כהן: ניכנס לעובי הקורה, עיקרי הממצאים יובאו.

אמנון כהן: בבקשה, כבוד השר.

אמנון כהן: אני מודה לך, זמנך יקר.

יאיר שמיר: אני רוצה להגיד דבר אחד עקרוני מבחינתי, וחשוב להגיד את זה גם בבית הזה.

יאיר שמיר: השמיטה זה גאולת ישראל.

יאיר שמיר: כשהיינו עם מפורד, שבטים מפוזרים ברחבי תבל, ולא אדמתנו מתחת רגלינו, השמיטה חסרת חשיבות היא.

יאיר שמיר: מתי היא קורית?

יאיר שמיר: כאשר מתחבר העם לארצו, ואז השמיטה הופכת להיות רלבנטית.

יאיר שמיר: לכן, מבחינתי, זה חלק מתקומת ישראל, ומי שלא מבין את זה, לא מבין מה זה תקומת ישראל.

יאיר שמיר: שבטים אפשר להיות בכל מקום, אתה שומר את השפה שלך, את הדת שלך, את החתונה בתוך השבט, אבל אם זה רק כשיש אדמה לרגליך, ואז, יש אדמה לרגליך, אתה חייב להתנהג עם האדמה הזאת ככזאת - האדמה שלך.

יאיר שמיר: גם המדע תומך בעניין הזה של פעם בשבע שנים, או כמה וכמה שנים, אתה חייב לתת לה גם מנוחה כמו לכל דבר אחר, שלא לדבר על הצדדים ההומניים הקשורים, אנחנו אולי לא עוסקים בהם פה, אם זה בנושא של שמיטת חובות ודברים אחרים.

יאיר שמיר: לכן, מבחינתי, השבת והשמיטה הם הסימבוליים של העם הזה, במקום הזה.

יאיר שמיר: לכן אני מחויב מוסרית בהיותי שר במדינת ישראל, ובוודאי מאיפה שאני בא, שהשמיטה תתבצע כהלכתה ובצורה הטובה ביותר שאפשר.

יאיר שמיר: תודה.

אמנון כהן: אחרי מלים כאלה - אני מקווה מאוד שכל שרי ישראל יש להם את הראיה והחשיבה, כולל ראש ממשלה, אני בטוח שרואים את זה עין בעין.

אמנון כהן: גם שחמאס יידע שאנחנו פה במדינתנו בזכות עוד מברית בין הבתרים, שהקב"ה ייעד את המדינה.

אמנון כהן: לכן אנחנו צריכים לחיות איכשהו ביחד, למצוא את הנוסחה המתאימה, הם צריכים להבין הם שם, ואנחנו פה, אנחנו צריכים לעזור להם להשתקם, להרים להם אולי מפעלים, אם הם יחיו טוב – אנחנו מאמינים בזה, אם השכן שלך חי טוב, אז אתה גם חי טוב.

אמנון כהן: לכן הראייה הזאת צריכה להיות גם בדת שלנו, שכל הזמן צריך להיות בשכנות טובה, אומרים לפני שאתה קונה דירה, תבדוק את השכנים שלך, כי זה מאוד חשוב.

אמנון כהן: אומרים – "טוב שכן קרוב מאח רחוק", לתקופה שאתה צריך מישהו, אז שכן טוב ודאי הוא הרבה יותר חשוב.

אמנון כהן: אנחנו הרי לא בוחרים את השכנים שלנו, זה מה יש, עובדה, צריכים למצוא את הנתיב המתאים.

אמנון כהן: ובאמת, שהשלום ישכון לבטח 40 שנה לפחות – כל כך הרבה אבידות, שהקב"ה יציל אותנו.

יאיר שמיר: אני חושב שמהארץ שאתה באת, שכנות טובה בין יהודים לאחרים - - -

אמנון כהן: אני באתי מאוזבקיסטן, כבודו ביקר שם.

אמנון כהן: אנחנו חיינו בפחד, שלא תבין אותי לא נכון, אבל בשכנות טובה.

אורי מקלב: יש רק בעיה אחת, שלכוהנים אין חלק ונחלה בארץ.

אורי מקלב: לא הייתה להם אדמה, אנחנו יכולים לתת להם.

אמנון כהן: אנחנו שמחים בחלקנו, שאנחנו מקבלים קרבנות מכל אחד.

אמנון כהן: .. בבקשה, כבוד סגן שר הדתות.

אלי בן-דהן: ברוח דבריו של השר שמיר, אני רוצה לומר שבשבוע שעבר עשינו כנס שמיטה בקיבוץ של השומר הצעיר, גן שמאול.

אלי בן-דהן: אני אמרתי שם את הדברים.

אלי בן-דהן: אמרתי, תראו, בדיוק ברגע שאנחנו נמצאים פה בגן שמואל, באותו זמן יורים על מדינת ישראל טילים, וחלקים נרחבים מאיתנו נמצאים בממ"דים ובמקלטים וכו'.

אלי בן-דהן: ובמה אנחנו עוסקים?

אלי בן-דהן: אנחנו עוסקים בהכנות לשנת השמיטה, שהשנה תהיה בעזרת השם בעוד חודשיים.

אלי בן-דהן: בדיוק אני אומר, זה הכוח הסגולי, הכוח הרוחני של עם ישראל שאנחנו לא שוכחים מאיפה באנו, ולאן אנחנו הולכים.

אלי בן-דהן: אנחנו פה בגן שמואל, הקיבוץ של השומר הצעיר, מכריזים שלכל האויבים שלנו, שלא יוכלו לנו.

אלי בן-דהן: עם כל זה שאנחנו נמצאים תחת מטר של אש, אנחנו עדיין עוסקים בענייני הרוח שכולנו יודעים, שענייני הרוח והתרבות והשורשיות של עם ישראל, זה מה ששמר עלינו שנים רבות.

אלי בן-דהן: אחרי הדברים היפים האלו, נתחיל.

אלי בן-דהן: כפי שתראו, הכנו פה מצגת קצרה.

אלי בן-דהן: אלה הן המטרות שהצבנו לעצמנו.

אלי בן-דהן: סיוע לחקלאים – אספקת תוצרת חקלאית כשרה לכל הציבור הישראלי על כל גווניו.

אלי בן-דהן: הדרכה והסברה של ערכי השמיטה מבחינת ערכיה היהודיים לכל עם ישראל, ולכל השכבות כולם.

אלי בן-דהן: כפי שאמרתי, עשינו כבר כנסים רבים בעניין הזה.

אלי בן-דהן: מי הם קהלי היעד שלנו?

אלי בן-דהן: - החקלאים, ולעניין הזה אנחנו הכנו חוברות הדרכה לכל סוגי החקלאים, הן מחולקות פה - תראו את זה.

אלי בן-דהן: כל חקלאי מקבל חוברת עם הפתרונות ההלכתיים שהרבנות הראשית קבעה, שעל פיהם אנחנו מציעים.

אלי בן-דהן: כפי שאתם רואים כאן - אוצר בית דין, מצע מנותק, השבתה גמורה והיתר המכירה.

אלי בן-דהן: מצד שני לגבי הציבור הרחב, כפי שאמרנו, פיקוח ושיווק גם תוצרת כשרה, מעקב אחרי מחירי התוצרת, וכינוס והסברה לערכי השמיטה.

אלי בן-דהן: מה עשינו עד היום?

אלי בן-דהן: לגבי החקלאים עשינו מיפוי.

אלי בן-דהן: התברר לנו שיש פחות חקלאים ממה שחשבנו שבאמת מעבדים את האדמה.

אלי בן-דהן: לפי המיפוי האחרון - - -

אמנון כהן: הולכים ומתמעטים, בוא נגיד כך.

אלי בן-דהן: לצערנו.

אלי בן-דהן: מצד שני, מעט חקלאים אבל יותר שטחים בגלל היכולות הטכנולוגיות.

אלי בן-דהן: היום חקלאי אחד יכול לעבד שטחים, מה שפעם, 30 חקלאים עיבדו.

אלי בן-דהן: יש לנו כ-6,500 חקלאים.

<אפרים אנטמן: זה אחרי המיפוי שנכון להיום קיבלנו את המידע הסופי בשטח אחרי - - -

אלי בן-דהן: לכל אלה, כפי שאתם רואים, גם לאגודות, למושבים, לרשתות השיווק, אנחנו הצענו את ארבעת הפתרונות של הרבנות הראשית שמיד תראו, חלקם כבר נמצאים בתהליך עבודה בקצב מואץ מאוד, מה שתלוי בנו.

אלי בן-דהן: משרד החקלאות גם הוא עם הקשר הישיר עם החקלאים, גם מצע מנותק וגם השבתה מלאה.

אלי בן-דהן: סטטוס החקלאים היום.

אלי בן-דהן: נפגשנו כבר עם קרוב ל-2,800 חקלאים, וסיימנו טיפול עם 1,644, שזה קצב שהולך וגובר עכשיו מיום ליום.

אלי בן-דהן: בכוונתנו להגיע בעוד תוך חודשיים לסיים את ה-6,500 חקלאים.

אלי בן-דהן: פעולות וביצוע – כפי שאמרנו, עשינו כנסי הסברה גם לחקלאים, גם למנהלי מחלקות בעיריות, ברשויות המקומיות איך לבצע את הטיפול בגינות הציבוריות.

אלי בן-דהן: גם קשר עם משרד החינוך, מיזמים שונים בנושא חינוך והסברה, ומעקב אחרי תוצרת חקלאית, כפי שאמרנו, כדי למנוע כשלי שוק שהיו בשמיטה הקודמת.

אלי בן-דהן: כפי שאתם רואים פה, מה שנעשה כאן, כנסים, פרסום לחקלאים - מיפינו את החקלאים, וקיבלנו היום את המידע המדויק והאחרון.

אלי בן-דהן: כרגע יש 18 צוותים שמתעסקים במפגש עם החקלאים עצמם.

אלי בן-דהן: מציעים להם את ארבעת הפתרונות של הרבנות הראשית, ומחתימים אותם מייד על פי ההחלטה שלהם, מי שרוצה היתר מכירה, מי שרוצה אוצר בית דין, או מי שרוצה להשבית לגמרי.

אלי בן-דהן: אגב, פה מדובר במספרים לא גדולים.

אלי בן-דהן: אני מניח שלא נגיע יותר מ-150 - 200 משביתים, זאת הערכה של כולנו.

אלי בן-דהן: זה בערך המספרים, לא נגיע מעבר לכך.

אלי בן-דהן: אוצרות בית דין – אנחנו עכשיו מסיימים את מבחני התמיכה, נפרסם אותם ממש בימים הקרובים.

אלי בן-דהן: תמיכה במשביתים – משרד החקלאות גם הוא סיים את מבחני התמיכה.

אלי בן-דהן: גם יפורסם, אני מקווה בזמן הקרוב.

אמנון כהן: זאת אומרת, מי שמשבית יודע מה הפרוצדורה, מה הוא צריך לקבל?

אלי בן-דהן: ההסברה כפי שאמרתי, ומיפוי ופיקוח.

אלי בן-דהן: מה למדנו כלקחים מדוח מבקר המדינה – קודם כל, יצאנו למכרז מאוד מוקדם, מספר חודשים רב לפני תחילת השנה.

אלי בן-דהן: יש צוותים רבים שמסתובבים היום בשטח, קרוב ל-20 צוותים שמסתובבים היום בשטח בכל הארץ.

אמנון כהן: דיברתם על אלף ומשהו.

אלי בן-דהן: 1,650 שסיימנו תהליך.

אלי בן-דהן: דיברנו עם קרוב ל-2,800.

אלי בן-דהן: אני אסביר.

אלי בן-דהן: בשלב הראשון - - -

אמנון כהן: אנחנו נסיים לפני שניכנס למועד ב-8,000?

אלי בן-דהן: בשלב הראשון הרבנות הראשית ביקשה שיהיו שני סבבים.

אלי בן-דהן: סבב אחד – מפגש עם החקלאים, ולתת להם זמן למחשבה, ולבוא אליהם פעם שנייה כדי לקבל את ההחלטה שלהם.

אלי בן-דהן: לפני קצת יותר משבוע נפגשנו שר החקלאות ואני עם הרב הראשי, וביקשנו לצמצם את הסבבים לסבב אחד, כי התברר לנו שכמעט אין תועלת בשני הסבבים.

אלי בן-דהן: בסך הכול היום חומרי ההסברה הם מאוד ברורים, מאוד מובנים, גם החקלאים יודעים מה הם רוצים.

רות קלדרון: אני רק מבררת אם שמעתי נכון.

רות קלדרון: רק 150 אנחנו מעריכים שבאמת ישביתו?

אלי בן-דהן: לגמרי.

רות קלדרון: אז ה-45 מיליון האלה בטח השתנו.

<צביקה כהן: אני אסביר.

רות קלדרון: אני רציתי להבין אם שמעתי נכון.

אלי בן-דהן: בכל אופן הרבנות הראשית הסכימה לצמצם את הסבבים לסבב אחד, וזה מה שכרגע נעשה.

אלי בן-דהן: לכן הכסף הולך וגובר בימים האלו, כיוון שמספיק מפגש אחד בו נותנים לחקלאי הסבר ברור, נפגשים איתו, מסבירים לו.

אלי בן-דהן: אגב, מבחינתנו, יכול לומר, שהפידבק, או הביקורות - - -

אמנון כהן: למה אי אפשר באינטרנט, לגמור את הסיפור, במקום להיפגש פיזית.

אלי בן-דהן: זה בדיוק מה שאני רוצה לומר.

אלי בן-דהן: ההיפך, החקלאים - - -

רות קלדרון: אתה רוצה גמירות דעת שזה שייך לו.

אמנון כהן: הוא ממלא טופס.

אמנון כהן: אתה לא אונס אותו, מכתיב לו.

רות קלדרון: לפעמים זה לא האדמה שלו.

אלי בן-דהן: החקלאים דווקא שמחים שבאים.

אלי בן-דהן: זה פעם ראשונה, שמיטה ראשונה שיש מפגש עם כל חקלאי באופן אישי.

אלי בן-דהן: מסבירים לו, כך שהדבר הזה - זאת הבקשה של הרבנות הראשית, ואנחנו ממלאים אותה.

אלי בן-דהן: אני חושב שמבחינתנו התוצאות הן טובות.

אלי בן-דהן: היו שנים שלא הבעלים עצמם חתמו, בעל הקרקע עצמו.

אלי בן-דהן: זה מבחינתנו הלקח, כמובן, כפי שאתם רואים, הרבה חומרי הסברה, פרסומים לציבור הרחב, כנסים, ומענה הילכתי שוטף שאנחנו נותנים כל הזמן לחקלאים עצמם.

אלי בן-דהן: תאריכים – כפי שאתם רואים כאן, בדצמבר 2013, פרסמנו את המכרז.

אלי בן-דהן: מאז בפברואר נבחרה החברה.

אלי בן-דהן: היו לנו כמה בעיות עם הזוכים, עם אלה שלא זכו בעצם, הם ערערו, היו לנו שני ערעורים, שני דיונים בבתי משפט על ערעורים של חברות של זכו, בכל אופן, מבחינתנו יצאנו לדרך.

אלי בן-דהן: החברה שזכתה נשארה במקומה.

אמנון כהן: מה התפקיד של החברה, מה היא תעשה?

אלי בן-דהן: היא מעסיקה את הצוותים שהם מסתובבים בין החקלאים.

אלי בן-דהן: היא ממפה את החקלאים, נפגשת עם החקלאים, מדריכה אותם.

אלי בן-דהן: מחלקת להם ערכות הסברה, ומחתימה אותם על כתבי הרשאה.

אמנון כהן: בתקציב שלהם פר בן-אדם שהם מחתימים או לא משנה?

אלי בן-דהן: הם הציעו הצעת מחיר, והם זכו במכרז.

<אלחנן גלט: המשימה שלהם זה להחתים את כולם.

<אלחנן גלט: המשימה שלהם זה לעמוד ביעד של כל החקלאים.

אמנון כהן: אם לא, לא יקבלו חלק מהכסף.

אמנון כהן: למה לא לעשות את זה פר טופס?

אלי בן-דהן: המכרז היה בנוי על מכסה שונה.

אמנון כהן: אם אתה רוצה להגיע לטופס בסופו של דבר, שהוא קיבל את ההחלטה, אני חושב, אולי במכרז היה צריך להגיד שלפי טפסים – שהוא יעבוד, לא יילך לים ויגיד אני עבדתי.

אלי בן-דהן: אם לא יהיה תוצרת הוא לא יקבל.

אלי בן-דהן: בוודאי שהתשלום לחברה הוא פר התקדמות, ופר החתמות שהם עושים.

אלי בן-דהן: הם יודעים שהם צריכים לסיים את סוף השנה הזאת, עוד חודשיים, כפי שאמרתי, עד ספטמבר צריכים לסיים את כל העבודה.

אמנון כהן: אם רק חצי החתימו מה יהיה?

אמנון כהן: הגענו לעוד חודשיים ורק החתימו חצי, מה יהיה?

אלי בן-דהן: מבחינת ההלכה או מבחינת העניין?

אמנון כהן: מבחינת העניין, כסף, כמה יקבל מלא, לא מלא?

<אלחנן גלט: אדוני, יושב ראש הוועדה, אם הסיבה שהם לא יחתימו אותם זה בגלל שהם לא הגיעו לאנשים, לא ישולם להם.

<אלחנן גלט: אבל אל תשכח שאף אחד לא מכריח את החקלאי לחתום, תמיד יש אופציה, שאנחנו באים לחקלאי ואומרים לו, אדוני, אם אתה רוצה כשרות לשנת השמיטה, זה מה שצריך תבחר לך.

<אלחנן גלט: אם הוא לא יחתום בסופו של דבר, כי הוא החליט שהוא לא רוצה לחתום, אז זה לא בעיה תשלומית, זה בעיה של החלטה של החקלאי.

<אלחנן גלט: המשימה שלנו זה להגיע לכולם, ומה שבוחר החקלאי זה הכרעה שלו.

<אלחנן גלט: הנחת היסוד היא שרוב מוחלט של החקלאים יחתמו.

אלי בן-דהן: 6,500 חקלאים צריך להגיע אליהם.

<אלחנן גלט: אני רק אומר לכם, שזה שינוי גדול מהשמיטה הקודמת, זה יותר מ-180 מעלות שינוי, אם אפשר היה לתאר את זה כך.

אורי מקלב: אני חושב שיש תאריך של ט"ו באב הוא תאריך קובע לענייני חקלאות גם - - -

אלי בן-דהן: הוא קובע לגבי שתילה.

אורי מקלב: לכן התאריך הוא לא ראש השנה.

אלי בן-דהן: זה שני דברים שונים, זה לא המכירה.

אורי מקלב: גם בהיתר מכירה, אתה לא יכול – נניח הוא שותל עכשיו לא במסגרת היתר מכירה, הוא אחראי, הוא יכול לעשות היתר מכירה על מה שהוא שתל?

<יוסף צבי רימון: יכול לעשות, לא קשור ט"ו באב.

<יוסף צבי רימון: ט"ו באב קשור רק לשתילת - - -

אורי מקלב: השאלה אם אין תעריפים - - -

אלי בן-דהן: אני אגלה לך סוד יותר גדול.

אלי בן-דהן: היתר המכירה, מכירת האדמה לשביעי, שונה ממכירת חמץ.

אלי בן-דהן: מכירת חמץ, אם לא מכרת עד ערב פסח, עד שעה חמישית, גמרנו.

אלי בן-דהן: החמץ נאסר בהנאה, אתה לא יכול למכור אותו.

אלי בן-דהן: בניגוד לכך בשמיטה, גם אם עדיין נמכור בצום גדליה, או בו', או בז' בתשרי, ימכור את אדמתו, המכירה מועילה, והיא תועיל לו מבחינת היתר המכירה שלו.

שמעון אוחיון: איננה קשורה בשתילה.

אלי בן-דהן: כן, היא לא קשורה.

אלי בן-דהן: בינתיים אנחנו כמובן עושים מאמץ גדול לסיים עד ראש השנה.

אלי בן-דהן: אבל גם אם תהיה זליגה בשבוע, 10 ימים לא תהיה בעיה.

רות קלדרון: הדבר שרציתי להעלות לדיון, גם אם אני אעדר מכאן, השאלה של המשתלות.

רות קלדרון: ישנה השתלטות של הכשרים, בעיקר בענייני שמיטה על רשתות השיווק.

רות קלדרון: ההכשר של הרב אפרתי השתלטו על כל השרשרת, והמשתלות נפגעות מאוד.

רות קלדרון: אני רוצה ששר החקלאות ישמור עליהם בגלל עלויות נוספות.

רות קלדרון: הפיקוח עולה כסף.

רות קלדרון: ב-20 השנה האחרונות, המצב כל הזמן מחמיר, לפני 50 שנה כן היו שותלים, עכשיו על אישורי עורלה - -

אורי מקלב: את מכתיבה - - - הם עובדים אצלנו?

רות קלדרון: זה שר החקלאות.

רות קלדרון: החקלאים אומרים לשר החקלאות - - -

אורי מקלב: כן, אבל - - - מתערבים במסחר, מה הם רוצים, באיזה הכשר.

רות קלדרון: זה לא עניין של מסחר.

אורי מקלב: ודאי.

רות קלדרון: שר החקלאות, בבקשה, תשים לב שהמשתלות מתחננות לעזרה.

רות קלדרון: אישורי עורלה מהמשתלות כל שתיל ששותלים מגיע מפקח וחותם אם זה חד-שנתי או רב-שנתי, זה עולה הרבה מאוד כסף.

רות קלדרון: בבקשה, השמיטה לא אמורה להיות נגד החקלאים, היא אמורה להיות לטובתם.

אמנון כהן: תודה.

<צביקה כהן: אני אתייחס למה שאמרה חברת הכנסת רות קלדרון.

אמנון כהן: תתייחס גם למחירים.

<צביקה כהן: כן, אני אתייחס למה שהבטחתי בדיון הקודם.

<צביקה כהן: מה שאת אומרת אני מכיר את זה.

<צביקה כהן: אני חושב שזה לא בעיה של השמיטה, זה בעיה כללית במטעים.

<צביקה כהן: הבעיה הכללית עם ההכשרים, שאני גם שומע מהחקלאים.

<צביקה כהן: אני חושב שצריך פה טיפול לא רק שלנו, כי אנחנו לא יודעים - - -

רות קלדרון: הפורום הזה הוא פורום יוצא דופן שיכול לעשות תיקון גדול.

<צביקה כהן: בסדר, אבל צריך להבין שלא מדובר פה על שמיטה, כי בשמיטה הם משביתים בעל כורחם, והם מקבלים את התמיכה שלנו, הבעיה היא ביום יום - - -

רות קלדרון: ההבדל בשמיטה הוא, ב-30 השנים הראשונות של מדינת ישראל, יכלו משתלות לעבוד בשמיטה.

רות קלדרון: וב-20 השנים האחרונות, אסרו עליהם.

רות קלדרון: אני מבקשת משר הדתות ושר החקלאות פשוט לשים לב אליהם, הם חקלאים חשובים, הם ענף עצום במדינת ישראל.

רות קלדרון: יש לנו 45 מליון ל-150 איש.

אורי מקלב: אם יש צרכנים שאומרים שאם לא התנהלו לפי ההלכה לא יתנו להם, זה לא דבר לגיטימי – אי השתלטות.

רות קלדרון: אין אפשרות לכשרות אחרת במדינה.

רות קלדרון: במדינה שלנו יש כשרות של הרבנות הראשית - - -

אורי מקלב: הכשרות עולה לפי הדרישה, את הרי יודעת איך הכשרות הולכת, גם בצפון תל אביב יש כשרות של הרב אפרתי?

רות קלדרון: יש רבנות ראשית לישראל, היא צריכה לדאוג לכשרות.

אורי מקלב: אבל את לא יכולה לקבוע לאנשים, עם כל הכבוד.

אורי מקלב: בצפון תל אביב אין את הרב אפרתי, בבני ברק יש את הרב אפרתי.

אורי מקלב: את יכולה לקבוע לצרכנים?

אורי מקלב: - - - עובדים על בסיס מסחרי בלבד, אף אחד לא מכריח אותם, ואף אחד לא מכתיב להם.

רות קלדרון: עושים פה חילול השם בשם של הכשרות.

אמנון כהן: נשמע את צביקה, זה לא קשור לדוח.

<צביקה כהן: היה דיון ב-6 בינואר, בדיון הזה דיברנו גם על תקציב וגם על נהלים.

<צביקה כהן: אנחנו הבטחנו שגם אם לא יהיה תקציב, הנהלים יהיו מפורסמים בזמן, ולא יגלשו לספטמבר.

<צביקה כהן: אתה עוד חייבת אותי לדבר על פברואר ומרץ.

<צביקה כהן: אני יכול לבשר ולהגיד שתקציב קיבלנו ממשרד האוצר, יש החלטת ממשלה, התקציב בהחלט - - -

אמנון כהן: כמה בסוף?

<צביקה כהן: אני יכול לדבר על תקציב לחקלאות, עומד על 80 מליון שקל למשרד החקלאות ולחקלאים בעיקר.

אמנון כהן: סך הכול כל התקציב?

<צביקה כהן: 100 מיליון עגול.

אמנון כהן: היה 103 מיליון.

<צביקה כהן: אני רוצה לדבר על התקציב שאנחנו אחראים עליו.

<צביקה כהן: אכן, באמת, בעזרת משרד האוצר, יש לנו תקציב.

<צביקה כהן: לנו, למשרד היו 8 נהלים שהיינו צריכים להוציא בתקציב הזה.

<צביקה כהן: כל הנהלים כבר עברו את הערות הציבור, וכל הנהלים באוויר.

<צביקה כהן: הנוהל האחרון שהוא רלבנטי לעוד שנה וחצי, כבר באוויר לפני חודשיים.

<צביקה כהן: כל הנהלים באוויר, ואנחנו נקבל בקשות.

<צביקה כהן: אני רק אעשה סדר.

<צביקה כהן: המשביתים, כתוב 45 מיליון שקל, מחולק ל-2 חלקים.

<צביקה כהן: 20 מיליון שקל המשביתים לפי אמונתם, זה סכום דומה לשנה הקודמת.

<צביקה כהן: גם בפעם הקודמת נוצלו 17 מליון שקל, על כ-150 חקלאים.

<צביקה כהן: אנחנו השנה מעריכים אותו דבר.

<צביקה כהן: לא מעריכים שיגידו, אנחנו גם לא מעודדים את זה.

<צביקה כהן: אם מישהו שואל אותי, אנחנו את ההשבתה מאמונה לא מעודדים.

<צביקה כהן: נגיד פה נתון, תוקצב לזה 20 מליון שקל לפרות וירקות, ערך הייצור בפרות וירקות בישראל עומד בין 13 ל-14 מיליארד שקל, תבינו את היחסים.

<צביקה כהן: אנחנו באמת רוצים שחקלאים שהם מאמונתם לא יכולים לגדל, ורוצים להישאר בתחום גם שנה הבאה, זה התקציב שלהם.

רות קלדרון: לפי מה שהם הצהירו למס הכנסה, כלומר, אם אני מחלקת 20 מיליון ל-150, ייצא לי מה שכל חקלאי מקבל?

<צביקה כהן: לא, הממוצע פה הוא בעייתי, כי הנתונים משתנים.

רות קלדרון: לא, אני סומכת על האוצר שיבדוק.

<צביקה כהן: את לא סומכת עלי?

רות קלדרון: עליך ברור.

רות קלדרון: חשבון זה לא הקטע שלי.

<מעין נשר: צביקה אמור לבדוק את הדברים.

<צביקה כהן: את יודעת איך זה עובד.

<צביקה כהן: כל הנהלים יצאו כמו שהבטחנו, זה לגבי הכסף.

אמנון כהן: צביקה, אני רוצה להבין יותר טוב.

אמנון כהן: סידרנו כמה מסלולים, מגיעים לחקלאי, אומרים לו, אדוני, תבחר, עוד לפני שייכנס שנת שמיטה, פחות או יותר כמו שהבנתי, הוא כבר יידע באיזה מסלול הוא.

אמנון כהן: זאת אומרת, הוא הולך למסלול מסוים, ואם מגיע לו איזושהי תמיכה כזו או אחרת, הוא כבר יידע מה הוא מקבל, לפי זה הוא נערך.

רות קלדרון: 25 מיליון האחרים זה אל אלו שמשביתים לא לפי אמונתם, אלא לפי הרב אפרתי.

<צביקה כהן: לא, כרם יין.

רות קלדרון: כרמי יין ומשתלות.

<צביקה כהן: לא, אני אעשה סדר גם בשבילך.

<צביקה כהן: 20 מיליון שקל מיועד למשביתים על פי אמונתם, הנוהל באוויר, היו הערות לציבור, ניתן להגיש עד ה-15 באוגוסט, בגלל הלחימה, יכול להיות שנדחה את זה קצת.

אורי מקלב: מה עם 2 מיליון שקל של הסברה - - - אולי ישפיע עליהם לא לעשות את זה.

אורי מקלב: גם ב-2 מיליון שקל שקיבלתם - - -

רות קלדרון: לא, אני רוצה שהכשרות יהיה דבר אמתי, ולא דבר מת.

אורי מקלב: את מצליחה דבר אחד, ועושה פעולה אחרת.

אורי מקלב: את יכולה להשפיע ולהסביר גם ללא תקדים עם מה שהיה.

אורי מקלב: לא היה אף פעם שאנשים מקבלים כסף על 2 מיליון שקל על הסברה נגדית, אבל את יכולה להכריח אנשים - - -

רות קלדרון: הסברה, מה?

רות קלדרון: מה זאת אומרת נגדית?

אורי מקלב: הסברה נגדית, רוח השמיטה כפי שאת רואה את זה.

רות קלדרון: זה לא נגדית, זה חיובית.

אורי מקלב: זה לא נגדית - - -

רות קלדרון: שכל עם ישראל הוא יהודי, לא רק הדתיים יהודים.

אורי מקלב: לנסות לכפות ולעשות שטיפת מוח על ידי הסברה - - - 2 מיליון שקל, אתה יודע - - -

רות קלדרון: יש חינוך חילוני לשמיטה גם לציבור חילוני - - -

אורי מקלב: - - - ביקורת איך הלך 2 מיליון שקל, הלך למכרזים?

אורי מקלב: - - -

אמנון כהן: שיקנו מה?

אמנון כהן: מאוצר בית דין?

אורי מקלב: עוד לא נשמע דבר כזה.

אורי מקלב: לא היה תקדים דבר כזה.

אמנון כהן: לא הבנתי, מה יקנו?

אמנון כהן: החילונים נגיד?

אמנון כהן: - - -

רות קלדרון: גם כל עם ישראל יקבל חינוך לשמיטה, יבין מה זה.

רות קלדרון: אנחנו גם מארגנים שמיטת חובות שזה הסדר חוב לאנשים - - -

אמנון כהן: מה הבעיה הרב אורי?

אמנון כהן: ילמדו מה זה חינוך לשמיטה ויקנו מאוצר בית דין, מה הבעיה?

רות קלדרון: 150 חקלאים - 45 מליון, לכל שאר עם ישראל 2 מיליון, אתה מבין איזה יחס?

אורי מקלב: כל הכסף - - - החקלאים לוקחים 2 מיליון שקל.

אמנון כהן: אבל למה אתה מתנגד?

אמנון כהן: הם יקנו באוצר בית דין.

אורי מקלב: אבל לא רק מסתפקים - - - מדוע אנשים שמתוך אמונתם - - -

אמנון כהן: אני מבין שלחברת הכנסת רות קלדרון יש כוונות נכונות, היא רוצה לזכות את עם ישראל ביותר שמיטה, לכן יידעו שיש בכלל שנת שמיטה, מה זה.

אמנון כהן: יש כאלה שלא יודעים מה זה שנת שמיטה.

רות קלדרון: יהיה חינוך מגני הילדים עד כיתה י"ב.

אמנון כהן: לכן יהיה חינוך, יסבירו, הילד יבוא הביתה ויגיד, אמא, אני רוצה שתקני מאוצר בית דין, או מהיתר מכירה.

רות קלדרון: לא, אני לא מתנהג לפרי אותו דבר בשנת שמיטה.

אורי מקלב: - - - בסוף ימכרו את זה לערבים.

אורי מקלב: היא מאוד רוצה שמיטה, היא מאוד רוצה שהארץ תנוח, היא מאוד בעד זה - - -

רות קלדרון: לא רק שהארץ תנוח, שבני אדם - - - למה ימכרו לערבים?

רות קלדרון: אני בעד שמיטה אמיתית.

אמנון כהן: אנחנו בעד הסברה.

אורי מקלב: - - - אז מה עשינו?

אמנון כהן: צביקה, בבקשה.

<צביקה כהן: אני חוזר ואומר.

<צביקה כהן: אמרתי, ה-20 מיליון שקל - - -

אמנון כהן: לא צריך לחזור עוד פעם, תתקדם קדימה.

<צביקה כהן: נשארו לנו 25 מיליון שקל.

אמנון כהן: צביקה, בבקשה תסביר, בדיון הקודם אני הייתי חרד לגבי המחירים.

אמנון כהן: איזה פתרון מצאתם כדי שלא יהיה עושק ציבורי?

<צביקה כהן: אנחנו גמרנו עם הנהלים, הכול ברור.

אמנון כהן: אמרת, אני מאמין לכל מלה שלך.

<צביקה כהן: תודה, אדוני.

<צביקה כהן: אנחנו נשארים עם הסיפור של המחירים.

<צביקה כהן: אני משכיל ואומר, 85% או 87% מעם ישראל אוכלים לפי היתר המכירה.

<צביקה כהן: 95%, 97% מחקלאי ישראל, פחות ה-150 העובדים בהיתר המכירה.

<צביקה כהן: הציבור הרגיל, השנה תהיה שנה רגילה, לא צריכה להיות שום השפעה של מחירים לשום כיוון, חוץ מכוחות השוק.

אמנון כהן: ואוצר בית דין מה יהיה איתם?

<צביקה כהן: השנה הזאת אוצר בית דין לא תחת חסותי, אלא תחת חסות משרד הדתות, הם יענו.

רות קלדרון: סליחה, צביקה, אתה אומר כוחות השוק.

רות קלדרון: האם בתוך כוחות השוק אתה מכניס את עניין הכשרות?

רות קלדרון: כי אם 95% מעם ישראל הצטרכו לאכול כשרות שהיא חמורה יותר מרבנות ראשית, אז הם ישלמו פי 7 על הגזר.

<צביקה כהן: מאוד לא נעים לי להיכנס פה לוויכוח.

רות קלדרון: לא רוצים ויכוח.

אמנון כהן: הוויכוח לא היה שם, באוצר בית דין היתה הבעיה.

רות קלדרון: כן, אבל אם מכריחים אותנו לאכול רק מה - - - אוצר בית דין.

ישראל אייכלר: הוא אמר בדיוק ההיפך.

אמנון כהן: היתר מכירה זה פה, זה שלנו.

רות קלדרון: אני שואלת אותו, אם לא, לא.

<צביקה כהן: אני אומר ברור, 97% מהחקלאים יעבדו בהיתר מכירה.

רות קלדרון: יש לזה כשרות והכל בסדר?

אמנון כהן: כמו תנובה.

רות קלדרון: זה כשרות רגילה ואין בעיה לקנות את זה בסופרים.

<צביקה כהן: אני מכניס פה בסוגריים, אני עדיין מוטרד.

<צביקה כהן: שאל, חבר הכנסת אמנון כהן, מה יקרה אם חצי מהחקלאים לא יעשו את ההיתר, לא יגיעו אליהם.

<צביקה כהן: אני אומר לך, שלא מעניין אותי מה יקרה לחברה עם הכמה מעות האלה, אותי מעניין שלא יהיה פה סחורה.

<צביקה כהן: חברים, אם חצי מהחקלאים לא יחתמו על היתר המכירה, אז לא יהיה פה ירקות לציבור הרגיל.

<צביקה כהן: מה שנשאר לנו, נשאר לנו ציבור - - -

אמנון כהן: לכן, צביקה, אני הולך לכיוון הזה שאמרת, הדאגת אותי יותר.

אמנון כהן: למה לא לעשות שהם יביאו את ההחתמות יותר מהר, גם אם לא, שיגיד אני לא חותם, אבל שהוא יידע, ואני צריך להיערך - אם יהיה חסר מלפפונים, אני אדע, אם יהיה חסר תפוחים – אני אדע.

אמנון כהן: הוא צריך להיערך, במידה והוא יירד 30%, 40%, לא ישווקו, לא יעשו את העבודה, לא ייכנסו להיתר מכירה, יהיה חוסר בשוק שלנו.

אמנון כהן: לכן למה לא להגיד תביא את ההחתמה או בלי החתמה, העיקר אני יודע שהחקלאי הזה הוא ביקר אצלו.

<אלחנן גלט: יושב ראש הוועדה צודק, נעשית פה עבודה בחודשיים האחרונים ובחודשיים הבאים של טורבו, אנחנו נגיע לכל החקלאים עד השמיטה.

אמנון כהן: לא הכנסת את זה כפר טופס, פר חקלאי.

<אלחנן גלט: ברור שהתשלום מול החברה הוא שולי יותר, נעשה בהתאם להישגים - - -

אמנון כהן: לא שולי, אני דואג למשק שמחר יהיה לי ירקות ופרות.

רות קלדרון: זה היה אשמתנו שאנחנו עיכבנו את זה, לא אשמתם.

<אלחנן גלט: העיכובים שהיו נעשו מסיבות מיותרות לגמרי.

<אלחנן גלט: ברגע שהצוות של ה-20 מפקחים נכנס לעבודה, זה חידוש עצום שמגיעים לחקלאים, שנית, מדברים איתם, והמספרים מדברים בעד עצמם.

<אלחנן גלט: בשמיטה הקודמת המספרים היו הרבה מאחורינו.

אמנון כהן: אנחנו נעקוב.

<ליאורה שמעוני: השאלה אם יש תכנית עבודה מסודרת - - -

<אלחנן גלט: יש תכנית עבודה מסודרת, מחולקת לאזורים, מפקחים.

<אלחנן גלט: אני מעריך, לפי הנתונים אנחנו עד השמיטה נגיע לכולם.

אמנון כהן: מתי שר החקלאות יידע איזה חקלאים יעבדו, איזה חקלאים לא יעבדו, על מנת שהוא הצטרך להיערך מול חו"ל להביא אולי יותר, כדי שלא יהיה מצב שלא יהיה לתת לציבור מה לאכול.

<אלחנן גלט: אנחנו מעריכים בהנחת היסוד שכבר נבדקה, שהמספרים עד השמיטה יגיעו למקסימום ההישגים.

<אלחנן גלט: צריך גם לדעת שאנחנו משיגים לכם נתונים על מספר החקלאים, ואנחנו לא פורסים בפניכם את התמונה היותר נכונה, שבשלב ראשון מחתימים את החקלאים עם השטחים היותר גדולים.

<אלחנן גלט: לכן, באחוזים אנחנו נמצאים במקום עוד יותר טוב, כי יש חקלאים קטנים.

אמנון כהן: אתה תקבל נתון, למשל, שבועיים לפני ראש השנה, אתה תדע שיהיה חוסר בכמה מוצרים – האם תדע להיערך?

<צביקה כהן: אני חוזר חזרה למה שהתחלתי לומר לגבי המחירים שדיברנו עליהם.

<צביקה כהן: אני רוצה להאמין שבסוף כל החקלאים יחתמו על היתר המכירה, כל מי שרוצה יחתום על היתר המכירה, ומחסור במוצרים טריים לציבור הצורך בהיתר המכירה לא יהיה.

<צביקה כהן: נתנהל רק מול הציבור החרדי.

<צביקה כהן: מול הציבורי החרדי, ההתנהלות תהיה כמו בשנה – אני אומר עוד פעם, אנחנו הולכים לכיוון של תשס"ח, עם שיפורים.

אמנון כהן: אולי הוא לא היה טוב.

<צביקה כהן: חברים, קודם כל, אם ננסה לאגם מאין יש לציבור הזה תוצרת טרייה, אנחנו נמצא שקודם כל יש יישום משנה שלישית.

<צביקה כהן: ביישום הזה אנחנו תומכים בכסף כדי שלא יעלה הרבה כסף.

<צביקה כהן: אנחנו נותנים כסף - -

יאיר שמיר: זה חלק מהתקציב.

<צביקה כהן: התקציב הוא 2 מיליון שקל ליישום של שלושה סוגי ירקות המאסיביים בעיקר – תפוח אדמה, בצל וגזר, רק אותם ניתן לאסם כבר מעכשיו.

<צביקה כהן: זה ייתן מענה ראשוני עד מרץ שלא נצטרך יבוא.

<צביקה כהן: המקור השני זה הערבה הדרומית.

<צביקה כהן: אנחנו יודעים שבערבה הדרומית כבר עכשיו נסגרות עסקאות, נעשו שם תפוחי אדמה אחרי האיסום, בערבה הדרומית יעשו גם באופן חריג השנה עוד גידולי ירקות שבדרך כלל הם לא עושים שם בערבה הדרומית, שזה גם ייתן מענה ולא נצטרך יבוא.

<צביקה כהן: זה ייתן מענה לציבור החרדי וחלק מהירקות.

<צביקה כהן: יש גם יבולי נוכרי בתוך ארץ ישראל שיתנו מענה גם כן חלקי, בעיקר מלפפונים ועגבניות.

<צביקה כהן: גם בשביתה הקודמת לא היה מעזה, וגם בשביתה הזאת לא ייכנסו מעזה ירקות.

<צביקה כהן: זה לגבי יבוא נוכרי.

<צביקה כהן: יש קהילות שמיטה שגם מחפשות מקומות אחרים נכרי, זכותם.

<צביקה כהן: כל הדברים האלה זה ללא התערבות המשרד, זה שוק חופשי.

<צביקה כהן: כבר עכשיו נסגרות - - -

ישראל אייכלר: יש לך מושג כמה אחוז החקלאים הערביים שמגדלים יבוא נוכרי בארץ?

אמנון כהן: לגבי מדינה - אני מוטרד.

<צביקה כהן: אחרי כל מה שאמרנו מתוך מקורות ארץ ישראל, ומשישית, אם נצטרך, וזה לא יקרה על ההתחלה, כי כפי שהבנת, צריך רק יותר מאוחר, אנחנו נאפשר יבוא, ואנחנו כבר עכשיו דאגנו להוריד במכסות את המכסים לכמעט כל סוגי הירקות וחלק מסוגי הפרות שאפשר להביא אותם לארץ.

<צביקה כהן: אנחנו גם מאפשרים את זה מכל מיני מקומות בעולם.

<צביקה כהן: כאשר אנחנו יודעים שהכי קל גם מבחינת הגנת הצומח, וגם מבחינת הרגולציה, הכי קל להביא חלק מהירקות חוץ מתפוח אדמה וגזר, כל שאר הירקות מאוד קל להביא אותם לירדן, כי זה אזור דומה לנו, לכן אין לנו בעיות הגנת צומח באיסור יבוא.

<צביקה כהן: למשל, אי אפשר להביא תפוז מארצות-הברית גם אם אין מכס, אפשר להביא אותו מירדן בגלל הסיפור של הגנת הצומח.

<צביקה כהן: לכן אנחנו מתכוונים לכיוון הזה.

<צביקה כהן: יותר מזה, יש קהילות שירצו להביא ממקומות אחרים, בקפריסין, גם את זה אנחנו נאפשר, אבל אנחנו מדגישים, אנחנו נאפשר את זה במשורה לציבור שלא צורך בהיתר המכירה, כי בואו נבין.

<צביקה כהן: אם נביא גרם אחד, או אני מגזים, אם נביא קונטיינר נוסף של תפוח אדמה שלא צריך אותו פה, הרי ברור לכם על מי זה ייפול, זה ייפול על המגדלים המקומיים של היתר המכירה.

יעקב אשר: כן, אבל אם תביא קונטיינר אחד פחות, אתה מבין שזה מעלה מחירים לאותה קבוצת אוכלוסייה.

יעקב אשר: לכן, צריך פה את האיזון, את הגמישות הזאת בנושא של ירדן.

<צביקה כהן: אני מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת אשר.

<צביקה כהן: אנחנו בהחלט למודי נסיון.

<צביקה כהן: אם שואלים מה עשינו ותכנית עבודה, אנחנו, אני והחברים במשרד אצלנו כבר ישבנו גם עם חלק מהיבואנים, בעיקר מוועדות השמיטה, עם העדה החרדית, עם בעלז, עם אפרתי, כל ועדות השמיטה שהן סך הכול נותנים את הכוח לציבור לאכול את המוצרים שלהם בכשרות שלהם.

<צביקה כהן: ישבנו איתם והתרענו בפניהם גם לגבי הדוח, גם לגבי המחירים.

<צביקה כהן: אני לא יודע אם אני יכול לחייב אותם, אבל דרשנו מהם שלכל מוצר שהם רוצים להביא מירדן –את המכסים אנחנו מורידים, זה בתהליך, זה יקרה.

אמנון כהן: כן, אבל אני רוצה שהוא לא ייקח את הכסף הזה לכיס.

<צביקה כהן: כן, אז אני אומר, אני לא יודע לעבוד אחרת מאשר עם הוועדות, כי אם אני אתן את היבוא ליבואן שאין לו את הכשרות של הוועדה, אז הייבוא ייכנס בין הצריפין, ויפיל את היתר המכירה, ולא יהיה מה לאכול בבני ברק.

<צביקה כהן: אני חייב לעבוד מול הועדות, הם נותנים את הכוח לציבור שלכם, של החרדים וצריכים לעבוד מולם.

אמנון כהן: אתה עובד מולם.

<צביקה כהן: אני עובד מולם, כבר נפגשנו פעמיים.

<צביקה כהן: מה שחידשתי להם השנה, דרשתי מהם שלכל מוצר יהיה להם מספר יבואנים בו זמנית, שתהיה תחרות, תחרות שאני מייצר אותה בקטן, ואנחנו נעמוד על זה שבו זמנית, אם נגיד לאוקטובר נובמבר העדה החרדית זכאית ל-1,000 טון מלפפונים, וזה יגיע להם מירדן, מבחינתי, שיהיו 10 יבואנים.

<צביקה כהן: אם יבואן אחד מפשל, אז זה בקטן, שנית, גם בקטן להם, גם בקטן לנו.

<צביקה כהן: כי אם 100 טון מתוך האלף ייכנסו לשוק צריפין זה פחות נורא מאשר כל האלף.

<צביקה כהן: אני אומר ואני מודיע לכולם, חייבים גם לאזן בין מה שקורה בארץ לבין היבוא.

<צביקה כהן: יש ציבור שלם של יבואנים שמחפשים פה מונקי ביזנס.

<צביקה כהן: אני כבר יכול להגיד פה על השולחן הזה, למשל, יבוא של שום לא יהיה בלי מכס, כי שום מגיע בישראל - 70% מגיע עם מכס כל השנים.

<צביקה כהן: לא לחפש מונקי ביזנס.

<צביקה כהן: המוצרים העיקריים באמת, אנחנו נאפשר אותם מירדן לוועדות שמיטה.

<צביקה כהן: מה שאנחנו יכולים לעשות זה להוריד את המכסים לציבור הזה, זה במשורה.

אמנון כהן: המחיר בסוף לצרכן מי?

אמנון כהן: אמרת שמשרד הכלכלה, תמצא לי נוסחה.

אלי בן-דהן: אין פיקוח על מחירי ירקות, זה החוק במדינת ישראל.

ישראל אייכלר: שאלתי לגבי ערבים שמגדלים בארץ.

<צביקה כהן: אין לי תשובה.

ישראל אייכלר: יש המון בגליל.

אמנון כהן: דיברנו שמכרז יהיה לפי מחיר לצרכן כמו מחיר מתנה לדירה, אני מראש קובע שהמחיר הזה יהיה.

אמנון כהן: אם בהיתר מכירה מוכרים גזר, למשל ב-5 שקלים, שגם ביבוא אם אתה מוריד לו מכס, מוריד לו את זה, אז זה צריך להיות פחות או יותר אותו דבר, מה יש לו נוסף?

<צביקה כהן: אני מוריד לו את המכס, אבל הוא מביא את זה מאירופה, אני לא אחראי על המחירים באירופה, וגם על האיכות באירופה.

אמנון כהן: אני לא רוצה שיפסיד.

<צביקה כהן: אתם זוכרים בשמיטה הקודמת, הגזר שהגיע היה נורא ואיום.

<צביקה כהן: אני לא פחדתי מתחרות בגזר הזה בשוק המקומי.

<צביקה כהן: לעתים באמת הגזר הגיע ב-7 שקלים, מה לעשות?

אמנון כהן: אם זה הגיע באמת אז אין ברירה, אבל אני רוצה שלא יגיע ב-2 שקלים במקום 7 שקלים.

<צביקה כהן: אנחנו אמרנו עוד משהו אחד, שכחתי להגיד ואני מצטער.

<צביקה כהן: שאנחנו כמשרד, אם נדרש ביחד עם משרד הדתות, אנחנו נסכים להוציא פעם בשבועיים, פעם בשבוע, כמה שנחליט את המחירים הממוצעים של היבוא, זאת אומרת, שכולם יידעו שהגזר בשבוע שעבר הגיע ב-7 שקלים או ב-5 שקלים.

אלי בן-דהן: שהצרכן יידע.

אמנון כהן: למי התלונן הצרכן?

אמנון כהן: מוכרים לו 15, 20 שקל.

<צביקה כהן: הצרכן צריך להתלונן לקהילה שבה הוא קונה.

<צביקה כהן: אם הוא קונה בחנות של "יש" בכשרות אפרתי גזר, שאני אמרתי לו שהגיע ב-5 שקלים, ב-10 שקלים, אז שלא יקנה, שנית, ששם התלונן כי הוא שואב את הכוח שלו מהקהילה, מאפרתי, מהעדה החרדית.

<צביקה כהן: לא ייתכן שגזר שהגיע ב-5 שקלים יעלה 10 שקלים, לא ייתכן.

ישראל אייכלר: עשיתם את זה בשמיטה הקודמת.

אמנון כהן: לא, עכשיו עושים את זה.

יעקב אשר: רעיון מצויין.

ישראל אייכלר: דבר חשוב מאוד.

אמנון כהן: בבקשה, חבר הכנסת אשר.

יעקב אשר: נושא המחירים הוא נושא נכון, ויש הסתכלות על אותם 85% של היתר מכירה ששם צריך לראות זליגה לשם כדי שהמחירים שם גם יהיו בסדר, מצוין.

יעקב אשר: אבל צריך לראות את אותה קבוצה קטנה, או גדולה, איך שנקרא לה, של שומרי השמיטה כהלכתה ובהחמרתה, כדי לראות ששם - דיברנו על זה, אני רק מחזק.

אמנון כהן: בקהילות, אני חושב איך זה עובד, אני מכיר את המטריות.

אמנון כהן: הרב שאומר ליבואנים שיביאו ממקום כזה, לא יגיד תמכור יותר יקר, תן לי תרומה לישיבה, שלא יהיו דברים כאלה, זה לא יהיה.

אמנון כהן: אין תרומות מהכסף הזה, הכסף הזה צריך ללכת לצרכן.

יעקב אשר: לכן הרעיון שהוא אמר מצוין, כי אתה עושה את זה שקוף לציבור.

יאיר שמיר: אמרנו להם את זה, כשהם באו אליי, אנחנו ישבנו עם כל אחד מאלה, צביקה אמר להם, אתה בוחר את היבואן, אבל היזהרו.

יעקב אשר: מצוין.

אמנון כהן: מה מצוין?

יעקב אשר: שהציבור לא ישלם יותר בגלל שיש לו יותר יראת שמים.

יעקב אשר: אבל מצד שני, חייבת להיות הגמישות הזאת במיוחד מהכיוון של המכס מירדן, צריך להיות הגמישות הזאת.

יעקב אשר: אל תפחד מקונטיינר יותר, תפחד יותר משתי קונטיינרים פחות, כי אז מה שקורה, אותו ציבור שישלם פי 10 גם אם זה יעלה לו פי 10, הצטרך לשלם פי 10.

אמנון כהן: צביקה יודע לכלכל את צעדיו.

אמנון כהן: הוא את שלו יעשה.

אמנון כהן: אנחנו בקהילה צריכים לעבוד.

יעקב אשר: זה ועדת ביקורת של הקהילה עכשיו?

אמנון כהן: ראיתי, אי אפשר לאכוף שם.

אמנון כהן: כבוד השר, אני מאוד מודה שכבודו הגיע בנושא חשוב זה.

ישראל אייכלר: לפי מספר חברי הכנסת, זו ועדה של הקהילה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב ראש.

אורי מקלב: באמת, השוני בשמיטה הזאת לשמיטות אחרות שאנחנו דנים היום לפני השמיטה בשונה משמיטות אחרות שכבר היו - - - אני מחזק את ידיך שזאת לא תהיה הישיבה היחידה לישיבת המשך, היא צריכה להיות כמעקב לכל ההתנהלות והשמיטה בגלל שיש הרבה מה לעשות גם בנושא החקלאים וגם בנושא הצרכנים, שני החלקים האלה צריכים לעשות.

אורי מקלב: אבל המשרד לענייני דת פועל ועושה, ואני שומע מאנשים שמתעסקים בעניין הזה שיש נכונות, יש הבנה, כל נער או נערה, כל אחד לפי הקהילה שלו, ובאמת יש הסברה, אולי יש הסברה שזה חשוב אבל לא שכנוע.

אורי מקלב: חשוב שכל חקלאי יכול להתנהל כפי אמונתו וכפי רצונו.

אורי מקלב: אנחנו צריכים גם לדעת את זה, להגיד את זה מראש, שהחקלאים לא מוכתבים, החקלאים וכן הצרכנים עושים את זה מכוחות מסחריים וכוחות שוק חופשיים.

אורי מקלב: אף חקלאי לא מכריחים אותו להשבית את האדמה שלו בשמיטה, אנשים עושים את זה מתוך אמונתם, חובתנו גם לעזור להם.

אורי מקלב: אני קודם כל אגיד דבר אחד שיסבר את האוזן, שאף אחד לא ישמע שיש רק 5% או רק כך וכך 200 משקים שהם משביתים, הרבה יותר.

אורי מקלב: יש קרוב ל-1,000 משקים שמשביתים לגמרי, ועובדים או לפי אוצר בית דין בשנת השמיטה.

אורי מקלב: רובם לא נכנסים לקריטריונים של משרד החקלאות, לכן הם לא מקבלים שום עזרה, הם מקבלים מקרנות אחרות שאוספים כסף מבית לבית, ממשפחה למשפחה, בגלל שהם לא עומדים בקריטריונים.

אורי מקלב: למשל, זה לא שלו, אם הוא שכיר הוא כבר לא יכול לקבל בו בזמן שהוא חקלאי, אם זה לא בבעלותו ממש.

אורי מקלב: רוב החקלאים במשקים האלה שמשביתים, לא יכולים לקבל שום סיבסוד או שום עזרה ממשרד החקלאות בגלל שהם שלא עומדים בזה, מפני שלא עומדים בקריטריונים הקשוחים והקריטריונים שהוחמרו, זה הרי נתונים - - - אתה יודע, מר כהן - אני יכול לתת לך רשימות של חקלאים שמשביתים לגמרי, כפי שהיה גם משמיטות קודמות.

אורי מקלב: אנחנו בעניין חושבים שצריך להגמיש.

אורי מקלב: אבל כל הביקורת שנעשית, וכל ה"עליהום" וכל מה שנעשה סביב הנושא של שנת שמיטה החמירו והקשיחו את התנאים לקבל את העזרה ואת התמיכה של משרד החקלאות, ולכן רובם לא מקבלים.

אורי מקלב: אבל כפי שנאמר כאן ככה בהבלעה.

אורי מקלב: כיום מצב של חקלאי הוא הרבה יותר קשה ממצבים של חקלאים הקודמים.

אורי מקלב: שאל אותי אחד מחברי הכנסת, אולי זה היה אפילו השר, שבאמת צריך להגיד על הדברים החשובים שהוא עושה, ובנפש חפצה בצורה הוגנת פועל בעניין הזה.

אורי מקלב: החקלאי אולי לא מרוויח שנה אחת, מה שנקרא, ייצא לשנת שבתון תרתי משמע, רובנו יוצאים לשנת שבתון, הוא ייצא לשנת שבתון אמיתי, הוא חוסך שש שנים, הוא יכול בשנה השביעית, ואולי על ידי מחשבה הוא יוכל לכלכל את מעשיו קודם.

אורי מקלב: התשובה היא בעניין הזה, מכיוון שזה לא רק המשכורת שלו, ולא רק פרנסתו, יש לו הוצאות היום לחקלאי שרובם, וכמעט כולם היום מעבדים חלקות מאוד גדולות, הם יש להם דברים שעולים להם, נניח, הלוואות לבנקים שהוא לקח עבור הכלים החקלאיים, יש לו כלים בבתי אריזה, הפועלים העובדים זרים, אלה דברים שהוא צריך לשלם את זה, מישהו צריך לשלם את זה גם אם הוא לא עובד.

אורי מקלב: הוא צריך לשלם על חכירת קרקע שלו שהוא חכר 1,000 דונאם הוא צריך לשלם על זה כל שנה בין אם הוא מעבד או לא מעבד, הוא לא מחזיר את זה לאותו אחד שהוא חכר ממנו, הוא מחזיר את זה לשנה אחת ואחרי זה הוא מקבל שוב.

אורי מקלב: זה גורם לו להוצאות גדולות, לכן העזרה לחקלאי שרוצה לשבות היא אקוטית והרבה יותר רחבה.

אורי מקלב: על החלק הערכי אני מוותר, אדוני היושב ראש, כולם משוכנעים בעניין הזה, חקלאי ששומר שמיטה וגם שומר שבת שבתון, עושה את זה מתוך אמונה, חלקם זה מסורת של הסבא, של האבא שלו, ושהוא כבר נכד, כבר דור שלישי ששומר שמיטה, הם ראו בזה סימן ברכה.

אורי מקלב: הם יודעים את החשיבות שלה, והם משביתים באופן אמיתי, מכיוון שרבים שואלים אותי, זה הרי לא הכול היתר מכירה - אינו דומה מכירת חמץ שהאיסור שיהיה לך חמץ, לבין שנת שמיטה כפי שכולם נוקטים.

אורי מקלב: יש פולמוס גדול בהלכה מה זה שמיטה האם זה משפט או חוקה, האם זה חיוב להשמיט בלי הסבר, או באמת חברת הכנסת קלדרון אוהבת הרבה להגיד שיש עניין שהקרקע תשבות שלא יעבדו אותה במשך שבע שנים.

אורי מקלב: בסופו של דבר מה קרה?

אורי מקלב: למה אנחנו משביתים?

אורי מקלב: שמוכרים את זה לגויים - מה עשינו?

אורי מקלב: אז אותו דבר, הקרקע אין לה שום שינוי בקרקע, במקום הבעלים, בקושאן או בחוזה נמצא אצל מישהו אחר, לכן אלה שמחמירים, עושים את זה מתוך זכות.

אורי מקלב: אני נוקט בלשון מתונה יותר.

אורי מקלב: חברת הכנסת קלדרון, את הצגת כאן מצג לא נכון, ממש לא נכון, אין שום הכרח, חקלאי שרוצה להגיע להסכם עם רב כזה או רב שנותן הכשר, זה בגלל שכדאי לו, אף אחד לא מכריח אותו.

אורי מקלב: אותו חקלאי, אותו משק רוצה להגיע להסכם עם כשרות כזו או אחרת, רוצה לעמוד בתנאים שלהם בגלל שזה שווה לו, אף אחד לא מכריח אותו.

אורי מקלב: נאמר פה לפרוטוקול, זה לא נכון.

רות קלדרון: הרשתות כלואות – רוצה שנדבר על זה, אז נדבר על זה.

אורי מקלב: מי שמשלם מחירים גבוהים זה אנשים ששומרים שמיטה.

אמנון כהן: אני לא רוצה שישלמו, תגיד לקהילות שם.

רות קלדרון: אם העדה שלהם תשמור עליהם, אז מישהו לא יעשה כסף, להיפך - - -

אורי מקלב: הציבור הרחב יכול לקנות, אין לו שום בעיה לקנות כמו כל השנים.

אורי מקלב: מה שאני כן אומר, משרד החקלאות עדיין יכול להשפיע.

אורי מקלב: מאחר ומחירי החקלאות, מחירי הירקות גם לשומרי שמיטה, גם אוצר בית דין יכול להיות מושפעים על ידי משרד החקלאות בהתערבות שלהם, באפשרות להוזיל את המחירים.

אמנון כהן: מוריד את המכס, אבל הרב רוצה תרומה, מה נעשה?

אורי מקלב: לא, אין דבר כזה, שיהיה פיקוח.

אמנון כהן: מי יפקח, הרב שיפקח.

אורי מקלב: שיפקח משרד החקלאות לראות האם המחירים שהם מוכרים האם הם מוצדקים או לא, אבל שהם יעזרו באמת להוזיל את המחירים.

אורי מקלב: להכניס את כל הרגולציה.

אמנון כהן: צביקה, אם תראה הפקעת מחירים תטריד אותי.

אורי מקלב: זה לא נכון להגיד שיש קצת שומרי שמיטה, יש הרבה יותר.

אמנון כהן: כולנו שומרי שמיטה.

אורי מקלב: אני לא יודע אם שמעת אותי, החלק הקטן מקבל סיבסוד ממשרד החקלאות וזה הנתונים.

אורי מקלב: רבים ורבים שומרים ולא מקבלים, הם נתמכים על ידי אנשים פרטיים או על ידי קרנות כאלה ואחרים.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד משפט לגבי העניין הערכי.

ישראל אייכלר: צריך להיות ברור שכאשר אדם מוכר חמץ, הוא לא רוצה את החמץ בבית, הוא לא רוצה שייכות עם החמץ.

ישראל אייכלר: זו מכירת חמץ אמיתית, הוא גמור בליבו הוא לא רוצה חמץ.

ישראל אייכלר: כשהוא מוכר את הקרקע, עושה פיקציה, הוא רוצה את הקרקע, הוא רוצה לעבוד שמיטה, רוצה לעשות מסחר בשמיטה, ולכן הוא מוכר את הקרקע ואת המחירים.

ישראל אייכלר: דבר שני, כשהיתר המכירה היה משהו חד פעמי לפני מאה שנים כשהיה פה רעב גדול והיה חשש - - - בשביל החקלאות בארץ ישראל, והיה רעב, בזה אני מסיים החלק הערכי.

ישראל אייכלר: כשאומרים 15% או פחות אנשים שומרים שמיטה, 5% או 7%.

אמנון כהן: לא שומרים, מעבדים.

ישראל אייכלר: האם זה החקלאים שעושים את היתר המכירה או הצרכנים.

ישראל אייכלר: הצרכנים הם אחוז הרבה יותר גבוה מאשר 5%, 7%.

אמנון כהן: מי שהשבית לגמרי.

ישראל אייכלר: אז צריך להגיד בכלל לציבור, שיש פה פגיעה בציבור, אם אנחנו פוגעים באנשים שאינם בהיתר המכירה, אנחנו פוגעים בהרבה יותר מ-7%.

<צביקה כהן: לא פוגעים, מנסים לעזור להם, אני מעריך שנהיה מעל 10%, 12%, 13% - - -

אמנון כהן: שצורכים אוצר בית דין.

<צביקה כהן: לא אוצר בית דין - - - לא היתר מכירה.

ישראל אייכלר: זה מה שרציתי להגיד.

ישראל אייכלר: השאלה ששאלתי את מר צביקה כהן, קודם כל יישר כוח על מה שהוא עושה, זה לא כל כך פשוט מה שהוא עושה.

ישראל אייכלר: זה מאוד חשוב מה שהוא עושה, כי זה לא מובן מאליו בממשלה בכלל, ובשלטון הישראלי בתקופה האחרונה בפרט שמתחשבים כל כך יפה.

אמנון כהן: יש השראה של שר.

ישראל אייכלר: גם יישר כוח לשר, הוא כבר ותיק וחסיד.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול משהו מאוד מעשי ששאלתי, לגבי החקלאים, יש לי תחושה שיש הרבה יותר חקלאים ערביים בארץ שיש להם אדמות שמעבדים פרות וירקות, מאשר מחשבים פה בחישובי - - -

<צביקה כהן: אני רוצה לענות לחבר הכנסת אייכלר.

<צביקה כהן: האמת היא שאין לי את המספר המדויק של חקלאים מהמיעוטים, אבל אני יכול להגיד לך שלא מעט חקלאים מהמיעוטים מעבדים בעיקר פרות, או זיתים, לכן יש פחות חקלאים במיעוטים שמעבדים ירקות.

<צביקה כהן: אבל לשם זה גם לא ציינתי, אנחנו מקציבים 7 מליון שקל מתוך כספי השמיטה לבתי תמיכה לירקות למגזר המיעוטים להשקעות, אנחנו כבר התחלנו עם זה, אנחנו מתחילים לאשר כדי שיהיה עוד סיגמנט של פחות יבוא.

ישראל אייכלר: זה הכי טוב להם ולנו.

<צביקה כהן: נכון.

<צביקה כהן: לגבי מה שאתה טענת על המשביתים.

<צביקה כהן: אני יכול להגיד לך שאנחנו את הנוהל משביתים פרסמנו להערות הציבור.

<צביקה כהן: אתה יודע איזה ציבור העיר הערות?

<צביקה כהן: קרן שביעית, זה הציבור שאתה דיברת עליהם, הציבור של התורמים, גם קרן שביעית עובד איתנו בהסכם של שקל לפקח על שומרי שמיטה.

<צביקה כהן: קרן שביעית העירו המון הערות ואת כולם קיבלנו.

<צביקה כהן: לכן אני לא מצליח להבין מה שאתה אומר - - -

אורי מקלב: עדיין רבים לא - - -

<צביקה כהן: אני לא מכיר שום קריטריון שפוסל מישהו, גם מישהו שמשכיר יכול לקבל את הכסף, מישהו שמשכיר קרקע, לא מישהו שעובד שכיר.

<צביקה כהן: מה שכן נכון, שאנחנו נותנים כסף באופן מאוד קצוב.

<צביקה כהן: מישהו שמעבד 1,000 דונאם, יקבל הכנסה ממוצעת במשק, זאת הכנסה שהוא היה רוצה לקבל של ה-1,000 דונאם האלה של החיטה.

<צביקה כהן: לגבי ההוצאות הלוואות - אנחנו בפירוש מכלילים בהוצאות את הפחת של החקלאי, ולכן זה שם.

<צביקה כהן: אני רוצה להגיד, שנהיה רגועים, מי שהעיר את הערות זה קרן שביעית, הם חיים את זה טוב ממני וממך וכל ההערות שלהם נכנסו לנוהל.

יעקב אשר: לא היה הערות שלהם לגבי הקריטריונים האלה?

<צביקה כהן: כן.

אורי מקלב: הם יכולים להביא את כל הקריטריונים, הם שינו בתוך הקריטריונים.

יעקב אשר: אחרי שקיבלו את כל ההערות.

<צביקה כהן: בוא נעשה שיעורי בית אני ואתה ונראה.

<קריאות: - - -

יעקב אשר: אני אשלים את דברי חברי, הרב מקבל, שבאמת נדע.

יעקב אשר: יכול להיות שהפרטים האלה הם גם נכונים, צריך לבדוק אותם, אולי לקראת השנה הבאה בשמיטה הבאה.

יעקב אשר: שם המשחק הוא תקציב.

יעקב אשר: אין ספק שגם מה שניתן לחקלאים משביתים ברור ההפסד בפועל שיש להם בפועל.

יעקב אשר: כי כשאתה לוקח ממוצעים, וממוצעים בדרך כלל, כמו שאני מכיר את מי שמטפל בקריטריונים והכול, וכשהחרב התקציבית נמצאת כל הזמן ומרחפת, אין ספק שיש חסרים.

יעקב אשר: לכן צריך להדגיש את הדבר הזה, שיש באמת קרנות ועמותות שמכתתים את רגליהם, ועוזרים לאותם משביתים, ונותנים את אותם אלה שנופלים בין הכיסאות, או שנפלו כדי שלא יינזקו מהעניין זה.

יעקב אשר: אנחנו רוצים לחזק את זה שאדם שהולך באמונה שלו לא יינזק בסופו של דבר, בטח לא ברמה גדולה שיכולה לפרק לו את העסק.

יעקב אשר: לכן עם כל העזרה הגדולה של משרד החקלאות, והמשרד לענייני דת, ובאמת, כמו שאמר הרב אייכלר, זה לא כל כך ברור היה שזה יעבור בשנה הזאת בצורה הזאת, עדיין יש צורך וקיימים, וצריך לשבח אותם על כך, את אותה קרן שביעית שמגייסת כספים מאנשים נדבי לב בחוץ לארץ כדי לתת לאותם אנשים מצב שלא יפסידו בגלל השמיטה.

<יוסף צבי רימון: הרבה דברים יפים נעשו ונאמרו כאן.

<יוסף צבי רימון: יש שני פתרונות שעליהם יש מחלוקת, ותמיד תהיה מחלוקת.

<יוסף צבי רימון: אחד, היתר מכירה, אחד זה נוכרי.

<יוסף צבי רימון: יש שני פתרונות שהם פתרונות כמעט אפשר לומר מוסכמים, וזה אוצר בית ומצע מנותק, המשותף שלהם שזה חקלאות עברית בארץ, וזה בלי היתר מכירה.

<יוסף צבי רימון: אם היינו עומלים לא עכשיו, אלא לפני שנה, והתקציבים היו מגיעים גם אז, היה אפשר לאחד בצורה כזאת שרוב הציבור בארץ היה יכול, בוודאי הציבור הדתי, לאכול מהדברים האלה ולחזק גם חקלאות בארץ, וגם לאכול בצורה מהודרת.

<יוסף צבי רימון: לצערי, שני הפתרונות האלה שגם החזון איש, וגם הרב אלישיב, וגם אחרים הסכימו עליהם, היום מעט מאוד משתמשים בהם כי יותר נוח לברוח לפתרונות הקיצוניים של פרות נוכרי או היתר מכירה, למרות שהדבר הזה לא זה טוב, ולא זה טוב, צריך לשאוף להגדיל את החקלאות המהודרת אבל בתוך החקלאות העברית כאן בארץ.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני חושב שהדברים האלה נאמרו, וצריך לקחת את זה לתשומת ליבכם, לא להגיע רק לשנת שמיטה, אלא לפני כן לעבוד ולהכין את התשתית לדברים האלה לכשיגיע שנת השמיטה הבאה שנהיה במקום אחר.

<מעין נשר: אמרתי גם בוועדת הכספים, חלק מהחלטת הממשלה אנחנו ומשרד הדתות ומשרד החקלאות הסכמנו שצריך לפעול למען הצעת חוק שתאפשר קרן שמיטה שחוסכת, זאת אומרת, החקלאים שמשביתים בין אם זה מתורתם אמונתם או מתוך הכרח מהיקבים והמשתלות הצטרכו להפקיד במשך 6 השנים הקרובות כספים לקרן השמיטה, מדינה גם תשים משהו, ואנחנו רוצים לראות שבשמיטה הבאה הסעיף התקציבי הזה שהוא עיקר הכסף שמגיע לשמיטה פוחת, והכול בא מהקרן.

אמנון כהן: זה חקיקה.

אמנון כהן: אם לא תצא, אנחנו יכולים בכנסת לחוקק.

אמנון כהן: אתם יודעים איך לעבוד מול המשרדים, מעין.

אמנון כהן: בשמחה נקדם את החקיקה.

אלי בן-דהן: דוח מקיף ומלא, ונגע בתחומים רבים.

אלי בן-דהן: אני אומר לנו, כמי שבאתי למשרד, התחלנו לטפל בנושא הזה.

אלי בן-דהן: הדוח הזה היה בפנינו מורה דרך, לא ליפול במקומות שהדוח העיר, מודה למבקר המדינה.

אלי בן-דהן: ליושב ראש הועדה שגם הוא דירבן אותנו גם בדיון הזה, כיוון אותנו לשני הדיונים, להיות ממוקדים.

אלי בן-דהן: אני מאוד מקווה, מאמץ גדול, התחלנו בזמן כדי שנהיה ערוכים ומוכנים לקבל את שנת השמיטה והראויה.

אלי בן-דהן: אני מאמין נגיע לזה, ונוכל להיות גאים במה שעשינו.

אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון.

אמנון כהן: אני רוצה להודות גם למבקר המדינה שהדוח שלו באמת היה דוח מקיף ומלא, ונגע בתחומים רבים.

אמנון כהן: אני אומר לנו, אני כמי שבאתי למשרד מייד התחלנו לטפל בנושא הזה, הדוח הזה היה בפנינו מורה דרך, והשתדלנו מאוד לא ליפול במקומות שבהם הדוח העיר, מהבחינה הזאת אני מודה מאוד למבקר המדינה, לצוות שעסק בכך כי הוא עזר לנו מאוד.

אמנון כהן: אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה שגם הוא דירבן אותנו גם בדיון בינואר וגם הדיון הזה, כיוון אותנו לדיונים, שני הדיונים הובילו אותנו להיות ממוקדים.

אמנון כהן: אני מאוד מקווה, אני חושב שאנחנו באמת עושים מאמץ גדול, והתחלנו בזמן כדי שנהיה ערוכים ונהיה מוכנים לקבל את שנת השמיטה בצורה הטובה והראויה.

אמנון כהן: אני מאמין שבסופו של דבר אנחנו נגיע לזה בעזרת השם ונוכל להיות גאים במה שעשינו.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: אני מודה למשרד המבקר.

אמנון כהן: נגעתם בנקודות חשובות ביותר, ואני מבקש כבר עכשיו להיכנס לעובי הקורה, לבחון, אנחנו ביקורת בונה.

אמנון כהן: אני רואה באמת התקדמות רצינית ביותר בהנהגה של סגן שר הדתות, מנכ"לו שיושב כאן איתנו.

אמנון כהן: לא היית בדיון הקודם לגבי הסמכות דיינים ורבנים, אבל אנחנו לא מרפים, ובמושב הבא, בשבוע השני של המושב הבא, נקבע יחד עם סגן השר.

אמנון כהן: המטרה שלנו זה למצוא פתרונות לדברים שנפלו בין הכיסאות שנים רבות.

אמנון כהן: אתם באתם בשליחות זה לא פשוט, אז בשליחות צריך לבצע דברים שאנחנו נוגעים בהם, וכל אחד השתדל ואתם שמים את החותמת.

אמנון כהן: גם בנושא השמיטה, ראיתי פה ראייה מערכתית, גם שיתוף פעולה.

אמנון כהן: אני רוצה לשבח את שר החקלאות, שהוא בפתיח אמר ששמיטה ושבת זה נושא של גאולתנו זה לא פשוט, זה ערכיות.

אמנון כהן: הגענו כאן לארץ ישראל לבנות ולהיבנות בה, ולכן במאקרו אם הראייה היא כזאת, אז אתה מבין מאיפה הדברים זזים ומתקדמים.

אמנון כהן: כמובן כל הצוות של משרד החקלאות צביקה וכל שאר העובדים, המנכ"ל.

אמנון כהן: חשוב לנו, משרד המבקר, לשים לב לגבי המכרז הזה שיצא.

אמנון כהן: לבחון אותו אם הוא בנוי טוב.

אמנון כהן: כי עוד פעם, אם השוק תלוי אחד בשני, ואם לא מגיעים לכולם, אז משרד החקלאות לא יודע מה צרכי השוק, מה יהיה בשנה הבאה, מה הוא צריך להזמין מבחוץ, לכן צריך מבעוד מועד לפני כן, להכניס את האלמנט הזה של קבלת החלטה, כן, לא, באיזה מסלול.

אמנון כהן: לא, גם טוב, בסדר, אבל הוא צריך להיערך.

אמנון כהן: הוא צריך כבר חודשיים לפני כן לדעת.

אמנון כהן: אני מבקש לעודד, משרד החקלאות לעודד את בני המיעוטים שאפשר לקנות מהם לפתח שם, לא רק בשנת שמיטה, אולי כבר שנה, שנתיים קודם.

אמנון כהן: לתת להם, לעזור להם, לפתח את האזורים האלה שלא נצטרך יבוא בכלל.

אמנון כהן: יש לנו במדינה הכול, יש לנו נוצרים, יש לנו מוסלמים, ויכולים באמת לעבוד.

אמנון כהן: יש לנו כל מיני עדות אחרות שיכולים לפתח ולעשות שהם לא יהודים, וכמה שאפשר הכול בתוך מדינת ישראל, כמובן אנחנו נשמח.

אמנון כהן: אני רוצה שוב להודות לסגן שר הדתות, אנחנו רואים שלקחתם את זה ברצינות את תכנית העבודה.

אמנון כהן: אתה רואה כשיש רצינות אז הדברים נעשים.

אמנון כהן: אני רוצה לאחל הצלחה לעם ישראל, שהחודש הזה מיגון לשמחה יהפוך לנו.

אמנון כהן: ונזכה כולנו לבניית בית מקדשנו, ויהיה דיי לצרות עמך ישראל.

אלי בן-דהן: שנזכה לקיים שמיטה מהתורה ונאמר אמן.

אמנון כהן: אמן.

אמנון כהן: שכל הבנים יחזרו לשלום בריאים ושלמים לביתם.

אמנון כהן: וכן יהיה רצון ונאמר אמן.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.

אמנון כהן: תודה רבה.