הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 16, 2014-07-07 09:00

קארין אלהרר: אני פותחת את ישיבת הוועדה.

קארין אלהרר: היום יום שני, ה-7 ביולי 2014.

קארין אלהרר: אני רוצה להמשיך ולסיים את הדיון שהיה אתמול בנושא תביעות החוב ובקשתה של עורכת הדין הורנשטיין לעניין הגדרת תביעת החוב.

קארין אלהרר: אני מבינה שנעשה מאמץ גדול ויש נוסח מוסכם.

קארין אלהרר: עורכת הדין זמיר, את רוצה להציג?

<דלית זמיר: זאת בעצם תוספת לאותו סעיף של המועד להגשת תביעות חוב, תוספת של סעיף קטן (ב), סעיף 90 שכותרתו המועד להגשת תביעות חוב.

<דלית זמיר: אנחנו מוסיפים את סעיף קטן (ב) שאומר: "על אף האמור בסעיף קטן (א), עובד של הרשות יגיש תביעה כוללת בשל חוב שנוצר לפני יום הפרסום ובשל יום שנוצר לאחר מועד הפרסום, לרבות בשל חוב שנוצר עקב סיום העסקתו לפי חוק זה, לא יאוחר ממועד שיקבע המפרק שיהיה לאחר מועד התחילה".

קארין אלהרר: אני צריכה להצביע על הסעיף הזה.

<אתי בנדלר: בוודאי.

<קריאה: סוכם אתמול גם לגבי התחייבויות להפקות, לתת עוד מרווח.

קארין אלהרר: זה כבר הוצבע.

<דנה נויפלד: זה ניתן.

קארין אלהרר: זה ניתן והנושא הושלם.

<דנה נויפלד: זה הוטמע בנוסח.

<דנה נויפלד: דיברתם על זה והוועדה הצביעה.

קארין אלהרר: הצבענו על העיקרון.

קארין אלהרר: אני רוצה להצביע על סעיף 90(ב).

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: סעיף 90(ב) אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדון בסעיף 22, גמול והחזר הוצאות.

<דנה נויפלד: אני אזכיר במה מדובר.

<דנה נויפלד: סעיף 22 שהוקרא הוא סעיף שמדבר על גמול והחזר הוצאות.

<דנה נויפלד: היה כאן דיון ביחס להבדל בין עובד של גוף מתוקצב לעובד של גוף שאינו מתוקצב או עובד חלקי של גוף מתוקצב.

<דנה נויפלד: בהסכמה עם הממונה על השכר, אנחנו נבקש להוריד את סעיף (א), (ב) ו-(ד) ולהשאיר רק את סעיף קטן (ג) שאומר: "שר האוצר, בהתייעצות עם השר, יקבע כללים ותנאים שלפיהם ישלם תאגיד השידור הציבורי גמול או החזר הוצאות לחבר המועצה ואת שיעוריהם".

קארין אלהרר: הכול עובר עכשיו לתקנות?

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: הכול יעבור לתקנות.

<אורי אפלבום: לאור ההערות של השר בישיבה הקודמת והבעיות שהוא העלה, סוכם אתו שאנחנו רוצים לקבל יותר פירוט ולהבין לעומק את הבעיות שהוא מדבר עליהן ונקבע את זה אתו בהמשך, איך זה ישולב.

<אורי אפלבום: כרגע אנחנו מסכימים לא להגביר את זה.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 22 עם התיקונים שהוצגו, דהיינו להשאיר רק את סעיף קטן (ג) והוא יהיה עכשיו סעיף 22.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: סעיף 22 אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<דנה נויפלד: יש לי עוד סעיף שהוספנו בעקבות הערה של היועצת המשפטית.

<דנה נויפלד: הוספנו סעיף שהוא איסור על ניגוד עניינים, בתוך הנוסח שהעברנו אתמול לוועדה.

<דנה נויפלד: אין לו מספר בגלל שלא רציתי לבלבל את המספור.

<דנה נויפלד: זה לפני סעיף 29.

קארין אלהרר: איסור הזיקה?

<דנה נויפלד: זה לא איסור הזיקה אלא זה איסור לפני כן.

<דנה נויפלד: זה איסור ניגוד עניינים של חבר ועדת איתור.

<דנה נויפלד: זה היה בעקבות הערה של אתי ואני חושבת שזה היה מקובל על הוועדה עת הקריאו את הנוסח.

<אתי בנדלר: הטכניקה היא מאוד פשוטה.

<אתי בנדלר: אם זה אחרי סעיף 28, קוראים לזה סעיף 28א.

<אתי בנדלר: אחר כך אנחנו עושים את המספור.

<אתי בנדלר: הסעיף עכשיו לא ממוספר.

<אתי בנדלר: זה סעיף שבא אחרי סעיף 28 שכותרת השוליים שלו היא איסור ניגוד עניינים.

<דנה נויפלד: אני מסבירה.

<דנה נויפלד: הסעיף הוא סעיף על איסור ניגוד עניינים שיחול על יושב ראש ועדת האיתור או על חבר ועדת האיתור.

קארין אלהרר: בנוסח שחולק לכם ונמצא על שולחנכם, אחרי סעיף 28 יש פסקה שלא ממוספרת, בעמוד 16, והכותרת של הסעיף היא איסור על ניגוד עניינים.

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד, תסבירי מהיכן זה בא.

<דנה נויפלד: יש סעיף שכבר הוצבע.

<דנה נויפלד: דובר על כך שחבר הוועדה ימונה באישור הוועדה לבדיקת מינויים כהגדרתה בחוק החברות הממשלתיות.

<דנה נויפלד: בטכניקה שעשינו במינויים האחרים זה היה להחיל את חוק החברות הממשלתיות שכולל גם סעיפים של ניגודי עניינים.

<דנה נויפלד: בעניין ועדת האיתור כתבנו באופן מפורש שחבר הוועדה ימונה באישור הוועדה לבדיקת מינויים.

<דנה נויפלד: על מנת לוודא שבטכניקה הזאת שהיא קביעה ישירה לעומת החלה, הוספנו כאן סעיף של ניגוד עניינים על חבר ועדת האיתור או על יושב ראש ועדת האיתור.

<דנה נויפלד: זה עניין של טכניקה כי היה ברור מלכתחילה שאחד הדברים שוועדת ברנר בודקת זה את שאלת ניגוד העניינים.

<קריאה: חבל שלא עשיתם את זה לגבי ועדת לנדס.

<דנה נויפלד: בוועדת לנדס נבדקו גם ניגודי עניינים.

קארין אלהרר: תקריאי את הסעיף.

<דנה נויפלד: "איסור על ניגוד עניינים.

<דנה נויפלד: לא ימונה כיושב ראש ועדת האיתור או חבר הוועדה מי שעלול להימצא במישרין או בעקיפין באופן תדיר במצב של ניגוד עניינים בתפקידו כחבר ועדת האיתור, בין עניין אישי שלו או תפקיד אחר.

<דנה נויפלד: בפסקה זו, עניין אישי – לרבות עניין אישי של קרובו או עניין של גוף שחבר ועדת האיתור או קרובו מנהלים או עובדים אחרים בו או עניין של גוף שיש להם בו חלק בהון המניות, בזכות לקבל רווחים, בזכות למנות מנהל ובזכות הצבעה.

<דנה נויפלד: לעניין הגדרה זו, קרוב, לרבות ..."

<תמנה עורב: אם זה גוף שקונה ממנו הרבה הפקות למשל?

<דנה נויפלד: אז יש לו עניין אישי.

קארין אלהרר: ניגוד עניינים.

<אתי בנדלר: את התייחסת למקרה שעלול להתעורר ניגוד עניינים במהלך פעולת הוועדה?

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: הוא לא יכול להיות ממונה.

<דנה נויפלד: זה אמור להתקיים בו בכל עת שהוא חבר ועדה.

<אתי בנדלר: זה מכוח המשפט המינהלי.

<אתי בנדלר: אין הוראה כי בדרך כלל אנחנו מוסיפים לגבי פעולת ועדות שהכהונה נפסקת אם יש מתקיים בו תנאי שהיה פוסל אותו מלכתחילה.

<דנה נויפלד: יש את זה בסעיף העברה מכהונה.

<אתי בנדלר: לדעתי אין את זה.

עיסאווי פריג': ניגוד עניינים, לפי איזו הגדרה?

עיסאווי פריג': בחוק יש הגדרה האומרת מה זה ניגוד עניינים?

קארין אלהרר: זה המשפט המינהלי.

באסל גטאס: כי גם אם היום אין ניגוד עניינים, ניגוד עניינים יכול לכלול משהו שהוא פוטנציאל.

<דנה נויפלד: אפשר לומר לא ימונה ולא יכהן.

<אתי בנדלר: לא ימונה ולא יכהן.

<אתי בנדלר: אני מציעה.

<אתי בנדלר: אני מיד אתייחס לשאלה שלך.

<אתי בנדלר: אם כן, לא ימונה ולא יכהן.

<אתי בנדלר: בסדר.

<אתי בנדלר: דנה, שואל חבר הכנסת באסל גטאס אם יש לנו הוראה המגדירה מה זה ניגוד עניינים באיזשהו מקום.

<דנה נויפלד: לא שאני יודעת.

<אתי בנדלר: ניגוד עניינים, המילה לא צריכה הגדרה.

<אתי בנדלר: מה שצריך להגדיר, בין מי למי ניגוד העניינים.

<אתי בנדלר: למשל, בין עניין של קרובו, אז מי הוא קרובו לצורך העניין.

<אתי בנדלר: אלה דברים שאתה צריך להגדיר כי אחרת אתה לא יכול לדעת אם רק בן זוג הוא קרוב או גם ילד או גם בן זוג של הילד וכולי.

<אתי בנדלר: המילה ניגוד עניינים היא מילה מאוד מפורשת.

יואב בן צור: מי יכול לפרש אם זה באמת ניגוד או לא ניגוד?

<אתי בנדלר: הפסיקה רצופה בפסקי דין.

קארין אלהרר: אין חקיקה בישראל שאומרת מה זה ניגוד עניינים.

<דנה נויפלד: ניגוד עניינים זה כאשר יש ניגוד בין שני עניינים.

קארין אלהרר: למיטב זיכרוני אין בחקיקה הישראלית הגדרה מפורשת של מהו ניגוד עניינים.

קארין אלהרר: בתי המשפט עסוקים לא מעט בתיקים בהם היה חשד לניגוד עניינים והם פירשו מהו ניגוד עניינים.

קארין אלהרר: תמיד צריך להגדיר בין מי למי צריך להיות ניגוד העניינים.

דוד צור: למשל בחוק הדירקטורים זה יושב ראש דירקטוריון.

<דנה נויפלד: ניגוד עניינים זה ניגוד בין עניינים.

<דפנה גלוק: רק כדי לחדד.

<דפנה גלוק: בחוק חברות ממשלתיות פשוט כתוב שלא יהיה ניגוד עניינים.

<אתי בנדלר: לפעמים מגדירים מתי לא יראו התרחשות מסוימת או נסיבות מסוימות כניגוד עניינים.

באסל גטאס: פסיקה של בית המשפט העליון לגבי ניגוד עניינים, זה לא חייב להיות היום.

<אתי בנדלר: אם יש פוטנציאל לניגוד עניינים.

<דנה נויפלד: זה כולל, נכון.

באסל גטאס: את ממנה מישהו והיום אין לו ניגוד עניינים, אבל ניגוד העניינים יכול להיווצר בעתיד.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: לכן נאמר לא מונה ולא יכהן.

<דנה נויפלד: הוספנו עכשיו: לא ימונה ולא יכהן, וזה אומר שאם נוצר לו במהלך הכהונה ניגוד עניינים, זה לא רק מי שמונה אלא גם מי שמכהן.

<דנה נויפלד: הוספנו את זה עכשיו בעקבות של היועצת המשפטית לוועדה.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 28א.

<אתי בנדלר: את הסעיף שעניינו איסור ניגוד עניינים.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: אני מבקשת ממנהלת הוועדה להבהיר לי מי הם חברי הכנסת המצביעים.

<עידית חנוכה: חבר הכנסת שטבון יצביע.

קארין אלהרר: זה היחיד שיש שאלה לגביו?

<עידית חנוכה: כן.

קארין אלהרר: באסל, אתה לא מצביע.

באסל גטאס: אלא אם אתם רוצים ממלא מקום.

קארין אלהרר: אני מתנצלת.

קארין אלהרר: אולי בוועדה מיוחדת אחרת.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הסעיף שעניינו איסור על ניגוד עניינים.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הסעיף אושר פה אחד.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: לעניין הטלוויזיה החינוכית.

קארין אלהרר: לסעיף 70.

<קריאה: הפקות עבור משרד החינוך.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: אלה הפקות עבור משרד החינוך.

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר.

קארין אלהרר: דנה, בסעיף 70 שכחת להוסיף מילה.

<חגית ברוק: 61.

<חגית ברוק: היחידה המסחרית לתאגיד השידור הציבורי תהיה יחידה מסחרית שפעילותה תופרד משאר פעילות התאגיד.

<חגית ברוק: היחידה המסחרית תהיה אחראית להכנתם ולהפקתם של תשדירי פרסומת והודעות, תשדירים לשירותה ציבור והודעות חסות וכן למכירת זמן השידור בעבורם, בין בעצמה ובין באמצעות אדם אחר, אחד או יותר, שייקבע בדרך של מכרז.

כללים בדבר: סייגים להשתתפות אדם במכרז במטרה למנוע ניגוד עניינים ולקדם את התחרות בתחום פרסומת השידורים.

כללים בדבר: כל הנוגע להכנתם ולשידורם של תשדירי פרסומת והודעות.

כללים בדבר: (ד) (1) בלי לגרוע מסמכויות המועצה לפי סעיף קטן (ג)(1), לא יהיה רשאי להשתתף במכרז לפי סעיף זה תאגיד שהוא מוציא לאור של עיתון יומי או עיתון אחר לרבות ירחון (להלן – תאגיד עיתונות) מי שהוא בעל זיכיון או רישיון לפי כל דין לשדר לציבור או לחלק ממנו (להלן – תאגיד השידור) או מי שאוחז במישרין או בעקיפין בשיעור כלשהו מסוג מסוים של אמצעי שליטה בתאגיד עיתונות או בתאגיד שידור או ביכולת לכוון בדרך אחרת את פעולתו של תאגיד כאמור.

כללים בדבר: (2) בסעיף קטן זה, אחזקה במישרין או בעקיפין ואמצעי שליטה – כמשמעותם בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

כללים בדבר: המועצה תמנה לפי הוראות סעיף 20 ועדת משנה לפיקוח על פעילותה של היחידה המסחרית או על מי שפועל מטעמה.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: קראנו לזה עכשיו היחידה המסחרית.

<דנה נויפלד: אני אסביר מה היה במקור ומה תוקן.

<דנה נויפלד: אם היועצת המשפטית של רשות השידור תוכל לעזור לי כאן, אני אעריך את זה.

<דנה נויפלד: היום זמן פרסום ברדיו נמכר והתשדירים מוזמנים ומופקים על ידי גורם חיצוני לרשות השידור.

<דנה נויפלד: בהצעה שהממשלה הביאה האופציה שכתבנו בהצעה הייתה שזה ייעשה בתוך תאגיד השידור הציבורי באמצעות גורמים פנימיים ויהיה פיקוח על הגוף הזה על ידי יושב ראש המועצה.

<דנה נויפלד: שמענו כאן דברים בדיונים וגם מחוץ לדיונים ונאמר שיכול להיות שהדרך הטובה יותר תהיה בכל זאת להוציא את זה החוצה.

<דנה נויפלד: על מנת לא להכריע בשלב הזה, אמרנו שהמנהל יוכל להכריע בעניין כחלק מהניהול של הגוף, האם נכון יותר שזה ייעשה על ידי יחידה פנימית או על ידי גוף חיצוני במכרז.

<דנה נויפלד: מה שעשינו, למעשה זה מועתק מחוק רשות השידור היום במובן הבא: ככל שהמנהל החליט להוציא את היחידה, זאת אומרת, ההפקה ומכירת זמן הפרסום וטיפול בכל העניין – וכאן זה מורחב יותר וזה לא רק לעניין הפרסומות אלא גם להודעות וגם לתשדירי השירות - ירצו לעשות את זה בחוץ, תאגיד השידור הציבורי יצטרך לערוך מכרז על מנת לבחור את אותו גוף שיעשה את זה.

<דנה נויפלד: יש כאן את אותן מגבלות שיש היום בחוק לעניין בעלויות צולבות, של מי הגורם שיהיה רשאי להתמודד במכרז כזה על מנת למנוע כל מיני גופים שיש להם עניין בתוך השוק כבר היום, שהם לא יוכלו להתמודד ויהיה אפשר לקבוע סייגים נוספים.

<דנה נויפלד: חנה, את רוצה להוסיף על זה משהו?

<חנה מצקביץ: לא.

<חנה מצקביץ: אני חושבת שזה נכון לעשות את זה, להשאיר את כל האופציות פתוחות כדי שיבחרו באופציה הטובה ביותר.

<דנה נויפלד: נותנים את שיקול הדעת למנהל לראות מה הדרך הכי יעילה וטובה על מנת למקסם את האופציה הזאת לטובת התאגיד.

<אתי בנדלר: רציתי לשאול לגבי סעיף קטן (ג)(1), לקדם את התחרות בתחום הפרסומת - בשידורים בכלל או בשידורי הרדיו?

<דנה נויפלד: זה אמור להיות רדיו.

<אתי בנדלר: בשידורי הרדיו.

<דנה נויפלד: אין להם פרסומת בטלוויזיה.

<אתי בנדלר: נכון וגם לא באינטרנט.

<אתי בנדלר: לכן זה רק בשביל הרדיו.

<גדי בן יצחק: אני חושב שבזמנו אמרתי שאני באמת עדיין תמה למה אין פרסומת לא בטלוויזיה ולא באינטרנט.

<קריאה: גם אני חושבת.

<קריאה: דיברנו על פרסומות וגם אני דיברתי על זה.

קארין אלהרר: הוועדה חשבה שלא כדאי להכניס פרסומות ואנחנו רוצים שידור ציבורי נקי מתכנים שיווקיים.

קארין אלהרר: זה נראה לנו הדבר הראוי ביותר והנכון ביותר לשידור הציבורי.

גלעד ארדן: אני יכול להסביר?

גלעד ארדן: בוקר טוב.

גלעד ארדן: לגבי הפרסומות היה דיון ואני קיבלתי את העמדה של יושבת הראש ואני חושב שזה נכון.

גלעד ארדן: אני מציע לכולם להסתכל על אתר האינטרנט של ה-BBC.

גלעד ארדן: זה נכון שהעידן של הצפייה הוא ילך ויעבור לכיוון של האינטרנט, אבל אנחנו חשבנו שבגלל שמדובר בשידור ציבורי וכיוון שממילא החוק אמור לייצר בסיס הכנסות שהוא מובטח לא על בסיס הגדלת הפרסום.

גלעד ארדן: אם בזכות זה שהרייטינג יעלה, כל פרסומת תהיה שווה יותר כסף – מה טוב, אז יהיה יותר כסף לתכנים.

גלעד ארדן: הרי יש מגבלה של הוצאות השכר שמחייבת להשקיע אחוז מסוים לטובת התוכן, שלא הגידול בשכר יבוא כל הזמן על חשבון התוכן כמו שהיה בעבר.

גלעד ארדן: לכן אין סיבה.

גלעד ארדן: פרסומות הן כורח.

גלעד ארדן: זה לא משהו שהציבור רוצה ומצפה לו.

גלעד ארדן: הוא לא רוצה.

גלעד ארדן: תראו את האתר של ה-BBC, איזה תענוג זה כשהוא נקי ושום דבר לא קופץ לך ואתה לא צריך לחכות.

<גדי בן יצחק: עם התקציב שלהם ועם האגרה שלהם.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: האגרה כאן הוחלפה במודל מימוני אחר אבל אני מניח שאתה לא חושב שהציבור יפסיק לקנות כלי רכב.

גלעד ארדן: אני הייתי מאוד שמח אם הוא היה מפסיק לקנות כלי רכב, אבל בוא נגיד שבעשור הקרוב אנחנו לא רואים את זה.

גלעד ארדן: רמת המינוע, אחוז כלי הרכב לאלף אנשים, יחסית למדינות המערב היא נמוכה ולכן התחזית היא די ברורה לעשור הקרוב והיא אומרת גידול.

גלעד ארדן: זה ייצר תזרים הכנסות מאוד ודאי לשידור הציבורי ולכן אין סיבה שכאשר אנחנו מעמידים תקציב מסוים לעניין הזה, לאפשר לשידור הציבורי להיראות כמו שידור מסחרי, לא בהקשר של תכנים ממונים ואני מניח שעוד מעט נגיע לשם ולא בהקשר של איך נראה אתר האינטרנט של השידור הציבורי.

גלעד ארדן: אם פתאום נגלה שתחזית ההכנסות שלנו איננה מתממשת, תמיד אפשר לפתוח את זה לדיון בעתיד ולהרחיב את תחום הפרסום, אבל כרגע, אם הולכים לשידור ציבורי בשאיפה לשדרג אותו – למרות שמי שמקשיב לו וצופה חושב שסוגרים אותו – אבל כיוון שאנחנו הולכים לשדרוג השידור הציבורי, בואו ננסה לעשות את זה ככל שניתן נקי מפרסומות.

גלעד ארדן: אם נראה שזה לא מספיק, להרחיב לפרסום תמיד אפשר אבל לצמצם יהיה מאוד קשה.

באסל גטאס: מה רמת ההכנסות היום מהפרסום ברדיו?

גלעד ארדן: ברדיו שמונים מיליון ובטלוויזיה כעשרים מיליון.

גלעד ארדן: זאת אומרת, סך הכול כמאה מיליון שקלים.

באסל גטאס: כמה אחוזים?

גלעד ארדן: היום זה מתוך כ-900 מיליון תקציב רשות השידור, פלוס-מינוס.

גלעד ארדן: תלוי, לפעמים הסכום הוא 950 ולפעמים 850.

<אלי פולק: אלה הכנסות ברוטו ולא הכנסות נטו משום שמזה צריך להוריד לפחות שליש הוצאות של הפקה וכן הלאה וזמן שידור.

<אלי פולק: כלומר, מבחינה אמיתית ההכנסות מפרסומות הרבה יותר קטנות.

<אלי פולק: לכן מאוד מקובל מה שהשר מציע.

באסל גטאס: השאלה אם 900 מיליון, עלויות ההפקה, זה היינו הך.

גלעד ארדן: פרופסור פולק מעיר שגם כדי לייצר את ההכנסות מפרסום, זה עולה כסף כי יש שיווק, הפצה וכולי.

<לואיז ספורטס: השר אמר עכשיו שהמודל הוא ה-BBC.

<לואיז ספורטס: נכנסתי לאתר ויש כאן פרסומות.

גלעד ארדן: לא באתר שאני נכנסתי אליו.

<לואיז ספורטס: האתר של ה-BBC ב-גוגל.

<קריאה: אולי מותקן לך "אד בלוק".

<לואיז ספורטס: ב-BBC COM ב-גוגל.

גלעד ארדן: ב-COM.

גלעד ארדן: אבל ב-BBC UK אין פרסומות.

גלעד ארדן: אם רשות השידור תפתח COM, לא אכפת לי שיהיו פרסומות.

גלעד ארדן: תיכנסי ל-BBC.CO.UK.

גלעד ארדן: נכון שאין שם פרסומות?

<לואיז ספורטס: לא.

<לואיז ספורטס: כאן אני לא רואה.

<לואיז ספורטס: ב-COM יש פרסומות.

<לואיז ספורטס: ב-UK אין פרסומות.

קארין אלהרר: אני רוצה להצביע על סעיף 61 שכותרתו היחידה המסחרית.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: סעיף 61 אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: עכשיו אני מבקשת לעבור לסעיף 7.

קארין אלהרר: בוקר טוב עיסאווי.

דוד צור: אני חייב ללכת.

דוד צור: אני מנהל את ועדת הכלכלה.

עיסאווי פריג': עורכת הדין בנדלר, יש לנו הסתייגויות לסעיף 7.

עיסאווי פריג': נכון?

<אתי בנדלר: אני אבדוק.

קארין אלהרר: מדובר בסעיף 7 שהכותרת שלו היא תפקידי תאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: זה סעיף שעורר המון תגובות בוועדה והמון בקשות.

קארין אלהרר: המשרד בהחלט שמע והדברים שנאמרו כאן נפלו על אוזניים קשובות ולכן הם הגיעו עם הצעה מתוקנת בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני מבקשת מעורכת הדין נויפלד להציג את הדברים.

<דנה נויפלד: אני אומר את העיקרון אותו ניסינו לעשות ואחר כך, אם צריך, נקריא.

<דנה נויפלד: לדעתי היו כאן שני דיונים מלאים על השאלה של תפקידי תאגיד השידור הציבורי.

<דנה נויפלד: אני מבקשת להבהיר את הדבר הבא: היה בלתי אפשרי להכניס את כל ההערות של כולם כי גם היו כאן הערות סותרות.

<דנה נויפלד: יותר מזה, אם היינו עושים את זה, מעבר לעובדה שהיו תפקידים סותרים, היה יוצא סעיף שאורכו יותר ממגילת העצמאות האמריקאית.

<דנה נויפלד: לכן ניסינו לקחת ולשלב את רוב ההצעות שהיו כאן

<דנה נויפלד: שמסתדרות זו עם זו ועדיין ליצור סעיף שהוא מספיק פתוח כדי שיהיה אפשר לתת לו אחר כך תוכן מעשי.

<דנה נויפלד: דבר נוסף.

<דנה נויפלד: התקבלו כאן הערות של המכון הישראלי לדמוקרטיה – אני חושבת שזה היה בעקבות הערות יושבת הראש - בנוגע לראייה העתידית של הגוף הזה, להתייחס לתפקידים בראייה עתידית.

<דנה נויפלד: לבוא ולומר שהגוף הזה הולך לספק תכנים והתכנים האלה יופיעו בכל צורה שהיא.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, לא רק שידורי הטלוויזיה.

גלעד ארדן: גם באינטרנט.

<דנה נויפלד: גם באינטרנט ובפלטפורמות מתפתחות.

<דנה נויפלד: לכן נתנו לזה ביטוי בשני סעיפים.

<דנה נויפלד: האחד, הסעיף הזה, והשני, סעיף שאחר כך אולי נעבור עליו והוא הסעיף של באיזה אפיקים ובאיזה אופן התכנים האלה הולכים להיות מסופקים.

<דנה נויפלד: זה גם נותן מענה להערות שקיבלנו על כך שלא שילבנו במסגרת הגדרת השידורים את האינטרנט.

<דנה נויפלד: למעשה איחדנו גם בתפקידים וגם אחר כך באופני ההפצה של התכנים את הרדיו ואת הטלוויזיה באינטרנט ונתנו להם מעמד שווה.

<דנה נויפלד: יבוא יום והשידורים יחלפו מן העולם.

<דנה נויפלד: יכול להיות שהיום הזה הוא קרוב ויכול להיות שהיום הזה רחוק, אנחנו לא יודעים מתי הוא יבוא אבל אנחנו נערכים לזה.

<דנה נויפלד: אנחנו בחרנו בדרך ביניים שאומרת שעדיין מרב התקציב ומרב תשומת הלב שיש לגוף הזה הוא במסגרת שידורי הטלוויזיה והרדיו.

<דנה נויפלד: יכול להיות שיהיה תיקון מספר 1 לחוק בעוד שלוש-ארבע שנים שיבטל את הפצת השידורים.

<דנה נויפלד: אנחנו עוד לא נמצאים שם.

<דנה נויפלד: אני חושבת שהלכנו כברת דרך.

<דנה נויפלד: עוד לא הלכנו את כל הדרך כדי לבטל בכלל את ההתייחסות לצורת ההפצה.

<דנה נויפלד: חגית תקריא את הנוסח החדש.

<דנה נויפלד: אני רוצה לבקש.

<דנה נויפלד: אני לא אומרת לחברי הכנסת כי הם כמובן מחליטים, אלא אני מדברת אל המוזמנים ואני לוקחת לעצמי את החרות בכל זאת לומר את זה.

<דנה נויפלד: לא הייתה אפשרות לתת את כל המענה לכל מה שהתבקש כאן.

תמר זנדברג: יש נוסח?

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: הוא היה על האתר מיום ראשון.

תמר זנדברג: של ההסתייגויות?

<דנה נויפלד: לא של ההסתייגויות.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת אם יש נוסח של ההסתייגויות?

<אתי בנדלר: יש לי רשימה של הסתייגויות שהוגשו והן יועלו כאן להצבעה.

עיסאווי פריג': תהיה הצבעה בנפרד על ההסתייגויות.

תמר זנדברג: רק להבין.

תמר זנדברג: חברי כנסת וכל מיני גופים הגישו הצעות ועכשיו אנחנו עומדים להקריא מה שהתקבל על ידי הייעוץ המשפטי של המשרד.

<דנה נויפלד: על ידי המשרד.

<דנה נויפלד: לא הייעוץ המשפטי.

תמר זנדברג: השאלה היא האם לפחות אנחנו יכולים לראות את ההצעות שהוגשו על ידי חברי הכנסת על מנת שנוכל להשוות את זה ולראות.

קארין אלהרר: בשביל זה היית צריכה להיות בדיון.

עיסאווי פריג': מה זה קשור להיות בדיון?

תמר זנדברג: יש חברי כנסת שנמצאים הרבה מאוד בדיון.

תמר זנדברג: כמו שאת יודעת, הדיונים מתנהלים באופן שמקשה מאוד מאוד על כל חברי הכנסת להיות בדיון ועדיין אנחנו מנסים לעשות את עבודתנו בכפוף לעוד דיונים.

קארין אלהרר: גם חברי כנסת שאינם חברים בוועדה מגיעים אחת לזמן מסוים וזה מעולה בעיני.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שצריכה להיות טענה לגבי התקדמות עבודת הוועדה.

תמר זנדברג: טענתי טענה?

תמר זנדברג: שאלתי האם אפשר לראות את הנוסח.

תמר זנדברג: אולי יש משהו שכל חברי הוועדה חושבים שהייעוץ המשפטי של המשרד לא הכניס ואנחנו חושבים שכן צריך להכניס.

<אתי בנדלר: חברת הכנסת זנדברג, אני אתן את שירותיי גם לעניין הזה.

<אתי בנדלר: אחרי שהמשרד יקריא את הצעתו ואחרי שיישמעו הערות, אני אקריא את כלל ההצעות שהגישו חברי הכנסת וחברי הכנסת יחליטו על מה הם מבקשים להצביע.

<אתי בנדלר: אני מניחה שחלק מההצעות הוטמעו וחלק לא.

<אתי בנדלר: מה שחברי הכנסת ירצו, עדיין אפשר להגיש הסתייגות אחרי שהוועדה תצביע.

תמר זנדברג: זה בדיוק מה שביקשתי.

תמר זנדברג: תודה רבה.

<דנה נויפלד: 7.

<דנה נויפלד: תפקידי תאגיד השידור הציבורי תאגיד השידור הציבורי יקיים שידורים ויספק תכנים חזותיים קוליים וכתובים בטלוויזיה, ברדיו ובאינטרנט.

<דנה נויפלד: תכני תאגיד השידור הציבורי יהיו עצמאיים, יפנו לכלל אזרחי מדינת ישראל, ישקפו ויתעדו את היותה של מדינת ישראל מדינה יהודית ודמוקרטית, את ערכיה ואת מורשת ישראל ויתנו ביטוי הוגן, שוויוני ומאוזן למגוון ההשקפות והדעות הרווחות בציבור בישראל.

<דנה נויפלד: תאגיד השידור הציבורי יספק תכני חדשות ותכנים בענייני היום באופן שקוף, מקצועי, הגון, אחראי, עצמאי, נטול פניות ואמין תוך הפעלת שיקול דעת עיתונאי מתוך נאמנות לאמת העובדתית ולחובת הדיווח לציבור.

<דנה נויפלד: תאגיד השידור הציבורי יספק תכנים מגוונים הפונים לילדים ולנוער ובמסגרתם יקדם יצירה של תכנים ערכיים, חינוכיים ולימודיים לילדים ולנוער.

<דנה נויפלד: תאגיד השידור הציבורי יספק תכנים הפונים למגוון האוכלוסיות והזרמים בחברה הישראלית ובכלל כך שידורים בשפה העברית, שידורים בשפה הערבית לצרכיה של האוכלוסייה הערבית בישראל, ושידורים בשפות נוספות הרווחות בציבור הישראלי.

<דנה נויפלד: במילוי תפקידיו כאמור בסעיפים קטנים (א) עד (ה), תאגיד השידור הציבורי יפעל: להרחבת ההשכלה והדעת.

<דנה נויפלד: לקידום התרבות, לקידום היצירה האיכותית הישראלית המקורית ולקידום המוזיקה הישראלית.

<דנה נויפלד: לקידום החדשנות בתחום תוכן השידורים והפצתם בטכנולוגיות השידור.

<דנה נויפלד: לטיפוח ולקידום השפה העברית.

<אתי בנדלר: כדאי שתסבירי איזה מההערות שהיו כאן הטמעתם בתוך ההצעה.

<דנה נויפלד: אני צריכה להסתכל על המקור.

קארין אלהרר: בוודאי ההערה בקשר לשפה העברית.

<דנה נויפלד: השפה העברית, בוודאי.

קארין אלהרר: המוזיקה הישראלית.

גלעד ארדן: אני קצת לא מבין את הבקשה הזאת.

גלעד ארדן: לא נשחזר עכשיו את כל ההיסטוריה.

גלעד ארדן: שיתעניינו ויכינו שיעורי בית.

גלעד ארדן: היו עשרות הערות, מהמוזיקה העברית, השפה העברית ושפות נוספות.

גלעד ארדן: ניתן כאן מענה להמון הערות שנאמרו לאורך הדיונים.

באסל גטאס: השפה הערבית היא שפה רשמית במדינה.

קארין אלהרר: יש התייחסות אליה.

באסל גטאס: איפה?

גלעד ארדן: בסעיף קטן (ה).

באסל גטאס: לא מזכירים לא את הכמות ולא את האיכות.

קארין אלהרר: בשום שפה לא מדברים על כמות ואיכות.

<אתי בנדלר: מדובר על התפקידים.

<אתי בנדלר: אין כאן עניין כמותי.

קארין אלהרר: אותו משקל ניתן לשפה העברית.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה עוסק בתפקידים של התאגיד.

<אתי בנדלר: לא מדובר כאן כרגע על היבטים.

באסל גטאס: אפשר להגיד לספק לאוכלוסייה הערבית בישראל שידורים בערבים בכמות ובאיכות.

באסל גטאס: היום בשידור המסחרי נותנים חצי שעה או שעה ביום בערבית וכך יוצאים ידי חובה.

באסל גטאס: בשידור הציבורי אין ערוץ.

<אתי בנדלר: אבל יש לזה תשובה בהצעת החוק, בהוראות אחרות שכבר הוקראו.

<אתי בנדלר: דנה, תאמרי לחבר הכנסת גטאס הוראות אחרות שכבר אושרו בוועדה לגבי האוכלוסייה דוברת ערבית.

<דנה נויפלד: בתוך הצעת החוק יש עיגון בפעם הראשונה לערוץ טלוויזיה בשפה הערבית.

<דנה נויפלד: זה סעיף שהוא סעיף כללי שמדבר על תפקידים.

<דנה נויפלד: חוץ מזה, בסעיף אחר שעוד לא הוצבע, יש ערוץ טלוויזיה וזה מעוגן בחוק שיהיה ערוץ טלוויזיה לרבות כמות הכסף שמושקעת בהפקות וברכישת תכניות.

באסל גטאס: איזה סעיף?

<דנה נויפלד: תכף נגיע אליו.

יואב בן צור: איפה ניתן ביטוי בתכנים במורשת ישראל?

יואב בן צור: את זה אני לא רואה כאן.

קארין אלהרר: אני רוצה להבהיר משהו.

קארין אלהרר: הסעיף הזה – שיהיה ברור – הוא סעיף כללי.

קארין אלהרר: הוא לא יורד לרזולוציות.

גלעד ארדן: אולי נביא לוח שידורים.

יואב בן צור: כותבים תכנים, אז שיהיה ברור.

קארין אלהרר: שאלת שאלה ואני רוצה להשיב לך.

קארין אלהרר: לא יעלה על הדעת שבחקיקה ראשית אנחנו נרד לרזולוציות ששמורות למנכ"ל, לעורך הראשי, למועצה.

קארין אלהרר: לשם מה אנחנו ממנים אותם?

קארין אלהרר: הם יהיו בובות?

יואב בן צור: אבל תסתכלי בסעיף 7(ד).

יואב בן צור: תאגיד השידור הציבורי יספק תכנים מגוונים הפונים לילדים ונוער.

קארין אלהרר: מה אתה רוצה לכתוב מעבר לזה?

קארין אלהרר: שאני אכתוב כמה לילדים, כמה לנוער וכמה מורשת?

יואב בן צור: לא אמרתי.

יואב בן צור: תכנים במורשת ישראל.

יואב בן צור: מה כל כך קשה?

גלעד ארדן: ברשות

גלעד ארדן: כם חברי הכנסת, אני רוצה לענות.

תמר זנדברג: אולי נוסיף עוד הערות ותענה על כולן במרוכז.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: בבקשה.

תמר זנדברג: יש לי שתי הערות.

תמר זנדברג: קודם כל, אני חייבת לברך מאחר ומהנוסח הקודם לנוסח הזה חל שיפור במעמדה של החברה הערבית בישראל.

תמר זנדברג: עם זאת, אני חושבת שעדיין יש כאן איזושהי התייחסות מבחינת הטרמינולוגיה.

תמר זנדברג: אני מקבלת את ההערה שזה סעיף כללי וצריך להישאר כללי אבל שני דברים.

תמר זנדברג: האחד, מבחינת הטרמינולוגיה של האוכלוסייה הערבית.

תמר זנדברג: ההתייחסות היחידה כאן לאוכלוסייה הערבית היא לצרכים, לצרכיה של האוכלוסייה הערבית, בעוד שהחברה דוברת עברית, היהודית, הדמוקרטית, מקבלת כאן מעמד טבעי ומובן מאליו וטוב שכך.

תמר זנדברג: אני חושבת שמילה נכונה יותר תהיה שיקוף או לשקף.

תמר זנדברג: כלומר, תפקיד השידור הציבורי הוא לשקף את כל החברה הישראלית ולא לענות לצרכים.

תמר זנדברג: יוצא כאילו יש איזה צורך שצריך לענות עליו ולא איזשהו מעמד אינטגרלי.

עיסאווי פריג': ודיברנו על זה רבות.

קארין אלהרר: זה בעקבות ההערות שלך.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זה לא השתנה.

עיסאווי פריג': המשכתם להתעקש על החברה הערבית לפי צרכים.

עיסאווי פריג': מה הוא צריך, לשתות מים?

עיסאווי פריג': נביא לו מים.

תמר זנדברג: תשנו את המילה "צרכים".

קארין אלהרר: אני רוצה להסב את תשומת לבכם.

קארין אלהרר: סעיף קטן (ב) אומר: תכני תאגיד השידור הציבורי יהיו עצמאיים וייתנו לכלל מדינת ישראל, ישקפו ויתעדו את היותה של מדינת ישראל וכולי וייתנו ביטוי הוגן, שוויוני ומאוזן למגוון ההשקפות והדעות הרווחות בציבור הישראלי.

קארין אלהרר: כאמור, זה כולל הכול.

<אתי בנדלר: אני רוצה לקרוא לכם מתוך דף ההצעות שאתם הגשתם, הסתייגויות של חברי הכנסת אילן גילאון, עיסאווי פריג', זהבה גלאון, ניצן הורוביץ, מיכל רוזין ותמר זנדברג.

<אתי בנדלר: הצעה מספר 17 מציעה להוסיף פסקה האומרת: לקיים שידורים בשפה הערבית לצרכיה של האוכלוסייה הדוברת ערבית ולקדם את ההבנה והשלום עם מדינות שכנות.

תמר זנדברג: בסדר.

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לשפר את עצמנו.

<אתי בנדלר: לכן אמרתי שקיבלנו את ההצעה שלכם בחלקה.

עיסאווי פריג': אני חולק עליך גברתי היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אני קוראת לך את מה שכתבתם.

עיסאווי פריג': אני מבקש שתקשיבי לי עד הסוף.

קארין אלהרר: עיסאווי, היא קוראת מהדף שאתה הגשת.

עיסאווי פריג': יפה.

עיסאווי פריג': הועברו אליה שני דפים.

עיסאווי פריג': למה היא לא קוראת מהדף השני?

קארין אלהרר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: יש לכם הצעות חלופיות?

עיסאווי פריג': אנחנו העברנו דף משלים של סעיף 7 ויש בו סעיף מושלם לגבי החברה הערבית ולא מה שהוקרא עכשיו.

<אתי בנדלר: זה בדיוק אותו הדבר.

<אתי בנדלר: אחרי החברה הערבית בישראל יבוא "לקדם את השלום עם המדינות השכנות".

קארין אלהרר: התוספת שביקשת בדף המשלים היא לקדם את השלום עם המדינות השכנות.

<אתי בנדלר: אחרי האוכלוסייה הערבית בישראל.

תמר זנדברג: על מה הוויכוח?

קארין אלהרר: אתם באים בטענות.

תמר זנדברג: אנחנו לא באים בטענות.

עיסאווי פריג': אנחנו לא באים בטענות.

תמר זנדברג: גברתי היושבת ראש, זאת פעם שנייה שאת אומרת לי.

תמר זנדברג: אני באה למלא את תפקידי, להעיר על נוסח ואת אומרת לי שאני באה בטענות.

תמר זנדברג: אני לא באה בשום טענות.

תמר זנדברג: אני מבצעת את התפקיד של חבר כנסת שזה לראות נוסח ולהעיר עליו.

תמר זנדברג: אמרתי בפתח דבריי שסעיף המטרות מאוד השתפר יחסית להתחלה ואני מניחה שזה היה בין היתר בגלל הערות של הרבה גופים וביניהם קבוצת מרצ.

תמר זנדברג: עכשיו הנוסח מונח לפנינו.

תמר זנדברג: אני העליתי את זה ולא דיברתי עם עיסאווי לפני כן ואפילו לא קראתי מה הוא הגיש וההסתייגויות הן גם בשמי.

תמר זנדברג: אני אומרת בשם כולנו שעכשיו, כאשר רואים את כל הסעיף שהשתפר מאוד, המילה "צרכים", הגם שאנחנו הצענו אותה, היא צורמת.

תמר זנדברג: אם אפשר את המילה הזאת להחליף.

עיסאווי פריג': למה לא להחליף?

קארין אלהרר: עיסאווי.

עיסאווי פריג': אל תגידי לי עיסאווי כאילו אנחנו בגנון.

עיסאווי פריג': מותר לנו להעיר.

קארין אלהרר: בסדר, אבל זה כמו שאתה ביקשת.

גלעד ארדן: אתה כל הזמן צועק.

עיסאווי פריג': לא, אני לא צועק כמוך.

גלעד ארדן: אתה לא מעיר.

גלעד ארדן: אתה רק צועק.

עיסאווי פריג': אני עוד לא הגעתי לרמות שלך בצעקות.

עיסאווי פריג': ייקח לי המון זמן להגיע לזה.

עיסאווי פריג': אני מבקש, בלי הערות ביניים מיותרות.

גלעד ארדן: אתה לא תצעק כאן.

עיסאווי פריג': אני מציע לך.

עיסאווי פריג': בסדר?

עיסאווי פריג': גם אתה תסתכל על עצמך איך שאתה מדבר ומתפרץ בכל הדיון.

גלעד ארדן: קיבלת תשובה מהיועצת המשפטית של הוועדה.

עיסאווי פריג': אני חושב שאתה מנהל את הוועדה הזאת ולא מתקיימת כאן הפרדה בין חקיקה לביצוע.

עיסאווי פריג': אני עומד על שלי ואני רואה את זה.

תמר זנדברג: אני מבקשת מהייעוץ המשפטי להחליף את המילה "צרכים" במשהו שישקף או משהו מן הסוג הזה.

תמר זנדברג: המילה הזאת צורמת לנו אחרי שאנחנו רואים את הנוסח.

<אתי בנדלר: אפשר למחוק את המילה "לצרכיה" ואולי לומר לאוכלוסייה הערבית בישראל במקום לצרכיה של האוכלוסייה הערבית בישראל.

תמר זנדברג: בסדר.

עיסאווי פריג': תכנים איכותיים בשפה הערבית.

<אתי בנדלר: הכול אמור להיות איכותי.

קארין אלהרר: הכול כאן איכותי.

תמר זנדברג: הערה שנייה נוגעת לתפקיד, בעצם הליבה של רשות השידור וזאת העיתונות.

תמר זנדברג: מההתרשמות הכללית של הסעיף הזה, ובמיוחד סעיף (ו)(1) עד (4) - - -

קארין אלהרר: את מדברת על סעיף קטן (ג)?

תמר זנדברג: המקום היחיד שזה נמצא כאן כרגע זה ב-(ג).

תמר זנדברג: יכול להיות שאולי חסר סעיף קטן נפרד או להכניס בתוך (ג) את זה שתפקיד תאגיד, או לדעתנו רשות השידור הציבורי, היא צריכה לספק עיתונות עצמאית וביקורתית, מנותקת משיקולים כלכליים ופוליטיים.

<אתי בנדלר: זה כתוב.

תמר זנדברג: איפה זה כתוב?

<דנה נויפלד: תאגיד השידור הציבורי יספק תכני חדשות ותכנים בענייני היום באופן שקוף, מקצועי.

תמר זנדברג: זה בדיוק ההבדל בין תכני חדשות ותכנים בענייני היום לבין עיתונות עצמאית חוקרת וביקורתית.

תמר זנדברג: זה בדיוק ההבדל.

תמר זנדברג: חדשות יש גם בערוץ הילדים שמופיע בסעיף (ד) כאשר מקריאים קצת ממה שיש בחדשות.

תמר זנדברג: איפה תחקירים?

תמר זנדברג: איפה עיתונות חוקרת?

תמר זנדברג: איפה עיתונות ביקורתית?

תמר זנדברג: איפה עיתונות שמנותקת משיקולים זרים?

תמר זנדברג: הדברים האלה הם הלב.

תמר זנדברג: יש כאן שישה סעיפים שדנים בתפקידי השידור הציבורי ועוד סעיף (ו) שבעצם הוא (1) עד (4) האומר מה התפקידים.

תמר זנדברג: אני לא רואה כאן בשום מקום שתפקיד הרשות הזאת הוא להיות ביקורתית וזה לספק עיתונות חוקרת.

גלעד ארדן: זה חלק מהגדרת המקצוע של עיתונות.

תמר זנדברג: יש הבדל גדול בין שידור חדשות ותכנים לבין עיתונות עצמאית וחוקרת.

תמר זנדברג: זה לא אותו הדבר.

גלעד ארדן: שמענו.

גלעד ארדן: מתנגדים להצעתך.

גלעד ארדן: תקיימו הצבעה.

תמר זנדברג: זה כבר עניין אחר.

תמר זנדברג: זאת כבר שאלה אחרת.

תמר זנדברג: כלומר, השר אומר שלא שזה מוטמע כאן.

גלעד ארדן: אני אומר שזה מוטמע כאן ולכן אני מתנגד לנוסח שאת מציעה.

גלעד ארדן: זה מובנה בהגדרה של עיתונאי.

תמר זנדברג: איפה כתוב כאן עיתונאי או עיתונאית?

תמר זנדברג: תפקיד התאגיד הוא להיות עיתונאות.

גלעד ארדן: את רק מרצה ולא מעוניינת לשמוע אותי.

גלעד ארדן: תגידי לי מתי לענות ואני אענה.

תמר זנדברג: אני קודם כל אשמח לסיים את דבריי ואז לקבל את התייחסות השר.

גלעד ארדן: תודיעי לי מתי לענות.

עיסאווי פריג': רק בלי צעקות אדוני השר.

קארין אלהרר: די.

עיסאווי פריג': תגידי לשר שצועק.

קארין אלהרר: תגיד לי, אנחנו בגן?

תמר זנדברג: גברתי היושבת ראש, אני רוצה להביע תמיהה עד כדי דאגה מהדברים.

תמר זנדברג: באתי להביע דבר מסוים ואני מבקשת לסיים את דבריי ולקבל התייחסות.

תמר זנדברג: למה אני צריכה לקבל כל הזמן צעקות שאני באה בתלונות, שאני לא רוצה להקשיב?

תמר זנדברג: מה קרה?

תמר זנדברג: למה זה כך?

קארין אלהרר: בבקשה חברת הכנסת זנדברג.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: בארבעת הסעיפים הקטנים של (ו) חסר כאן מאוד.

תמר זנדברג: יש כאן השכלה, דת, תרבות, חדשנות, קידום השפה העברית, סיפוק תכנים, ענייני היום אבל אני לא רואה כאן את התפקיד המרכזי, את הליבה של ערוץ השידור הציבורי והוא עיתונות.

תמר זנדברג: קיום עיתונות חוקרת, ביקורתית, עצמאית שהיא מנותקת משיקולים זרים כאשר אך ורק האתיקה העיתונאית וחוש הביקורת הבסיסי מנחה אותה.

תמר זנדברג: אני חייבת אפילו להוסיף שהתפרצות השר כמי שנשכו נחש קצת מדאיגה אותי בהקשר הזה.

תמר זנדברג: אני לא מבינה למה זה לא יכול להיות מעוגן באופן ברור, כמו שהתכנים ישקפו את היותה של מדינת ישראל מדינה דמוקרטית ואת מורשת ישראל.

תמר זנדברג: להדגיש גם יהודית ודמוקרטית, מעוגן בחוק היסוד.

קארין אלהרר: הצעתך.

תמר זנדברג: הצעתי היא או בסעיף (ג) או בסעיף נוסף בין לבין להוסיף שתפקיד תאגיד השידור הציבורי הוא לספק עיתונות עצמאית וביקורתית שכללי האתיקה העיתונאיים מנחים אותה והיא מנותקת משיקולים זרים, כלכליים או פוליטיים.

<דנה נויפלד: לכן כתוב נטול פניות.

קארין אלהרר: חברת הכנסת זנדברג, אני מבינה את ההצעה שלך.

קארין אלהרר: לפני שנמשיך אני רוצה להסב את תשומת לבך שוב לנקודה.

קארין אלהרר: מדובר בסעיף שמנוסח בצורה הכללית ביותר שניתן, מכיוון שברור שעולם השידור הציבורי הוא עולם ומלואו ואפשר לרדת לרזולוציות מאוד קטנות אבל ביקשנו שלא לעשות זאת במסגרת הסעיף הזה.

קארין אלהרר: לגבי תפקיד העיתונאים והחדשות.

קארין אלהרר: לי, ואני חושבת שגם ליתר חברי הוועדה, היה די ברור שכאשר מדובר בתכנים חדשותיים ובתכנים עיתונאיים, הרי מכללא אנחנו מדברים גם על כתבות שהן ביקורתיות, כתבות שהן חוקרות.

קארין אלהרר: אני חושבת שבאמת ככל שנרבה במלים, הרי ברור לכולם שככל שמרבים במלים בחקיקה ראשית, זה סותם את הגולל על אופציה לראות ראייה רחבה יותר.

קארין אלהרר: לכן המחשבה הייתה לתת כמה משפטים שהם באמת המתווה, מתווה העקרונות של הסיפור הזה ולאחר מכן כמובן שהדבר פתוח לפרשנות ויותר מזה, זה הרי מתבקש הסיפור של חדשות ביקורתיות וכתבות תחקיר מעמיקות.

תמר זנדברג: אבל יש הבדל בין עיתונות חוקרת, עצמאית וביקורתית לבין לספק תכנים בענייני היום ותכני חדשות.

תמר זנדברג: עיתונאי שיוצא לשטח ומקבל שזאת הגדרת התפקיד שלו, תפקידו להביא מה קורה בענייני היום.

תמר זנדברג: תפקידו בהחלט לא לבצע תחקירים.

קארין אלהרר: עיתונאי עצמאי שרוצה לייצר כתבת תחקיר, זה אומר שיש לו את המרחב ואת שיקול הדעת ללכת ולהביא את כתבת התחקיר הראויה.

תמר זנדברג: השאלה מה רוח המפקד שמנחה אותו.

תמר זנדברג: זה נותן את רוח הדברים.

קארין אלהרר: זה בדיוק העניין, שאנחנו לא רוצים ליצור רוח מפקד שבאה ואומרת תעשה רק כזה או רק כזה.

תמר זנדברג: לא רק.

תמר זנדברג: הסעיף הזה נכנס לפרטים הרבה יותר קטנים בדברים אחרים כמו בשידורי ילדים ונוער ובכל הדברים האחרים.

תמר זנדברג: עיתונות חוקרת ועצמאית, זאת הליבה של הדברים.

קארין אלהרר: בעיני זאת הליבה ולכן אני לא רואה מקום לשבת ולהרחיב.

תמר זנדברג: הליבה, ודווקא היא לא מופיעה כאן בכלל.

קארין אלהרר: אני חושבת שהיא מופיעה.

תמר זנדברג: היא לא חלק.

קארין אלהרר: אם את תתעקשי, אנחנו נצביע על הדבר הזה.

גלעד ארדן: אני יכול להתייחס ברשותך מתי שהוא לטענות הלא מוצדקות שנשמעות כאן?

תמר זנדברג: מבחינתי זאת הייתה הצעה.

<יאיר טרצ'יצקי: חשוב לי להדגיש את החשיבות של הדברים האלה.

<יאיר טרצ'יצקי: בסופו של דבר אנחנו מפרקים עכשיו מוסד שנוצר אצלו אתוס של עשרות שנים ויוצרים משהו חדש מאין.

<יאיר טרצ'יצקי: יש כמובן הרבה מאוד חשש מאיך הגוף הזה ייראה.

<יאיר טרצ'יצקי: לכן הדברים הם חשובים.

<יאיר טרצ'יצקי: יש הבדל בין להגיד לייצר חדשות לבין לדבר במונחים של עיתונאות ובמונחים של ביקורת.

<יאיר טרצ'יצקי: אני אומר לך שכאשר אני קורא את התפקידים על פי החוק של גוף השידור הציבורי, זה מריח לי כמו איזה גוף הסברה של המדינה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מבין את התפקידים ההסברתיים אבל העניין הביקורתי שהוא חלק מהדברים שלדעתי הייתה אחת הסיבות שבכלל היה צריך לקדם את הרפורמה הזאת שתיווצר עיתונות ביקורתית מנותקת מהעטינים של השלטון, שמסוגלת להעביר ביקורת על השלטון ועל מוקדי הכוח בחברה, אני חושב שהעניין הזה לא קיים כאן וצריך להדגיש אותו.

<יאיר טרצ'יצקי: זה תפקיד מרכזי.

<יאיר טרצ'יצקי: זה לא עוד איזה משהו שולי.

קארין אלהרר: טוב שאמרת את הדברים.

קארין אלהרר: אני רוצה להסב את תשומת לבכם שבחוק רשות השידור הקיים היום סעיף 3 מדבר על תפקידי הרשות.

קארין אלהרר: אני רוצה להסב את תשומת לבכם מה אומר הסעיף היום ולמה אנחנו רוצים להביא אותו.

קארין אלהרר: הוא אומר לשדר מידע מהימן, הוא אומר לקיים שידור איכותי בשים לב לתפקידה של הרשות לקיים שידור ציבורי, הוא אומר לחזק את ערכי הדמוקרטיה, הפלורליזם והסובלנות, והוא אומר בסעיף (4) הבטחת שידור מהימן, הרשות תבטיח כי בשידורים יינתן מקום לביטוי מתאים ומאוזן של השקפות שונות הרווחות בציבור ותשודר אינפורמציה מהימנה.

קארין אלהרר: עכשיו תגיד לי אתה, ואתה עיתונאי ואתה רוצה לבוא ולהביא את כתבות התחקיר הטובות ביותר שיש, תבוא ותגיד לי שהסעיף החדש המוצע לא עונה על הקריטריונים האלה.

<יאיר טרצ'יצקי: החוק החדש בהרבה מאוד דברים הוא הרבה יותר טוב מהחוק הישן אבל חשוב להבין שגוף שקיים עשרות שנים כבר לא מתנהל על פי חוק אלא יש לו איזה אתוס ויש לו אנשים.

קארין אלהרר: אנחנו רוצים ליצור את האתוס החדש.

קארין אלהרר: אתם הרי לא תסגרו את כל הפינות.

קארין אלהרר: זה מכללא.

קארין אלהרר: אי אפשר בחקיקה ראשית להגיד כל מילה שעולה לנו בראש.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מבקש להכניס שתי מלים – את המילה עיתונות ואת המילה ביקורת על שלל ההטיות האלה.

קארין אלהרר: אני מקבלת את המילה להוסיף ביקורת.

<אתי בנדלר: עיתונאי וביקורתי.

קארין אלהרר: עיתונאי ביקורתי.

גלעד ארדן: אנחנו לא מקיימים עכשיו דיאלוג עד הלילה.

גלעד ארדן: יש עמדה ואני מבקש להציג אותה.

גלעד ארדן: תקבלו אותה, תקיימי עליה הצבעה.

גלעד ארדן: אבל זה לא שכנוע עכשיו עד הלילה.

גלעד ארדן: תגיד את העמדה שלך.

גלעד ארדן: הבנו.

גלעד ארדן: בסדר.

<יאיר טרצ'יצקי: לומר שהשידור הציבורי ייצר עיתונות עצמאית שאחד מתפקידיה הוא גם לבקר את השלטון, את מוקדי הכוח.

גלעד ארדן: הם בעלי זכות ההצבעה שנבחרו לשם כך לכנסת.

תמר זנדברג: אנחנו בעלי זכות ההצבעה.

תמר זנדברג: גברתי היושבת ראש, אני חושבת שיש כאן בלבול.

גלעד ארדן: באת לעשות פיליבסטר?

גלעד ארדן: הבנו.

גלעד ארדן: בסדר.

תמר זנדברג: אני ממש לא מצליחה להבין את ההתנהלות כאן.

יוני שטבון: הדיון הזה כבר קיים מתחילת הדרך.

יוני שטבון: אתה פותח את הכול מחדש כאילו החוק הזה נועד ל - - -

תמר זנדברג: סליחה, אנחנו בשלב קבלת ההערות.

תמר זנדברג: הוא לא פותח את הנושא.

יוני שטבון: היו דיונים עמוקים.

קארין אלהרר: יאיר, העמדה שלך הובהרה.

קארין אלהרר: רותם.

<רותם אברוצקי: אנחנו מבקשים את התיקון הזה של עיתונות ביקורתית וחוקרת.

<רותם אברוצקי: לא סתם.

<רותם אברוצקי: כמה תחקירים היו עד היום ברשות השידור?

קארין אלהרר: תודה רבה.

<רותם אברוצקי: זה הדבר הכי מהותי.

<גדי בן יצחק: אני מבין למה לא מוזכרת בחוק כל שפה מה-17 שפות שרשות השידור משדרת היום.

<גדי בן יצחק: חסר לי מאוד הקשר לתפוצות וחלון לעולם.

<גדי בן יצחק: אני לא הייתי רוצה לראות את מדינת ישראל – לא אקרא לזה ממלכה – נותנת לגופים פרטיים לשדר מה קורה כאן.

<גדי בן יצחק: בחוק הזה כתוב רק לאוכלוסייה הישראלית.

<גדי בן יצחק: אנחנו לא מעוניינים בדעת העולם ומשאירים את העולם לאחרים כדי שיסבירו אותנו או שישדרו, לא יסבירו, מה קורה.

קארין אלהרר: אבל אנחנו לא רוצים ליצור גוף הסברה.

<גדי בן יצחק: לא גוף הסברה.

<גדי בן יצחק: למה יש ערוץ כנסת?

<גדי בן יצחק: זאת לא הסברה אלא זה משהו שנותן את העניין בשפות אחרות.

קארין אלהרר: אני לא מקימה כאן ערוץ כנסת.

<גדי בן יצחק: למה בקול ישראל יש שידורים לחוץ לארץ?

<גדי בן יצחק: כדי שלא יגידו לנו מה לעשות אלא אנחנו כעיתונאים.

<גדי בן יצחק: אם נשאיר את זה בחוץ, או משרד החוץ הוא המבצע או הסוכנות תסביר איך נראית המדינה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 7.

<אתי בנדלר: צריך קודם להצביע על הסתייגויות.

<אלי פולק: אפשר להעיר הערה?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: אחרונה.

<אלי פולק: ראשית, אני רוצה להודות.

<אלי פולק: אני חושב שסעיף 7 של היום נראה הרבה יותר טוב מסעיף 7 המקורי ואני חושב שהוא מראה התחשבות של הגורמים שקובעים את הסעיף בדעות שהושמעו כאן בוועדה.

<אלי פולק: שנית, הייתי רוצה לומר שאפשר לפתור את הבעיה של ביקורתיות על ידי מילה אחת, כאשר בסעיף (ב) נאמר תכני תאגיד השידור הציבורי יהיו עצמאיים, אפשר להוסיף לזה "וביקורתיים".

<אלי פולק: אני חושב שזה עונה על הרבה מאוד מהטענות שנאמרו.

<אלי פולק: שלישית, אם מותר לי לומר.

<אלי פולק: זה עומד לפני הצבעה אבל לחברי הכנסת יש מחלוקת מאוד מאוד מהותית מהי רשות השידור.

<אלי פולק: האם רשות השידור היא מתעדת ומשקפת או שרשות השידור היא מחנכת.

<אלי פולק: אין מחנך גדול במדינת ישראל מאשר התקשורת ובוודאי התקשורת המסחרית.

<אלי פולק: רשות השידור בתור גוף משדר הוא גוף מחנך.

<אלי פולק: העובדה הזאת איננה מתמצית אך ורק לילדים אלא בעצם לכלל האוכלוסייה.

גלעד ארדן: ולכן כתוב להרחבת ההשכלה והדעת בסוף סעיף 7.

<אלי פולק: בחוק הקיים הדברים האלה הרבה יותר חזקים וחבל שכאן הם נחלשים.

גלעד ארדן: ומה קרה מהחוק הקיים?

<אלי פולק: במקום רק ישקפו ויתעדו, היה אפשר להוסיף שם עוד שתי מלים ולומר "יחזקו ויעמיקו" כפי שנמצא בחוק הקיים.

<אלי פולק: בסך הכול הצעתי שלוש מלים.

תמר זנדברג: דרך אגב, גם חיזוק הדמוקרטיה והסובלנות שהקראת כרגע בחוק הקודם.

גלעד ארדן: לא נמצא, וגם לא צמצום הפערים החברתיים ושיפור איכות הסביבה ועוד הרבה נושאים שהיו בחוק הקודם ואינם.

גלעד ארדן: הגוף החדש כנראה יעסוק בהרבה פחות נושאים חשובים.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לחזור לעניין של ההתנצחות.

גלעד ארדן: אני אסביר את עמדתנו.

גלעד ארדן: סעיף 7 איננו מדבר רק על חטיבת החדשות ברשות השידור אלא הוא מדבר על תפקידי תאגיד השידור הציבורי בכלל.

גלעד ארדן: ועדת לנדס ישבה ושמעה את כולם.

<אלי פולק: לא נכון.

<אלי פולק: היא לא שמעה את כולם.

גלעד ארדן: היא שמעה את מי שרצה וביקש להישמע בפניה.

<אלי פולק: לא.

קארין אלהרר: אדוני, אני אצטרך להוציא אותך.

עיסאווי פריג': הוא מציין עובדה שלנו כחברי ועדה חשוב לשמוע אותה.

קארין אלהרר: שמעת אותה רק 10,000 פעמים ולא יותר.

גלעד ארדן: מי שלא נשמע בפני ועדת לנדס, בוודאי שהיה יכול היה להישמע כאן ואף אחד לא חסם אותו מלומר את עמדתו כאן, ומי שישב כאן בכל הישיבות.

גלעד ארדן: הוועדה המקצועית ישבה וחשבה והמליצה, ואני אמרתי את זה נדמה לי בדיון הראשון.

גלעד ארדן: יש במדינת ישראל אלף בעיות ואלף נושאים לטיפול וזה לא רק התחום של החינוך.

גלעד ארדן: אפשר לחנך אנשים לכל דבר.

גלעד ארדן: אפשר לחנך אותם להתנהג יפה בתחום של איכות הסביבה ואפשר לחנך אותם לעזור לקשישים לחצות את הכביש ואפשר לחנך אותם לעזור לעניים ואפשר לחנך אותם לפעול לצמצום הפערים החברתיים ואני יכול למנות עוד מאות נושאים, וגם צריך לחנך אותם לייצג יפה את ישראל בעולם או לייצג גם עמדה ביקורתית כלפי ישראל בעולם.

גלעד ארדן: כנראה שאנחנו לא עומדים לפתור את כל בעיות החברה הישראלית דרך התכנים של השידור הציבורי.

גלעד ארדן: לכן ההסתכלות צריכה להיות כמה שיותר רחבה בעניין הזה וזה מה שניסינו לעשות כאן.

גלעד ארדן: המקום שבו סעיף המטרות או התפקידים נוגע בחדשות הוא סעיף קטן (ג) ובסעיף קטן (ג), כך הבין את זה כל מי שהיה שותף בניסוח הסעיף, שהתפקיד שלו הוא לספק תכני חדשות בענייני היום, וכתוב במפורש שצריך לעשות את זה באופן שקוף, עצמאי ומקצועי, אז בעיני ובעיני כל מי שהיה שותף – והיו שותפים אנשים עם רקע תקשורתי – בתוך זה מובנית גם הגישה הביקורתית העיתונאית.

גלעד ארדן: ביקשה היושבת ראש – ואני מכבד את בקשתה – למען הסר כל ספק שתהיה כתובה כאן גם המילה ביקורתי, אז תתווסף המילה ביקורתי ואנחנו מסכימים לכך.

גלעד ארדן: מעבר לזה, לאחר כל שמיעת ההערות כאן והשינויים – בין אם זה בענייני שפות, תכנים, מורשת ישראל והשפה הערבית – את ביקשת גם להוריד את המילה "צרכים" מהמשפט הזה, בסדר, זה באמת לא מהותי ואין כאן התעקשות על העניין הזה, אבל מעבר לזה אני מבקש, אין לנו עניין לפתוח עוד ועוד כי הדיון הזה יכול להיות אין סופי.

גלעד ארדן: כל אחד עם הכאב המוצדק שלו בחברה הישראלית יכול לבקש שזה ייתן מענה וזה לא ייתן.

גלעד ארדן: בסוף אלה בני אדם ובסוף צריך לנהל גוף, ואם מי שמנהל את הגוף צריך לחפש איך בשידורים לתת מענה לעשרות נושאים, הוא גם יפספס אותם וגם את המשימה הגדולה והרחבה יותר.

גלעד ארדן: תודה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: גברתי היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: גברתי, יש הצעות, חלקן של חברי כנסת שלא נוכחים כאן כרגע וביקשו באיזשהו שלב להגיש את ההסתייגויות.

קארין אלהרר: אני מתירה.

<אתי בנדלר: את מתירה.

<אתי בנדלר: אני אציג.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת חמד עמאר מבקש בסעיף 7(ה), שבסופו יבוא "ובכלל זה שידורים בשפה הרוסית".

קארין אלהרר: כתוב שפות רווחות במדינת ישראל.

<אתי בנדלר: הוא רוצה להוסיף במפורש "ובכל זה שידורים בשפה הרוסית".

רינה פרנקל: אני ביקשתי את זה עוד לפניו.

<אתי בנדלר: לא הגשת את זה כהסתייגות.

קארין אלהרר: זה נמצא ברדיו במפורש.

קארין אלהרר: יש את כל השפות.

<אתי בנדלר: השפה היחידה שמוזכרת בסעיף הזה היא רק עברית וערבית כיוון שהן השפות הרשמיות של מדינת ישראל.

קארין אלהרר: וגם כל השפות האחרות שרווחות בחברה הישראלית.

<אתי בנדלר: בסעיף אחר יש התייחסות מפורשת לשפה הרוסית.

<אתי בנדלר: גברתי רוצה להצביע על ההצעה הזאת?

קארין אלהרר: מי בעד קבלת הצעתו של חבר הכנסת חמד עמאר?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: הצעתו של חבר הכנסת חמד עמאר לא התקבלה.

<אתי בנדלר: הצעתו של חבר הכנסת נחמן שי.

<אתי בנדלר: אחרי "לצרכיה של האוכלוסייה הערבית בישראל" שזה יהיה עכשיו "לאוכלוסייה הערבית בישראל" יבוא "ותושבי האזור".

<אתי בנדלר: אני לא יודעת מה המשמעות של זה ומה זה האזור.

קארין אלהרר: מי בעד קבלת ההצעה של חבר הכנסת נחמן שי?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה של חבר הכנסת נחמן שי לא התקבלה.

<אתי בנדלר: שוב הצעה של חבר הכנסת נחמן שי.

<אתי בנדלר: "ובכלל זה שידורים בשפה האנגלית".

<אתי בנדלר: בעד – מיעוט

<אתי בנדלר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה של חבר הכנסת נחמן שי לא התקבלה.

<אתי בנדלר: הצעתו של חבר הכנסת עמרם מצנע.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ו)(2), בסופו יבוא "ובכלל זה הזמר העברי".

קארין אלהרר: יש התייחסות מפורשת למוזיקה הישראלית.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: הוא רוצה גם זמר ולא רק מוזיקה.

קארין אלהרר: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת עמרם מצנע?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: הצעתו של חבר הכנסת עמרם מצנע לא התקבלה.

<אתי בנדלר: יש לי הסתייגויות של קבוצת מרצ, בל"ד וחד"ש.

<אתי בנדלר: יש לי הרבה מאוד דפים של הסתייגויות.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת מאיזה דף לקרוא.

עיסאווי פריג': על סעיף 7 או בכלל?

<אתי בנדלר: אני מדברת רק על סעיף 7 ואת הכול קיבלנו מחבר הכנסת עיסאווי פריג'.

עיסאווי פריג': אני מבקש, את השאר, תשאירי את ההסתייגויות.

עיסאווי פריג': מה שחשוב להסתייגות של התוכן שאני מבקש להוסיף.

עיסאווי פריג': תוכן לחברה הערבית.

עיסאווי פריג': תקריאי את זה בקול רם בבקשה.

<אתי בנדלר: "המשדר הציבורי יקיים שידורים בשפה הערבית שיפנו לאזרחי המדינה הערבים ולדוברי הערבית במדינה וישקפו את התרבות הערבית של אזרחי המדינה הערבים.

<אתי בנדלר: השידור ידווח ויתעד את הנושאים העומדים על סדר היום בחברה הערבית בכל תחומי החיים בהתייחס למלוא מורכבותם".

עיסאווי פריג': את הסעיף הראשון (ו), אני מבקש להוסיף כהגדרת תפקידים נוספת.

עיסאווי פריג': לחדד את הסוגיה.

עיסאווי פריג': אני מבקש להעמיד את זה להצבעה ושיירשם בפרוטוקול.

<קריאה: וכל שאר הדברים?

עיסאווי פריג': שאר הדברים, אם את רוצה להעביר להצבעה, תעבירי, או שנוריד אותם כדי שנרוץ.

<אתי בנדלר: הסתייגויות דיבור?

עיסאווי פריג': כן.

<אתי בנדלר: את השאר להמיר לא בנוסח שאתם הצעתם אלא כהסתייגויות דיבור.

עיסאווי פריג': רק תזכירי לי כדי שאוכל לאשר לך האם כן או לא.

<אתי בנדלר: קודם כל, גברתי, תעמידי בבקשה להצבעה את הצעתו של חבר הכנסת עיסאווי פריג' להוסיף סעיף קטן המדבר על כך שהמשדר הציבורי, תאגיד השידור הציבורי יקיים שידורים בשפה הערבית שיפנו - במקום מה שכתוב היום – לאזרחי המדינה הערבים ולדוברי הערבית במדינה וישקפו את התרבות הערבות של אזרחי המדינה הערבים.

<אתי בנדלר: השידור ידווח ויתעד את הנושאים העומדים על סדר היום בחברה הערבית בכל תחומי החיים בהתייחס למלוא מורכבותם.

קארין אלהרר: מי בעד קבלת הצעתו של חבר הכנסת עיסאווי פריג'?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': לאור מה שקורה היום במדינה, אני מבקש להעמיד את זה להצבעה.

עיסאווי פריג': בעד – מיעוט

עיסאווי פריג': ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: תאגיד השידור הציבורי ירחיב את ההשכלה ויפיץ דעת.

עיסאווי פריג': אני מוותר.

<אתי בנדלר: תאגיד השידור הציבורי ישקף ויתעד את חייהם של אזרחי ישראל ושל העם היהודי בתפוצות, את תרבות העמים ואת היצירה האנושית.

עיסאווי פריג': זה קיבל ביטוי.

עיסאווי פריג': לא צריך את זה.

<אתי בנדלר: תאגיד השידור הציבורי ישתף את ההוויה הישראלית בשידור אל מחוץ לישראל ויקיים שידורים ליהודי התפוצות.

שמעון אוחיון: זה לא בא לידי ביטוי?

עיסאווי פריג': לא.

שמעון אוחיון: לא נמצא בשום מקום?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: התפוצות לא בא לידי ביטוי כאן.

קארין אלהרר: יש הרבה דברים שלא קיבלו ביטוי ספציפי אבל הם יהיו.

שמעון אוחיון: אין התייחסות לגבי השידור לתפוצות.

שמעון אוחיון: כלומר, זה גם מכוון.

גלעד ארדן: זה לא בא לידי ביטוי.

גלעד ארדן: התקציב הוא עוגה אחת.

גלעד ארדן: תחייב אותו לפזר על שלושים נושאים, אף אחד מהם לא יהיה טוב ברמה שאתה רוצה.

גלעד ארדן: לי נראה שקודם כל שידור ציבורי איכותי, המחויבות שלו היא כלפי אזרחי מדינת ישראל.

גלעד ארדן: אם הוא עושה את זה כל כך טוב ומוצלח וגם נשאר לו כסף, שיעשו שידורים לעולם.

גלעד ארדן: לחייב את זה מראש בחוק, אנחנו לא חשבנו שצריך לעשות את זה.

שמעון אוחיון: כילד שמעתי את קול ציון לגולה.

<גדי בן יצחק: אני אומר לך מעכשיו שלא יישאר כסף לשידורים בפרסית.

גלעד ארדן: מה אתה רוצה לומר בזה?

<גדי בן יצחק: באמת לא צריך שידורים בפרסית.

<גדי בן יצחק: נכון?

גלעד ארדן: אני יכול להגיד שיש לי גורמים חיצוניים שמוכנים להמשיך ולממן את השידורים בפרסית משיקולים אחרים.

<גדי בן יצחק: לא הופתעתי, אבל השאלה אם זאת תהיה עיתונות או משהו אחר.

גלעד ארדן: זה תרתי דסתרי.

גלעד ארדן: אתם הרי מבינים היטב שכאשר מדברים על עיתונאות, כשאתה מדבר על שידורי הסברה, אתה מכניס DNA אחר לדבר הזה.

<גדי בן יצחק: עשיתי את זה שלושים שנים.

<גדי בן יצחק: רק דבר אחד שעובד יותר טוב.

<גדי בן יצחק: האמת, מוכר.

גלעד ארדן: ספר את זה בעולם.

<תמנה עורב: האם זאת כניסה של אינטרסים כלכליים השידורים בפרסית?

<תמנה עורב: מישהו מממן את זה?

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פריג', אתה מבקש להצביע על ההסתייגות הזאת?

עיסאווי פריג': אלא אם חבר הכנסת אוחיון יצביע נגד, אז אני אמשוך.

שמעון אוחיון: אני נמנע.

שמעון אוחיון: אני חלק מהקואליציה.

עיסאווי פריג': אם חבר הכנסת אוחיון נמנע ולא רוצה, אני לא מעמיד את זה להצבעה.

<אתי בנדלר: ההצעה הבאה.

<אתי בנדלר: תאגיד השידור הציבורי יקדם את החינוך הממלכתי על כל גווניו ואת מטרות החינוך הממלכתי כאמור בחוק חינוך ממלכתי התשע"ג-1953.

עיסאווי פריג': כל השאר הסתייגות דיבור.

<אתי בנדלר: כל השאר הסתייגויות דיבור?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': להקל עליכם.

<אתי בנדלר: תודה רבה.

<אתי בנדלר: אני עוברת להסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב.

<אתי בנדלר: תאגיד השידור הציבורי יקיים תכניות לקידום הדת והמורשת.

קארין אלהרר: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת נסים זאב?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: הסתייגות.

<אתי בנדלר: יש הצעה של חבר הכנסת שטבון.

יוני שטבון: ממיר את זה להסתייגות דיבור.

<אתי בנדלר: חמש דקות רשות דיבור.

<אתי בנדלר: זה מה שיש לי כאן.

<אתי בנדלר: אתה שבע רצון מההצעות שלך שקראנו עד כה?

עיסאווי פריג': אני בסדר גמור.

עיסאווי פריג': מה שחשוב לי זה החינוך לסובלנות והמאבק בגזענות לאור מה שקורה היום בארץ.

עיסאווי פריג': אני רואה שהחברים התנגדו וזה עצוב ומכאיב.

עיסאווי פריג': אני חושב שזה לא מתאים לרוח הדברים שקיימת היום במדינה.

עיסאווי פריג': צר לי מאוד שאתם עוברים על זה בקלות ראש כזאת.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 7 כנוסח ההצעה הממשלתית המתוקנת.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: סעיף 7 אושר

קארין אלהרר: סעיף 7 אושר.

<אתי בנדלר: דילגתי על הצעה אחת של חברת הכנסת עליזה לביא.

<אתי בנדלר: הצעתה של חברת הכנסת עליזה לביא על ערכי השוויון הופנמה לתוך הנוסח ולכן אין צורך להצביע עליה.

<אתי בנדלר: סעיף 7 בנוסח שהוצע התקבל בכפוף לתיקוני נוסח בהמשך.

קארין אלהרר: לסעיף 67 שכותרתו הספקת תכנים.

קארין אלהרר: היה סעיף 67 שכותרתו ערוצי שידור.

קארין אלהרר: המשרד, בהתאם להערות שהתקבלו כאן בוועדה, עשה עבודת תיקון נוסח סעיף כדי לתת ביטוי להערות שהושמעו ובעצם מה שהיה בזמנו 67א, כל הסעיף שהתייחס לערוצי השידור ברדיו, הוטמע לתוך סעיף 67 המקורי ושמו שונה ועכשיו הוא קרוי הספקת תכנים.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שוב.

<אתי בנדלר: בשלב ניסוח, אחרי שכל סעיפי הצעת החוק יוצבעו כאן, אנחנו נעבור לשלב הכנת הנוסח לקריאה שנייה ושלישית.

<אתי בנדלר: הסעיף עליו הולכת עכשיו הוועדה להצביע מדבר גם על הפלטפורמות וגם על התכנים ולדעתי זה עירוב מין בשאינו מינו.

<אתי בנדלר: אחרי שהוועדה תאשר את זה, בשלב הנוסח ככל הנראה נפריד את זה.

<דנה נויפלד: אני אסביר מה העיקרון שניסינו לעשות כאן.

<דנה נויפלד: כמו שאמרה אתי, יכול להיות שנצטרך להפריד את זה לשני סעיפים.

<דנה נויפלד: בעקבות ההערות הרבות שנשמעו על כך שהאינטרנט מקבל מעמד פחות מכובד ולרדיו לא היה עיגון, הרחבנו את הסעיף שדן בשאלה איך התאגיד יספק את התכנים ובאיזה אמצעים הוא יספק תכנים לציבור.

<דנה נויפלד: על מנת לא לתת עדיפות לאף אחד מהמדיות, איחדנו את זה בסעיף אחד ועכשיו אפשר לראות שיש כאן למעשה שלושה אופנים שניתן לספק תכנים - במסגרת שידורי הטלוויזיה, במסגרת שידורי רדיו ועל גבי רשת האינטרנט וזה בלי לתת מעמד עודף לאף אחד מהם ולכולם אנחנו מתייחסים כך שכל אחד מהם יכול בצורה לגיטימית להעביר תכנים.

<דנה נויפלד: לכן זה נקרא הספקת תכנים כי באינטרנט זה לא שידור במובן של החוק.

<דנה נויפלד: אנחנו נקריא את הסעיף.

<קריאה: למה אתם לא מדגישים שאלה ערוצי טלוויזיה?

<דנה נויפלד: כתוב.

<דנה נויפלד: המילה נשמטה.

<דנה נויפלד: יהיו כאן שלושה ערוצי טלוויזיה.

<אלי פולק: אפשר רק להעיר שהמילה אינטרנט בעברית היא מרשתת?

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: אפשר להעיר.

<דנה נויפלד: מקובל בחקיקה להשתמש במונח אינטרנט.

<אלי פולק: למה לא מרשתת?

<אתי בנדלר: לגבי הנוסח אנחנו נשב בסוף.

<אתי בנדלר: המילה אינטרנט הוטמעה בחקיקה.

<אתי בנדלר: המילה מרשתת לא הצליחה להיקלט כראוי בשפה העברית והמילה אינטרנט משמשת בכל העולם והיא מילה בינלאומית.

<אתי בנדלר: יש היתר מהאקדמיה להשתמש בה.

<אלי פולק: אני לא יודע למה לא משתמשים בה.

לפחות והם: ערוץ שידורים מרכזי.

לפחות והם: ערוץ לילדים ולנוער.

לפחות והם: ערוץ בשפה הערבית.

לפחות והם: (1) במסגרת שידורי רדיו בנושאי אקטואליה, מוזיקה, מורשת ישראל, שידורים לילדים ושידורים בשפה הערבית ובשפות שונות הרווחות בציבור הישראלי ובכלל כך בשפה הרוסית והאמהרית.

לפחות והם: מחצית לפחות מהשירים המשודרים ברדיו במהלך כל חודש יהיו שירים בשפה העברית.

לפחות והם: בסעיף זה, שיר בשפה העברית – שיר שמרבית מילותיו הן בשפה העברית.

לפחות והם: על גבי רשת האינטרנט, ורשאי הוא לעשות כן באמצעים טכנולוגיים נוספים על האמור בהגדרה שידורים.

לפחות והם: על תוכן המועבר לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות לפי חוק זה החלות על שידורים בשינויים המחויבים למעט הוראות סעיף 68.

<דנה נויפלד: כמו שאמרנו, יש לנו שלושה אופנים להעביר תכנים – האחד, ערוצי טלוויזיה, שלושה ערוצי טלוויזיה, השני, במסגרת שידורי הרדיו וזאת פעם ראשונה שמעגנים את שידורי הרדיו כי עד היום לא היה העיגון הזה בחוק רשות השידור וזאת פעם ראשונה, ויש כאן גם, מה שלא היה בעבר, את סוגי השידורים שיהיו, המאפיינים של השידורים ברדיו.

<דנה נויפלד: זה חידוש שלא היה עד היום, לרבות בשפה הרוסית והאמהרית ולרבות בשידורים לילדים.

<דנה נויפלד: אלה דברים שלא היו עד היום מעוגנים.

<דנה נויפלד: כמו כן התקבלה ההערה לעניין השידורים של השירים בשפה העברית, לבקשת הוועדה.

<דנה נויפלד: כתבנו רשת האינטרנט בתור חובה ולא בתור רשאי וגם זה היה בהמשך להערה שנשמעה כאן.

<דנה נויפלד: בנוסף, אם יהיו אמצעים טכנולוגיים אחרים שהיום אנחנו לא יודעים לצפות אותם, תאגיד השידור יהיה רשאי גם באופן הזה להביא לשיקול דעת - הנוסח הוא מספיק רחב - ולאפשר להעביר באמצעים נוספים.

קארין אלהרר: תודה.

<גדי בן יצחק: אני חוזר על שאלה שכבר שאלתי.

<גדי בן יצחק: בהמלצות ועדת לנדס שאני רואה שהרבה פעמים הם נר לרגליה של הוועדה נאמר לשמור על שמונה תחנות הרדיו.

<גדי בן יצחק: משום מה הן נעלמו.

<גדי בן יצחק: אני חושש שעוד פעם מדובר בכמה כסף יעמוד לרשות המנהל המצוין שיגיע ולא יהיה עיתונאי ואז ייעלמו חלק מהתחנות שהצרכים שלהן ייענו על ידי שירותים פרטיים כמו השידורים בפרסית לדוגמה.

תמר זנדברג: אין כאן שום התייחסות?

תמר זנדברג: אני רואה שיש כאן סעיף שנמחק.

תמר זנדברג: אין במקומו שום דבר לגבי שידורי הרדיו?

<דנה נויפלד: הוא בתוך (ב).

<דנה נויפלד: זה פשוט עבר למעלה.

<גדי בן יצחק: שלוש לטלוויזיה.

<גדי בן יצחק: לרדיו אין שמונה.

<דנה נויפלד: הסברתי פעם ואם אתה רוצה, אני אסביר את זה שוב.

<דנה נויפלד: היום בטלוויזיה יש שניים.

<דנה נויפלד: כדי לחייב שיהיו שלושה, אנחנו מחדשים.

<דנה נויפלד: זה חידוש.

<דנה נויפלד: עד היום לא היו שלושה ערוצים אלא היו רק שניים.

<דנה נויפלד: דבר שני, במסגרת שידורי הרדיו אנחנו מעגנים את החובה וגם מעגנים את הנושאים.

<גדי בן יצחק: למה קשה לכתוב שיישמר כל מה שיש, שמונה התחנות?

גלעד ארדן: כי אנחנו לא מעוניינים להתחייב על זה.

<גדי בן יצחק: עכשיו נאמר מפורשות.

גלעד ארדן: תמיד נאמר.

גלעד ארדן: תמיד.

גלעד ארדן: הנה, אני אגיד עוד פעם מפורשות.

גלעד ארדן: תפסת משהו?

<גדי בן יצחק: לא תפסתי כלום.

<גדי בן יצחק: אני חושב שהציבור צריך לדעת.

גלעד ארדן: הציבור יודע מצוין.

גלעד ארדן: אתם יכולים להמשיך להשמיע לו שקרים בכל שעה עגולה.

<גדי בן יצחק: למה שקרים?

<גדי בן יצחק: עכשיו הצהרת שכן ייסגרו תחנות.

גלעד ארדן: לא הצהרתי.

גלעד ארדן: אל תכניס מלים לפה שלי.

גלעד ארדן: אם כך אתה עורך חדשות, אני מבין טוב מאוד למה משמיעים שקרים בקול ישראל.

גלעד ארדן: אל תכניס מלים לפה שלי.

גלעד ארדן: לא אמרתי שתיסגר שום תחנה.

<גדי בן יצחק: זה מה שאני הבנתי.

גלעד ארדן: שאלת למה לא מכניסים לחוק את כל שמונה התחנות.

<גדי בן יצחק: אמת.

גלעד ארדן: אמרתי שכיוון שלא רוצים להתחייב לעולמי עד שזה יהיה בתצורה של שמונה.

גלעד ארדן: אולי יהיו תשע, אולי יהיו עשר, אולי יהיו שבע.

גלעד ארדן: לא יודע.

גלעד ארדן: זה שיקול דעת של מנהל הרדיו יחד עם מנכ"ל הרשות בהתחשב בתקציב שעומד להם, בהתחשב בהתפתחות הטכנולוגיות ושל רדיו אינטרנטי בכלי הרכב ובכלל.

גלעד ארדן: הם יעשו את השיקול.

גלעד ארדן: לעומת זאת, אל מול המצב היום שבו רדיו קול ישראל איננו קיים בחקיקה הישראלית ובכל רגע נתון אפשר לסגור את השידורים שלו ברוסית, באמהרית, באקטואליה, במוזיקה, למרות זאת כאן בחקיקה, לראשונה מאז הקמת רשות השידור, מעוגנת החובה בחוק לשדר שידורי רדיו בכל הנושאים שהזכרתי ועוד.

גלעד ארדן: במקום לראות את 95 אחוזי הכוס המלאה, אתם רוצים לדבוק במודל הקיים שלא בטוח שהוא הכי נכון והוא הכי יעיל והוא הכי עיתונאי והוא הכי והכי, כי אולי בגלל שמבזבזים כסף באיזושהי תחנת רדיו על משהו מיותר, אין כסף ליותר תחקירים עיתונאיים של רשת ב'.

גלעד ארדן: דמגוגיה גם אני יודע, כמו ששמת לב.

גלעד ארדן: לא בטוח שעובדים שאולי אין הצדקה לקיומם, שבאים על חשבון תחקירים עיתונאיים מוצדקים נגד הממשלה, לא בטוח שזה הדבר הנכון בעיתונאות וברדיו וזה המודל שאנחנו תומכים בו.

תמר זנדברג: אני חייבת להתייחס לתוכן הדברים.

תמר זנדברג: אני חייבת הערה לסדר.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, אני חושבת שהשר הממונה יושב כאן ועולב בצורה משתלחת וברוטלית בעובדים שהם תחת משרדו.

גלעד ארדן: הם לא תחת משרדי.

גלעד ארדן: תלמדי משהו.

גלעד ארדן: הם לא תחת משרדי.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, עלי אתה יכול לצעוק ולחנך ולעשות מה שאתה רוצה כי אני אענה לך.

גלעד ארדן: וגם אני אענה לך.

תמר זנדברג: בסדר גמור.

תמר זנדברג: זאת זכותך כפוליטיקאי קטן, גדול, זה לא משנה, אתה תעשה מה שאתה רוצה.

גלעד ארדן: בשונה ממך, אני מדבר עניינית ולא אישית.

תמר זנדברג: קודם כל, עד עכשיו אני דיברתי מאה אחוזים עניינית ונדהמתי מהדברים בין היתר שלך.

תמר זנדברג: אני רואה בעיניים מה הטעם לפגם שהשר יושב כאן.

תמר זנדברג: עם כל הכבוד, בתור השר הממונה שאינו חבר ועדה והוא לא חלק בהקשר הזה מהוועדה הפרלמנטרית המחוקקת - - -

גלעד ארדן: מודל חדש דמוקרטי.

גלעד ארדן: תשאלו את היועץ המשפטי של הכנסת.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: זה המודל הפרלמנטרי שמלווה את ישראל מאז קום המדינה, שאתם מנסים פעם אחר פעם להחריב אותו ואנחנו מנסים בשארית כוחנו לשמור עליו ועדיין אחרי כל זה, זה יכול להיות ויכוח פוליטי בינינו.

תמר זנדברג: אתה שר, אני חברת אופוזיציה, אולי יום אחד זה ישתנה, הכול פתוח, הדמוקרטיה פתוחה.

תמר זנדברג: זה שאתה בתור השר הממונה יושב כאן ועולב בעובדים ואומר שהם משדרים שקרים וכולי, אני מבקשת לפחות את ההערה הזאת למחוק מהפרוטוקול כי היא לא ראויה.

תמר זנדברג: תודה.

גלעד ארדן: את מבקשת למחוק את עמדתי מהפרוטוקול?

גלעד ארדן: זאת עמדתי.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: אדוני, יש לך גם אחריות בתור השר הממונה.

גלעד ארדן: את יכולה לבקש למחוק דברים שאת אומרת לפרוטוקול.

גלעד ארדן: אל תקבעי איזה אחריות יש לי.

גלעד ארדן: אני מבין טוב מאוד את האחריות שלי.

גלעד ארדן: תאמרי את עמדתך ואל תחנכי אותי.

גלעד ארדן: אני אומר את עמדתי ולא אחנך אותך.

תמר זנדברג: כל מה שאני אומרת, זאת עמדתי.

תמר זנדברג: מילא שאתה מחנך אותי בתור חברת אופוזיציה, אבל אתה מחנך את עובדי רשות השידור בתור השר הממונה ובכך יש טעם לפגם.

גלעד ארדן: אני לא השר הממונה.

גלעד ארדן: גם בזה את טועה.

<תמנה עורב: אז מה אתה?

גלעד ארדן: אני השר האחראי על ביצוע חוק רשות השידור.

עיסאווי פריג': אתה השר הכול יכול בחוק רשות השידור.

גלעד ארדן: אני ממש לא כל יכול.

עיסאווי פריג': חברים, בואו נהיה ענייניים.

עיסאווי פריג': ההתייחסות בחוק לרדיו היא דלה מאוד.

עיסאווי פריג': יש התייחסות לטלוויזיה על מגוון ערוציה בצורה ברורה, בצורה של תקציבים, שמית וכולי.

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי, ואני חושב שמחובתו של השר להגיד את זה ואפילו ברמה של התחייבות וזה צריך לבוא לידי ביטוי גם בחוק, האם יש לך התחייבות מינימלית של מספר תחנות רדיו בחוק?

גלעד ארדן: הדבר היפה הוא שלפני שנייה טענו שאני לא צריך להיות כאן, אבל עכשיו ביקשו שאני אצהיר על משהו.

גלעד ארדן: אם לא הייתי כאן, איך היו יכולים לבקש ממני להצהיר?

עיסאווי פריג': היו קוראים לך.

עיסאווי פריג': מרכזים את כל השאלות.

גלעד ארדן: הבקשה היא שאני אהיה בחדר סמוך וכשנוח לחברי הכנסת, אני אגיע.

תמר זנדברג: לא ייאמן לאיזה רמה יורד שר בישראל.

תמר זנדברג: עם מי אתה מתקטנן?

תמר זנדברג: עם חברי הכנסת מהאופוזיציה?

תמר זנדברג: אלוהים אדירים, מה קרה?

גלעד ארדן: כנראה שהרמת הקול לא שמורה רק לי.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: בהחלט לא.

קארין אלהרר: מה קורה היום?

תמר זנדברג: דרך אגב, לא אמרתי מילה על הקול.

תמר זנדברג: כנראה אתה מפנים את תחושת האשמה הפנימית שלך.

תמר זנדברג: אני לא אמרתי מילה אחת לא על הקול ולא על שום דבר.

תמר זנדברג: מרגע שנכנסתי לכאן הודעת שאני באה בטענות בעודי מנסה לבצע את תפקידי.

תמר זנדברג: אני עכשיו בהחלט באתי בטענה.

תמר זנדברג: גברתי יושבת הראש, כנראה גם את התבלבלת בתפקיד חברת כנסת.

קארין אלהרר: המבולבלת היחידה זאת את.

תמר זנדברג: גברתי יושבת ראש הוועדה, אני באתי לעשות את תפקידי.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: לעשות הרבה רעש.

תמר זנדברג: יכול להיות.

תמר זנדברג: גם זה במסגרת התפקיד שלי.

תמר זנדברג: את לא תחנכי אותי.

תמר זנדברג: את באת להקשיב למה שיש לי להגיד על הסעיפים.

תמר זנדברג: איך שהערתי על הסעיפים, את כבר אומרת שאני באה בטענות.

תמר זנדברג: אם כך את מתייחסת לחברי הכנסת החברים בוועדה שלך.

קארין אלהרר: תשמעי את טון הדיבור שלך.

תמר זנדברג: טון הדיבור שלי באמת עלה לטונים האלה מפני ש - - -

קארין אלהרר: לא, מלכתחילה הוא היה.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: ממש לא מלכתחילה.

תמר זנדברג: זה הקול שלי, מה לעשות.

קארין אלהרר: עניינית, את רוצה להגיד משהו?

עיסאווי פריג': כל הזמן היא דיברה עניינית.

תמר זנדברג: אמרתי את מה שהיה לי ענייני.

תמר זנדברג: כל מה שאמרתי, היה אך ורק ענייני.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: סיימת.

קארין אלהרר: עיסאווי, יש לך משהו להגיד?

עיסאווי פריג': אני שאלתי לגבי התייחסות דלה לערוצי הרדיו.

עיסאווי פריג': אני חושב שמן הראוי שבחוק תהיה התייחסות יותר מפורשת לעניין.

עיסאווי פריג': רציתי לשמוע מהשר האם יש לו התחייבות מינימלית למספר תחנות רדיו שיהיו בשידור הציבורי כי בחוק לא ניתן להבין כלום.

גלעד ארדן: התשובה היא כפי שהסברתי לגדי קודם.

גלעד ארדן: אין לנו התחייבות למספר ערוצים.

גלעד ארדן: יש לנו התחייבות לנושאים שצריכים לקבל מענה וזאת העמדה.

עיסאווי פריג': אבל אפילו התחייבות מינימלית אין?

גלעד ארדן: אין.

עיסאווי פריג': יכול להיות מצב שלא תהיה לנו תחנת רדיו.

שמעון אוחיון: לא.

שמעון אוחיון: זה כתוב בחוק.

עיסאווי פריג': זה לא כתוב בחוק.

רינה פרנקל: פעם ראשונה זה בחוק.

<גדי בן יצחק: הערה עובדתית.

<גדי בן יצחק: אמר כבוד השר - ואני באמת מצטער אם העליתי את הטון אבל זאת סערת רגשות ואני מניח שאתם מבינים למה, ושוב, סליחה – לא פעם ולא פעמיים שבחוק הזה סוף סוף הרדיו מוסדר אך בחוק הקודם לא.

<גדי בן יצחק: זה נכון.

<גדי בן יצחק: החוק הוא מ-1965 כאשר בארץ הזאת לא הייתה טלוויזיה ועל אינטרנט לא חלמו.

<גדי בן יצחק: התחילו לדבר על זה כמה מדענים בארצות הברית.

<גדי בן יצחק: לכן כל מה שכתוב בחוק בעצם מתייחס לרדיו ואחר כך הוסיפו קצת על טלוויזיה, כמו שהיום הוספנו קצת על אינטרנט.

<גדי בן יצחק: מכאן לבוא ולומר שהחוק הזה לא מתייחס לרדיו, זה נראה לי מוזר.

עיסאווי פריג': הנקודה השנייה, הסתייגות שהגשתי ואני אתייחס אליה.

קארין אלהרר: כרגע זאת הצעה.

קארין אלהרר: עוד לא הסתייגות.

עיסאווי פריג': כן, הצעה שיכול להיות שיקבלו אותה ואז לא תהיה הסתייגות.

עיסאווי פריג': אני רואה שקיבלו את מה שהגשנו לפני כן בסוגיית שירים בשפה העברית שאני עכשיו מבקש להרחיב אותה.

עיסאווי פריג': אתי, כתבתם שם מחצית מהשירים המשודרים על ידי תאגיד השידור הציבורי, כתבתם על ידי הרדיו ולא תאגיד השידור הציבורי.

עיסאווי פריג': אני מבקש לציין שזה תאגיד רדיו וטלוויזיה ולא רק רדיו.

<אתי בנדלר: אתה רוצה שבפסקה (2), לפני הרדיו, יבוא בטלוויזיה וברדיו.

עיסאווי פריג': ובאינטרנט.

<אתי בנדלר: גם באינטרנט?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': תאגיד השידור הציבורי, כל השידורים שלו.

<אתי בנדלר: לפחות מחצית מהשידורים בשידור הציבורי.

עיסאווי פריג': הכנסתם את התיקון אבל תחמתם את זה רק לרדיו.

עיסאווי פריג': כמובן שזה יהיה בתוספת שהגשנו בסוגיה של הטלוויזיה בערבית והרדיו בערבית.

עיסאווי פריג': זה ישליך אותו הדבר, חמישים אחוזים מהשירים יהיו בשפה הערבית כדי לעודד את השירה הערבית המקומית והתפתחותה.

עיסאווי פריג': אלה שני התיקונים שאני מבקש ואשמח אם יהיו בגדר של תיקון ולא הסתייגות כי הם מחויבי המציאות.

<אתי בנדלר: אני חוזרת.

<אתי בנדלר: אתה רוצה בסעיף קטן (ב)(2), במקום "ברדיו" יהיה "בשידור הציבורי", בסעיף שמדבר על השידורים בשפה הערבית ייאמר שהשירים המשודרים ברדיו בערבית, בערוץ בערבית, חמישים אחוזים לפחות מהשירים יהיו בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': נכון.

<יורם בן דוד: אנחנו כמובן תומכים בכך שגם השידור הזה צריך להיעשות על כל תאגיד השידור וכמובן לפתוח פתח גם לשפה הערבית ולשירים בשפה הערבית.

<יורם בן דוד: גם אם יש ערוץ רדיו או תחנת רדיו בשפה הערבית, צריך באמת להקפיד שיהיו שירים של יוצרים ערבים.

<יורם בן דוד: ההבדל הוא משמעותי מאוד כי בואו נסתכל על ערוץ השידור לילדים למשל.

<יורם בן דוד: אנחנו מקימים כאן ערוץ שידור לילדי ישראל ובטלוויזיה אנחנו אומרים לא, לא יהיו שירים ישראליים, לפחות חצי.

<יורם בן דוד: לכן זה מאוד משמעותי שזה יהיה בכל תאגיד השידור.

<יורם בן דוד: למי שחושש שזה מכריח את התאגיד לשדר שירים כל הזמן, זה לא כך.

<יורם בן דוד: זה אומר רק שאם הוא משדר, אם הוא משמיע שירים.

<קריאה: אם יש שיר בדרמה, השיר חייב להיות בעברית?

<יורם בן דוד: לא.

<יורם בן דוד: מחצית.

<יורם בן דוד: מדובר על מחצית בלבד.

<יורם בן דוד: לא מדובר על תכנית בודדת אלא מדובר על מכלול התכנים של הערוץ.

<יורם בן דוד: במכלול התכנים צריך להיות מאזן.

<יורם בן דוד: מה לעשות שאנחנו במדינת ישראל ויש כאן תעשיית מוזיקה כמו תעשיית הקולנוע שאת מייצגת אותה.

<יורם בן דוד: אם בצרפת עשו את זה, גם לנו מותר.

<יורם בן דוד: אין לנו פלטפורמות אחרות לצערי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: הערות נוספות.

יוני שטבון: להעיר ולהאיר.

יוני שטבון: הערוצים מופיעים בסעיף 66 מופיעים כסעיפים מאוד כלליים.

יוני שטבון: ברדיו כן יותר פירוט, ובצדק, על התכנים, הכיוונים והמגמות.

יוני שטבון: חשוב לי לומר לפרוטוקול ואשמח מאוד אם השר יגיב לדברים שתכנים בערוץ הטלוויזיה לגבי מורשת ישראל, האם הם נספרים ונמצאים?

יוני שטבון: בסוף היום מחלקות שלמות שעסוקות בנושא הזה כאשר ברדיו כן כיוונו לשם והגדרנו שזה נושא ובערוצי הטלוויזיה התכנים לא נמצאים.

גלעד ארדן: רק לפני רבע שעה אישרנו את סעיף 7.

יוני שטבון: אני מתייחס ספציפית לגבי הטלוויזיה.

גלעד ארדן: ב-(ב) יש חובה כללית שישקפו ויתעדו את היותה של מדינת ישראל מדינה יהודית, דמוקרטית, ערכיה ואת מורשת ישראל.

גלעד ארדן: מה יותר?

יוני שטבון: אני מבין מהשר שהדברים חלים על ערוצי הטלוויזיה.

גלעד ארדן: חלים על כלל שידורי התאגיד.

גלעד ארדן: כל עוד הטלוויזיה היא החלק המרכזי של התאגיד, ודאי שזה חל עליה.

יוני שטבון: אני אומר את זה לטובת הפרוטוקול, כי יש משמעויות רבות, כי יש מחלקות שלמות שעוסקות בנושא הזה גם בערוצי הטלוויזיה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת שטבון, הצעתך?

יוני שטבון: זה לטובת הפרוטוקול.

גלעד ארדן: הוא רצה שתהיה הצהרה לפרוטוקול והצהרתי.

עיסאווי פריג': אבל ראויה לציון התגובה העדינה של השר כאשר חבר קואליציה מדבר.

יוני שטבון: הכול תלוי בצורת הדיבור, חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': שמתי לב.

גלעד ארדן: אנחנו מאמינים בהדדיות.

קארין אלהרר: פרופסור פולק.

<אלי פולק: אני מוותר.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: גברתי היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להצביע על שתי ההצעות של חבר הכנסת פריג'.

<אתי בנדלר: הצעה אחת אומרת: בסעיף קטן (ב)(2) שמדבר על כך שמחצית מהשירים המשודרים יהיו בעברית יחול לא רק על הרדיו אלא על כלל השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: זאת הצעה ראשונה.

גלעד ארדן: אנחנו מתנגדים להצעה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הצעתו של חבר הכנסת פריג'.

קארין אלהרר: מי בעד?

עיסאווי פריג': יש נימוק להתנגדות?

קארין אלהרר: אני באמצע הצבעה.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: הסתייגות.

גלעד ארדן: הנימוק נשמע כאן קודם, שזה מאוד מאוד מגביל את הנושא של עריכת תכניות ודרמות.

גלעד ארדן: נגיד שיש דרמה לבחור יהודי או ערבי שהוא נורא אוהב את הרולינג סטונס וכל הזמן הוא שומע בחדר הרולינג סטונס, אז נשנה את העלילה בגלל זה?

עיסאווי פריג': אבל אנחנו צריכים לשדר מה שאנחנו.

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים לחזק.

גלעד ארדן: אבל יש אצלנו גם אנשים ששומעים מוזיקה.

גלעד ארדן: האמת, למדתי לקחים לחוקים הבאים שלי.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: הלכנו מהתחלה על מודל שהולך על מאוד כללי ולאפשר גמישות ניהולית למנהל כדי לעשות את המוצר הכי טוב, שלא יהיו אחרי כן תירוצים ולומר שהחוק חייב אותי לכאן והחוק חייב אותי לשם.

גלעד ארדן: על הדרך רצינו לבוא לקראת גופים מסוימים.

גלעד ארדן: מסתבר שכאשר באים לקראת גוף מסוים, זה לא עוצר רק במקום שהוא הציב.

גלעד ארדן: הרי בחוק הקודם החובה הייתה רק ברדיו כי העיקר של השמעת השירים היא ברדיו.

גלעד ארדן: נוסעים בדרך, שומעים רדיו.

גלעד ארדן: לא רצינו להתחיל להגביל את העריכה הטלוויזיונית.

<יורם בן דוד: חבל.

<יורם בן דוד: אני בדיוק התייחסתי לנקודה הזאת, כבוד השר.

גלעד ארדן: אני שמעתי את התייחסותך.

גלעד ארדן: תאמין לי ששמעתי.

<אתי בנדלר: ההצעה השנייה של חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': זה נפל.

עיסאווי פריג': לא צריך.

עיסאווי פריג': נשמע את אותו הנימוק.

קארין אלהרר: השאלה אם אתה רוצה להצביע על זה או לא.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': נצביע.

<אתי בנדלר: ההצעה אומרת שברדיו בערבית ובערוץ בערבית, חמישים אחוזים לפחות מהשירים יהיו בשפה הערבית.

קארין אלהרר: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת פריג?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

קארין אלהרר: יש עוד הצעות?

<אתי בנדלר: הייתה הצעה של חבר הכנסת מצנע לגבי המוזיקה הישראלית.

<אתי בנדלר: לדעתי היא הוטמעה בנוסח.

<אתי בנדלר: יש הצעה של חבר הכנסת רוזנטל שאני לא בטוחה שהיא קשורה לסעיף הזה, אבל אני מציעה בכל זאת, לפני שמצביעים על הסעיף, להצביע גם עליה.

<אתי בנדלר: הוא מציע להעביר את המבנה הארגוני, את מספר התחנות ואת עובדי הרדיו הקיימים ברשות השידור לתאגיד השידור הציבורי.

עיסאווי פריג': לא הבנתי.

קארין אלהרר: הוא רוצה שלא תהיה רפורמה ברדיו.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הצעתו של חבר הכנסת מיקי רוזנטל.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – 2

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: לדעתי אלה כל ההסתייגויות שאנחנו זוכרים.

קארין אלהרר: אם כך, אני מעלה להצבעה את סעיף 67 שכותרתו הספקת התכנים.

קארין אלהרר: מי בעד אישור הסעיף כולל התיקונים?

קארין אלהרר: בעד – 3

קארין אלהרר: הסעיף אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: לסעיף 68 שכותרתו הפקה ורכישה של תכניות.

<יאיר טרצ'יצקי: הערה חשובה בהקשר של ההפקה והרכישה של תכניות.

<יאיר טרצ'יצקי: בוועדת לנדס, בדוח שהיא הוציאה, נאמר למעשה במפורש.

<יאיר טרצ'יצקי: ראשית, הדוח כמובן ממליץ להוציא הפקות ותכניות להפקה חיצונית אבל הוא מדגיש שם בצורה מפורשת שאין לעשות את זה בנושאים של חדשות, אקטואליה, תחקירים וספורט.

<יאיר טרצ'יצקי: לי יותר חשוב העניין של החדשות והאקטואליה, אבל זה נכון גם לגבי ספורט.

<יאיר טרצ'יצקי: אני לא מבין למה הצעת החוק לא מגבילה את זה וההפך.

<יאיר טרצ'יצקי: למעשה באופן שבו הצעת החוק מנוסחת, יש חשש מאוד גדול שיש כאן תמריץ בגלל ההגבלה של ה-35 אחוזים על השכר שבסופו של דבר כמה שיותר דברים יצאו החוצה, גם עניינים עיתונאיים, וזה מנוגד להמלצות הוועדה ומנוגד לחוות הדעת של ארגוני העיתונאים השונים.

<יאיר טרצ'יצקי: זה משהו שהוא חייב להיות בחוק.

<יאיר טרצ'יצקי: אסור לדעתנו שהוא יישאר לשיקול הדעת של המנכ"ל כי זה ייצר סחף החוצה.

<יאיר טרצ'יצקי: עיתונות היא ליבת העיסוק של השידור הציבורי, היא צריכה להישאר בבית בהפקה פנימית.

<יאיר טרצ'יצקי: זה חשוב אמנם גם לתנאי ההעסקה של העיתונאים אבל לא פחות מזה, זה חשוב לחוסן של התחקירים, החדשות והאקטואליה.

עיסאווי פריג': אחר כך אנחנו ניכנס לתוספות?

קארין אלהרר: בוודאי.

עיסאווי פריג': זה בנפרד מהתוספות.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: זה ייקרא עם התוספת.

עיסאווי פריג': בהמשך למה שציינו קודם לגבי היצירה המוזיקלית.

עיסאווי פריג': אני רוצה להשליך אותה כאן בחוק גם בהגדרתה בתוך סוגה עילית.

עיסאווי פריג': לשם כך אני מבקש מחברי להתייחס לעניין סוגה עילית, דוקו ודרמה מוזיקלית.

עיסאווי פריג': אני רוצה להרחיב את ההגדרה.

<יורם בן דוד: של תכנית תעודה ושל תכנית דרמה.

עיסאווי פריג': זה מפריע?

<קריאה: זה מפריע מאוד.

<יורם בן דוד: תכף תראי שלא יפריע.

<יורם בן דוד: להוסיף לתכנית תעודה, תכנית העוסקת בתיעוד של תופעות אנושיות, חברתיות, תרבותיות או פוליטיות, תיעוד של יוצרים ישראלים ותהליכי יצירת מוזיקה ישראלית.

<קריאה: החשש הוא שיהיה יום בחייו של אייל גולן.

<יורם בן דוד: אייל גולן הוא לא יוצר, בכל הכבוד.

<יורם בן דוד: יוסי גיספן הוא יוצר ובהחלט ראוי.

<קריאה: אבל תכנית על נתן זך היא לא תכנית תעודה?

<קריאה: תכנית על יצירתו, היא ממילא תכנית תעודה.

קארין אלהרר: נצא להפסקה.

קארין אלהרר: אני מחדשת את הדיון ומבקשת לדון סעיף 68.

<אתי בנדלר: הוסכם על תיקונים.

גלעד ארדן: השינויים, לאור הדיונים כאן, הם כדלהלן.

<אתי בנדלר: אדוני מדבר עכשיו על התוספת או על הסעיף?

גלעד ארדן: קודם על הסעיף ואחרי כן על התוספת, נוסח משולב.

גלעד ארדן: דנה תתייחס לכל השינויים גם יחד, בתקווה שיבינו.

גלעד ארדן: ראשית, נענינו להצעת הוועדה, להצעת חלק מחברי הוועדה והיוצרים, להפחית את התקרה שמותר לרכוש מגורם אחד במהלך שנה אחת, כך שהיא לא תעלה על עשרה אחוזים.

גלעד ארדן: הורדנו את זה מ-15 אחוזים לעשרה אחוזים.

גלעד ארדן: רק לשם הפרוטוקול והפרשנות, הכוונה היא עשרה אחוזים מסך כל ההוצאות שמוציא הגוף על הפקות חיצוניות, קרי, אם הוא מוציא 180 בערבית ועוד ילדים, אנחנו מתייחסים לסכום הכולל.

גלעד ארדן: אם זאת לא תהיה הפרשנות, יאמר מי שיאמר שבערוץ בערבית אי אפשר לעשות הפקה ביותר משני מיליון שקלים ולכן עשרת האחוזים אלה עשרה אחוזים כללי.

גלעד ארדן: לצורך העניין, אם אני לוקח את זה לקיצון, במקרה הקיצוני ביותר יהיו לפחות עשר חברות הפקה שעובדות עם רשות השידור.

גלעד ארדן: בתקווה שיהיו הרבה יותר, אבל זה במקרה הקיצון.

גלעד ארדן: בנושא של נציגי ציבור אתם תהיה חובת ההתייעצות וסיכמנו אז שהמועצה תקבע כללים וכולי, התקופה שלהם לא תהיה יותר משלוש שנים.

<אתי בנדלר: שמותיהם יפורסמו באתר התאגיד.

<דנה נויפלד: המועצה תקבע כללים.

<קריאה: נציגי ציבור זה משהו אחר, לקטורים זה יותר קומוניקטיבי.

<דנה נויפלד: המילה לקטורים לא מופיעה בחקיקה.

<דנה נויפלד: כתוב בדברי ההסבר ואנחנו יודעים שזאת הכוונה.

<דנה נויפלד: אני מניחה שמי שאחר כך יקבע את הכללים, בטח ייעזר.

<דנה נויפלד: לקרנות הקולנוע יש נהלים בדבר לקטורים ואפשר יהיה לראות.

גלעד ארדן: אני מציע לא לכתוב להם עכשיו את הנהלים.

גלעד ארדן: לשם כך יש את הגוף ויועץ משפטי.

גלעד ארדן: הם צריכים לעשות את זה גם בצורה שעומדת בכללי המשפט המינהלי עם כל מה שמשתמע מכך.

גלעד ארדן: לגבי התוספת שסעיף 68 מפנה אליה.

גלעד ארדן: אנחנו עשינו בה מספר שינויים ואני מסביר אותם עכשיו בעל פה וחלק מהנוסח יצטרך להשתנות בהתאם להסבר.

גלעד ארדן: ההוצאה השנתית כפי שנאמר בתוספת בסעיף 2 היא להפקות חיצוניות, לרכישה, למימון וכולי, וזה מאתיים מיליון שקלים לפחות.

גלעד ארדן: הוספנו את המילה לפחות.

גלעד ארדן: מתוך זה 180 לפחות חייב להיות מקומי ומקסימום עשרים מהמאתיים האלו יכול להיות רכש זר.

גלעד ארדן: עד עכשיו זה בעצם מה שכתוב ועוד מעט אני אצביע ואומר מה שינינו.

גלעד ארדן: בתוך ה-180 יש תשעים שהיו מיועדים לדרמה ודוקו ותשעים למעשה לכל השאר וספורט.

גלעד ארדן: בתשעים של הדרמה והדוקו אנחנו מבקשים לשנות את זה מ-45 ו-45 ללפחות חמישים לדרמה ומקסימום ארבעים לדוקו.

<דנה נויפלד: יש כאן טעות בנוסח שהעברתי לוועדה.

גלעד ארדן: כרגע אני ממילא משנה את הכול.

<קריאה: למה?

<קריאה: מה הנימוק לזה?

גלעד ארדן: הנימוק הוא שהשתכנענו שתכניות דרמה באופן כללי העלות שלהן גבוהה יותר.

גלעד ארדן: דוקו ניתן גם לבצע על בסיס חטיבת החדשות והאקטואליה.

גלעד ארדן: אנחנו לא שללנו את זה.

גלעד ארדן: לכן במצרפי ארבעים מיליון פה ועוד מה שיכולה לעשות חטיבת החדשות והאקטואליה, אנחנו חושבים שזה מענה הולם וראוי.

גלעד ארדן: הגדלנו בחמישה מיליון את הדרמה.

גלעד ארדן: אני מודה ומתוודה, זה לא מדע מדויק.

<עפרה אייבר: אבל עלות הפקת דרמה הרבה יותר יקרה.

גלעד ארדן: לכן אמרתי חמישים ולפחות חמישים.

גלעד ארדן: שוב, לא נוכל כאן לרדת לרזולוציות ולהחליף את הדירקטוריון ואת ההנהלות העתידיות של גוף השידור.

<קריאה: הם יוכלו לשנות שוב?

גלעד ארדן: זה גם סגור בחוק עם אפשרות לשנות בצורה של העלאה.

<קריאה: אז זאת הפחתה של הדוקו?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: מה לא היה ברור?

<קריאה: אם יכולים להעלות את הסכום של הדרמה, האם המשמעות של זה היא הפחתה של הדוקו?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני לא אמרתי שאפשר להעלות.

גלעד ארדן: אני אחזור על ההסבר שוב.

גלעד ארדן: לצערנו למדנו מילדות שכאשר מושכים שמיכה, הרגליים נחשפות.

גלעד ארדן: הקצינו כאן תשעים מיליון לדוקו ודרמה.

גלעד ארדן: אחרי ששמענו את כולם, החלטנו לשנות את הנוסח כך שמתוך התשעים, לפחות חמישים יהיו מיועדים לדרמה.

גלעד ארדן: זאת קריאת הכיוון של המחוקק בהקשר הזה.

גלעד ארדן: ירצה הדירקטוריון להגדיל ליותר מחמישים, הוא יוכל להגדיל את זה אבל זה יהיה או על חשבון הדרמה או על מקור אחר ברשות השידור החדשה.

גלעד ארדן: לא קובעים לו מהיכן.

גלעד ארדן: לגבי הספורט.

גלעד ארדן: הספורט כרגע נמצא בצד של התשעים השני שהוא כל השאר.

<אתי בנדלר: אני לא הבנתי את המשפט האחרון של אדוני.

גלעד ארדן: יש 180 מיליון.

גלעד ארדן: זה תשעים ותשעים.

גלעד ארדן: תשעים דרמה ודוקו, תשעים כל השאר וספורט.

גלעד ארדן: בתשעים דרמה ודוקו, לפחות חמישים זה דרמה.

<אתי בנדלר: יוצא שהדוקו הוא ארבעים לכל היותר.

גלעד ארדן: מתוך התשעים.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: לכל היותר.

גלעד ארדן: זה לא שאסור לעשות יותר מארבעים.

גלעד ארדן: מתוך התשעים לא יהיה יותר מארבעים חיצוני לדוקו.

גלעד ארדן: הוא יכול לעשות יותר הדוקו, אבל זה יהיה ממקור אחר.

גלעד ארדן: אם הוא עושה יותר מארבעים, זה לא מתוך התשעים האלה.

<אתי בנדלר: השאלה אם אנחנו אומרים לפחות בשני המקרים.

גלעד ארדן: לא.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אי אפשר מהתשעים לפחות.

גלעד ארדן: אי אפשר מתוך תשעים להגיד על שני הצדדים לפחות.

גלעד ארדן: ה-לפחות יכול להיות רק על הדרמה.

קארין אלהרר: זאת מתמטיקה בסיסית.

<קריאה: המשמעות של זה היא שאם על הדרמה אומרים לפחות חמישים ועל הדוקו מקסימום ארבעים, יכול להיות שבעים ועשרים.

<דנה נויפלד: אנחנו נבדוק אם צריך לתקן משהו בנוסח.

גלעד ארדן: בלבד שהדרמה החיצונית לא תפחת מארבעים אבל זה לא מתוך התשעים.

<אתי בנדלר: לפחות חמישים ולפחות ארבעים, נותן ביחד תשעים.

<אתי בנדלר: הבנתי.

<דנה נויפלד: התוספת קובעת סכום מינימלי.

<דנה נויפלד: נניח מחר בגלל שיש רדיו מדהים, יש עלייה במאתיים אחוזים בפרסומות ופתאום יש להם תקציב שהם לא חשבו עליו.

<דנה נויפלד: אנחנו בנינו כאן איזשהו תמהיל על סמך מקורות ההכנסה הצפויים.

<דנה נויפלד: אז תהיה תוספת הכנסה לגוף ואת הדלתא של הסכום שמתקבל בידי תאגיד השידור הציבורי, המנהל יכול לחלק את התוספת, את מה שיש On top.

<דנה נויפלד: הוא יכול לחלק ולתת יותר לכל אחד מהרכיבים.

<דנה נויפלד: מה שאמרתי ברור?

<אתי בנדלר: כן.

<קריאה: ה-לפחות צריך להיות לשניהם.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: ה-לפחות צריך להיות לשניהם.

<קריאה: זה קובע רף תחתון.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: אם מאיזושהי סיבה תהיה תוספת.

<קריאה: זה מה שאני אומר.

<קריאה: שה-לפחות יהיה גם על הדוקו.

<דנה נויפלד: אם צריך להבהיר את זה בנוסח, נבהיר את זה.

גלעד ארדן: בכל זאת, הוא מציג עמדה שונה מזו שאני הצגתי מלכתחילה.

גלעד ארדן: מה שאני הצגתי מלכתחילה משאיר שיקול דעת למשל להגדיל ל-55 ואז הדוקו מתוך התשעים האלה יהיה 35 מתוך תקציב ההפקות.

<אתי בנדלר: אתה רוצה לאפשר את זה?

<אתי בנדלר: אתה רוצה להפחית גם את הארבעים?

גלעד ארדן: אני לא רוצה.

גלעד ארדן: אני רוצה לתת לכולם שני מיליארד, אבל מה לעשות?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: אתה רוצה לאפשר להפחית את הארבעים של הדוקו?

<קריאה: את זה צריך לעצור.

<קריאה: זאת הפקה מקומית קנויה.

<קריאה: זה משהו אחר מאשר אקטואליה.

גלעד ארדן: במקור רציתי והאמת היא שעדיין אני חושב שזה יותר נכון כי אם לא יימצא מקור חיצוני נוסף וירצו להגדיל את הדרמה, לא תהיה אפשרות.

גלעד ארדן: לעומת זאת, בהקשר של דוקו, יש את חטיבת החדשות והאקטואליה שגם ממנה ניתן להשתמש בתקציב לסרטים דוקומנטריים והם אקטואליים.

<איתי נבו לנדסברג: לא.

<איתי נבו לנדסברג: זה לא נכון.

גלעד ארדן: מדוע זה לא נכון.

גלעד ארדן: אתה לא עשית אין האוס סרטי דוקו?

<איתי נבו לנדסברג: אני עושה אבל בתקציב החדש לא תישאר הפקה פנימית וחטיבת החדשות מפיקה בהפקה פנימית ולא בהתקשרויות.

<איתי נבו לנדסברג: קודם זה נאמר.

גלעד ארדן: נכון, אבל דרמות אתם לא תעשו פנימית.

<איתי נבו לנדסברג: דרמות לא, אבל דוקומנטרי הופך להיות.

גלעד ארדן: זאת אומרת שלדרמה אין מקור נוסף לקחת ממנו כסף מלבד החיצוניות.

גלעד ארדן: בדוקו יש.

<איתי נבו לנדסברג: לא.

<איתי נבו לנדסברג: דוקו אין.

<איתי נבו לנדסברג: זה לא נכון שחטיבת החדשות תוכל להפיק סרטים דוקומנטריים.

<איתי נבו לנדסברג: זה פשוט לא נכון.

<איתי נבו לנדסברג: ההתקשרויות גם לדוקומנטרי מתבצעות בחטיבת התכניות מתוך התקציב הזה של הארבעים מיליון וצריך להגביה את הרף התחתון של הדוקומנטרי.

<איתי נבו לנדסברג: המועצה תוכל לקחת מתוך הסכומים האחרים של התשעים מיליון האחרים, משם היא תוכל לקחת ולהעביר לדרמה או בגיוס של מקורות חיצוניים כמו קרנות וגורמים בחוץ לארץ אבל חייבים להגדיל את הרף התחתון.

קארין אלהרר: אדוני השר, אני רוצה להצביע על הרביזיה של חבר הכנסת שטבון.

קארין אלהרר: אני מצטערת, אני קוטעת בגלל הזמנים.

יוני שטבון: אני ביקשתי להגיש רביזיה על סעיף 9 שקשור למועצת תאגיד השידור הציבורי.

יוני שטבון: אני מבקש להוסיף נציג ציבור נוסף למועצה הציבורית שהוא נציג ציבור בעל ניסיון ורקע ביהדות ומורשת ישראל.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את בקשתך לדיון מחדש.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הרביזיה התקבלה

קארין אלהרר: הבקשה התקבלה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את ההצעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: ההצעה התקבלה

<אתי בנדלר: מה הנוסח?

יוני שטבון: נציג ציבור בעל ניסיון ורקע ביהדות ומורשת ישראל.

<אתי בנדלר: אני מבינה שזה נציג ציבור נוסף.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שהמשמעות של הבקשה הזאת, יש לה השלכה על הרבה מאוד סעיפים נוספים, למשל על מספר החברים שוועדת האיתור צריכה להמליץ עליהם בפני השר וכן הלאה.

<אתי בנדלר: זאת בעצם הייתה הצעה או הסתייגות לנושא ולא לסעיף כי קבלת ההצעה של חבר הכנסת שטבון גוררת בעקבותיה שינוי בסעיפים נוספים וצריך לשים לזה לב.

<אתי בנדלר: אולי צריך לפתוח גם את הנושא של מספר הנשים במועצה, של מספר המומלצים.

גלעד ארדן: תפתחו מה שאתם רוצים.

<אתי בנדלר: אני מציעה שנפתח את סעיף 9 ונראה איזה עוד שינויים בעניין הזה.

<אתי בנדלר: עכשיו צריך לעשות סקירה.

גלעד ארדן: זה לא משנה שום מאזן.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, אנחנו היום יושבים במליאה של 31 חברים.

גלעד ארדן: אני רוצה להגיד את עמדתי ואני מאוד גאה בה ואני לא מסתתר מאחורי שום דבר.

גלעד ארדן: הרצון במקור היה לתשעה חברים.

גלעד ארדן: בעקבות דיוני הוועדה נעשו כאן שינויים שאני תמכתי בהם כי זה ידוע שבתהליך חקיקה עושים גם פשרות ושומעים את רחשי לב חברי הכנסת וזה בסדר גמור.

גלעד ארדן: למרות למשל שחוק החברות הממשלתיות מחייב שיהיה נציג ממגזרי המיעוטים, הסכמתי, ואני חושב שזה נכון שיהיה גם דקלרטיבית וחשוב שיהיה והלוואי שיהיו יותר מנציג אחד גם לא יהודי במועצה הזאת כי אני רוצה שהשידורים האלו גם ידברו אל למעלה ממיליון אנשים שיש במדינת ישראל, אולי כבר מיליון וחצי, שהם לא יהודים.

גלעד ארדן: אדם שהוא לא בא מהם, אין לו מושג איך לטפל בנושא הזה ובאופן טבעי הוא גם לא יאבק על זה.

גלעד ארדן: לא פחות חשוב מהעניין הזה הלא יהודי, גם העניין היהודי חשוב בעיני.

עיסאווי פריג': אבל לא ידעת על כך קודם?

עיסאווי פריג': רק היום גילית את זה?

גלעד ארדן: פנה אלי חבר הכנסת שטבון ואני מכבד את דעתו לא פחות מזה שאני מכבד את דעתך, ונעתרתי.

גלעד ארדן: דרך אגב, אם לא היה רוב בוועדה, אז לא היה רוב בוועדה.

גלעד ארדן: אני חושב שכאשר ההרכב היום – ומסתכלים עליו – לא מבטיח, יכול לקרות שיצא מישהו שיש לו גם רקע בתנ"ך או ביהדות ואני אומר לפרוטוקול שלא מדובר באדם דתי לתפיסתי.

גלעד ארדן: יסלחו לי אבל אני חושב שלפעמים המפלגות הדתיות והחרדיות מרחיקות את הדור הצעיר מזיקה לתרבות היהודית ולהיסטוריה היהודית ואני ממש לא מתכוון שיבוא לכאן נציג דתי.

גלעד ארדן: אבל מישהו שיש לו איזשהו רקע וידע ביהדות – כן חשוב בעיני שיהיה בדירקטוריון הזה כי זה אחד מכשלי השוק.

גלעד ארדן: השידורים המסחריים לא מתעסקים בנושאים האלו כמו שהם לא מתעסקים בשפה רוסית, כמו שהם לא מתעסקים במתן מענה לאוכלוסייה הלא יהודית ואני חושב שנציג אחד מ-12, השמים לא ייפלו אם הוא יהיה.

גלעד ארדן: לא יהיה רוב לזה, ייפול, בסדר, חבל אבל זאת השקפת עולמי.

עיסאווי פריג': אני לא חולק עליך, זה בסדר, אבל אני שואל האם רק עכשיו גיליתם את זה בישיבה של היום?

גלעד ארדן: לא.

יוני שטבון: אני הגשתי את הרביזיה.

גלעד ארדן: היה כאן תהליך.

גלעד ארדן: התחילו להיכנס לשפה הרוסית ולשפה האמהרית וזה בסדר מבחינתי.

גלעד ארדן: באו אלי ואמרו לי למה זה שהיה בחוק הקודם לא קיים כאן בכלל ואין אפילו אחד כזה.

גלעד ארדן: אמרתי, תביאו להצבעה ויהיה מה שיהיה.

עיסאווי פריג': אפשר להקריא את התוספת?

עיסאווי פריג': כשאומרים נציג, מתכוונים לנציג או לנציגה.

<אתי בנדלר: ברור.

<אתי בנדלר: עכשיו אני בודקת מה הן ההשלכות של קבלת ההצעה הזאת.

<אתי בנדלר: גברתי היושבת ראש, ברישא לסעיף קטן (א), בסעיף 9(א), כתוב שמתוך 11 החברים שהיו עד עכשיו, אנחנו משנים את המספר ל-12, נקבע שיהיו שש נשים לפחות.

<אתי בנדלר: בבקשה להצביע.

גלעד ארדן: אני מציע 12 נשים.

גלעד ארדן: אני לא חושב שגברים צריכים להיות בגוף הזה.

גלעד ארדן: בואו נקצין את זה עוד יותר.

קארין אלהרר: אני לא חושבת כך.

<אתי בנדלר: כיוון שהייתה הסתייגות לנושא, כמובן שוועדת האיתור תמליץ לשר על 12 מועמדים.

<אתי בנדלר: צריך לבדוק אם יש צורך לשנות גם את סעיף 20(ב) ואם כן, גברתי תגיש בקשה לדיון מחדש וזה על מניין מינימלי של חברי ועדת משנה.

<אתי בנדלר: כאשר היו תשעה חברים, דובר על שליש ועכשיו כבר עלינו ל-12 חברים.

<אתי בנדלר: השאלה אם ראוי או לא ראוי לשנות רק את המספר המינימלי של חברי ועדת המשנה.

<אתי בנדלר: אם אין צורך לשנות, אז אין צורך לשנות.

קארין אלהרר: אין צורך.

<דנה נויפלד: הייתה הצבעה.

גלעד ארדן: מה לא ברור?

גלעד ארדן: הוא אמר רקע וניסיון.

<אתי בנדלר: אדוני, כזכור, כאשר יש בקשה לדיון מחדש, יש שתי הצבעות.

<אתי בנדלר: קודם כל יש הצבעה על עצם הבקשה לדיון מחדש ואחרי שהבקשה התקבלה, צריכים להצביע על הנוסח החדש.

גלעד ארדן: היו שתי הצבעות.

גלעד ארדן: הייתה הצבעה לפתוח את הסעיף והייתה הצבעה על הסעיף.

גלעד ארדן: אני מציע לך שיפור, אבל זה צריך להיות על דעתו.

גלעד ארדן: אני משתדל להציע הצעות הגיוניות.

גלעד ארדן: אני מציע לא לסגור את הסעיף הזה.

גלעד ארדן: אנחנו נקרא לו חזרה והוא יסביר שוב כי להבנתי, כפי שהוא פנה אלי, כרגע, כשאת אומרת רקע וניסיון, זה בעייתי.

גלעד ארדן: הוא אמר את זה בחטף.

גלעד ארדן: הכוונה הייתה צריכה להיות רקע או מעמד במורשת ישראל או יהדות.

קארין אלהרר: אדוני השר, מה זה רקע ביהדות?

גלעד ארדן: תנו לו להסביר.

קארין אלהרר: אישה יהודייה מהווה רקע ביהדות?

<קריאה: אולי רב צריך לשבת שם.

קארין אלהרר: אני לא מחליטה על דעתי.

קארין אלהרר: זאת הייתה הצעה של חבר הכנסת שטבון.

קארין אלהרר: אני לא יודעת מה זה רקע ביהדות ומה זה ניסיון ביהדות.

גלעד ארדן: מה יש בחוק הקודם?

גלעד ארדן: יש איזה סעיף על הנושא הזה בחוק הקודם.

קארין אלהרר: נשוב לזה כאשר חבר הכנסת שטבון יחזור.

עיסאווי פריג': מאחר ויש מחלוקת, בואו נרד מזה.

גלעד ארדן: נחכה לו.

גלעד ארדן: אני חושב שזה די ברור.

גלעד ארדן: אם נוריד את המילה יהדות יהיה ידע וניסיון במורשת ישראל.

גלעד ארדן: זה אומר שאם הוא לימד תנ"ך או חוקר תנ"ך או חוקר יהדות או מישהו שמתמצא בזה.

גלעד ארדן: כשפוגשים אותו, יודעים מה זה.

עיסאווי פריג': היא.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד מי לא.

<קריאה: מורשת ישראל, זה גם היסטוריון.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: היסטוריון שחוקר היסטוריה יהודית.

<אתי בנדלר: צריך להבהיר.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: הוא יבוא ובינתיים אפשר להמשיך הלאה.

קארין אלהרר: הנה הוא.

קארין אלהרר: רק עשית צרות והלכת.

קארין אלהרר: חבר הכנסת שטבון, ניסיון ביהדות זאת הגדרה מאוד מאוד בעייתית.

קארין אלהרר: אני לא מכירה מה זה אומר ניסיון ביהדות.

שמעון אוחיון: שהוא חווה חוויות יהודיות.

<אתי בנדלר: הוועדה כבר הצביעה.

<אתי בנדלר: אנחנו עכשיו מדברים רק ברמת נוסח כדי שאני אוכל לנסח את זה.

גלעד ארדן: אתה אמרת רקע וניסיון ביהדות ובמורשת ישראל.

גלעד ארדן: כל אדם שנולד בישראל והוא יהודי, יש לו רקע ביהדות.

גלעד ארדן: או אישה שנולדה בישראל, חבר הכנסת פריג'.

גלעד ארדן: יש טקסים יהודיים.

גלעד ארדן: אני מניח שזה לא הניסיון אליו התכוונת.

גלעד ארדן: הידע שלך הוא מסוג כזה שהוא מסוגל גם להעניק איזשהו חינוך יהודי או ידע יהודי בתרבות היהודית ובמורשת היהודית על בסיס הניסיון שהוא צבר.

גלעד ארדן: זה יכול להיות היסטוריון שחקר את ההיסטוריה היהודית או את מורשת ישראל או את התנ"ך או את הספרות היהודית.

גלעד ארדן: צריך לנסח את זה בצורה אחרת כי בצורה הזאת זה לא ברור מה זה.

יוני שטבון: אני מקבל את ההערה.

יוני שטבון: נכון, לא כל מי שחווה חוויה יכול להעניק בתחום החינוכי לשידור הציבורי.

גלעד ארדן: אני מציע לך להסמיך את היועצת המשפטית של הוועדה לנסח.

יוני שטבון: מבחינתי אין שום בעיה שתביאו נוסח שיבטא את היתרון היחסי שיש למי שיש לו רקע בתחום.

יוני שטבון: אשמח לשמוע כי המטרה היא שיביא את הניסיון.

<אתי בנדלר: בעל מעמד בתחום מורשת ישראל.

יוני שטבון: בעל מעמד בתחום מורשת ישראל ויהדות.

גלעד ארדן: לא גם וגם.

גלעד ארדן: ואם זה היסטוריון שחקר את ההיסטוריה היהודית?

עיסאווי פריג': כבוד השר, תגיד שמעתי ותציע להעמיד את זה להצבעה.

<אתי בנדלר: זה כבר הוצבע.

יוני שטבון: עיסאווי, אתה דווקא תמכת בזה.

יוני שטבון: אני חושב שזה בסדר גמור בעל מעמד בתחום יהדות ומורשת ישראל.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת מה זה מעמד בתחום היהדות.

יוני שטבון: כבר הצבענו על הנוסח.

יוני שטבון: נכון?

<אתי בנדלר: הצבענו.

קארין אלהרר: חבר הכנסת שטבון, אני מבקשת להציע הצעה ואני מקווה שתשקול אותה בכובד ראש.

גלעד ארדן: מצביעים על העיקרון אבל לחוק יש פרשנות.

יוני שטבון: זה מדהים שזה נושא שמעורר מחלוקת.

קארין אלהרר: אני לגמרי יכולה להתחבר לבקשה שיהיה אדם שיש לו ידע במורשת ישראל.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להתחבר לבקשה בידע ביהדות.

קארין אלהרר: מצטערת.

קארין אלהרר: מורשת ישראל כוללת את יהדותה.

יוני שטבון: אין לי שום בעיה אבל אני רוצה להעיר הערה לפרוטוקול.

יוני שטבון: אני מקבל את ההערה של מורשת ישראל.

יוני שטבון: דווקא כאן בכנסת ישראל המילה יהדות מלחיצה גורמים כאלה ואחרים.

קארין אלהרר: היא לא מלחיצה.

יוני שטבון: אני יכול להעיר את ההערה?

יוני שטבון: היושבת ראש, קיבלתי את הערתך ואני מקבל בעל מעמד ורקע במורשת ישראל למחוק, לצערי, את המילה יהדות.

<אתי בנדלר: מה זה רקע?

<אתי בנדלר: אין רקע.

גלעד ארדן: ידע.

<אתי בנדלר: בעל מעמד.

גלעד ארדן: ידע ומעמד.

יוני שטבון: אני מקבל את ההערה.

יוני שטבון: חשוב לי להעיר ולהאיר שחבל שיש גישה שיהדות מאיימת על מורשת ישראל.

יוני שטבון: אין הכוונה לדברים.

יוני שטבון: מבחינתי מורשת ישראל היא יהדות ויהדות היא מורשת ישראל על גווניה השונים וזה בסדר גמור.

<איתי נבו לנדסברג: סדרה על מלחמת יום כיפור, היא מורשת ישראל?

יוני שטבון: ברור שזאת מורשת ישראל.

יוני שטבון: רק אמרתי שהמילה יהדות מלחיצה כאן אנשים.

יוני שטבון: אין בעיה.

עיסאווי פריג': אני חושב על סיטואציה שיכול להיות ערבי שיש לו תואר שלישי במורשת ישראל.

עיסאווי פריג': יכול להיות שלא לכך התכוון המשורר.

גלעד ארדן: ברור שזה יכול להיות.

גלעד ארדן: נכניס כאן שהוא חייב להיות יהודי?

קארין אלהרר: אחרי שסיימנו את הפרשה הזאת, אני רוצה לחזור לסעיף 68.

קארין אלהרר: אדוני השר, הסברת את החלוקה של התשעים מיליון הראשונים מתוך ה-180 מיליון.

קארין אלהרר: סיימנו את העניין של ה-לפחות, ארבעים-חמישים, דוקו-דרמה.

<איתי נבו לנדסברג: התקבל הביטוי לפחות גם לארבעים כרף תחתון של הדוקומנטרי.

<אתי בנדלר: לא.

<איתי נבו לנדסברג: אני מבקש להעיר על זה.

<איתי נבו לנדסברג: אם אין רף תחתון לדוקומנטרי זה אומר שתיאורטית אפשר שכל התשעים מיליון ילכו לדרמה ולכן צריך לקבוע רף תחתון.

<איתי נבו לנדסברג: אם כבר גרעת חמישה מיליון, חייב להיות רף תחתון.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: קיבלתי.

גלעד ארדן: כמו שאמרה היועצת המשפטית, כיוון שאפשר להוסיף ממקורות אחרים, בחלוקה של התשעים, יהיו לפחות חמישים דרמה ולפחות ארבעים דוקו.

גלעד ארדן: בתשעים האחרים, לגבי הספורט יהיה כתוב שהספורט הוא לכל היותר 15 מיליון שקלים בשנה.

גלעד ארדן: כלומר, אפשר גם יותר אבל לא על חשבון ה-180 מיליון של ההפקות הישראליות.

<איתי נבו לנדסברג: ספורט, אתה מתכוון ל-אאוט סורסינג?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: אאוט סורסינג.

<איתי נבו לנדסברג: למה?

<איתי נבו לנדסברג: למה אתה לא מעוניין?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: סליחה, אתה צודק.

גלעד ארדן: הסעיף לא מדבר איך עושים את הספורט.

<איתי נבו לנדסברג: היום יש לנו מומחיות בספורט.

גלעד ארדן: מתוך ה-180 האלה, לכל היותר 15 מיליון ילכו לספורט.

גלעד ארדן: אני לא קובע פנימי או חיצוני.

גלעד ארדן: גם הסעיף לא קובע את זה.

גלעד ארדן: ירצו מעבר לזה עוד - ממקורות, יש אירוע מונדיאל, שימצאו אבל לא על חשבון זה.

גלעד ארדן: לא על חשבון הפקות המקור החיצוניות.

<דנה נויפלד: צריך לתת ניסוח אחר לתוספת בעקבות ההערות שנשמעו כאן.

<דנה נויפלד: אנחנו נתקן את זה.

<דנה נויפלד: חשוב לי להבהיר כדי שהוועדה תצביע על זה ואז יהיה אפשר להכניס לנוסח.

<דנה נויפלד: ה-15 לכל היותר לספורט הם מתוך הסכום של המאתיים.

<אתי בנדלר: מתוך הסכום של המאתיים או של ה-180?

<דנה נויפלד: כל ההוצאה שמחולקת עכשיו מתחילה במאתיים.

<דנה נויפלד: סעיף (2).

<דנה נויפלד: אפשר גם מחוץ למאתיים.

<דנה נויפלד: כאשר הוא אומר 15 מיליון לכל היותר לספורט, זה מתוך הסכום הזה.

עיסאווי פריג': דנה, תחזרי על זה.

<דנה נויפלד: הסכום של ה-15 מיליון – יש לנו פירוט בסעיף הזה כאשר מתחילים ממאתיים ואז גוזרים ממנו סכומים – נגזר מתוך זה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, אם יהיה מקור אחר כי תאגיד השידור הציבורי יהיו לו הרבה הכנסות ממקורותיו, הוא יכול להוציא עוד מעבר למה שכתוב כאן בהתאם לחלוקה ושיקול הדעת הוא של המנהל.

<דנה נויפלד: אם יש מונדיאל פעם בארבע שנים, הוא יכול לשים בצד ולחסוך.

עיסאווי פריג': המאתיים צבועים.

<דנה נויפלד: כן.

<משה שגב: למה שזה לא יהיה גם 15 מיליון לפחות?

<דנה נויפלד: זה יהיה.

<דנה נויפלד: לא, לא לפחות.

<דנה נויפלד: סליחה.

<דנה נויפלד: יהיה 15 מיליון מתוך המאתיים צבוע.

גלעד ארדן: לכל היותר.

<דנה נויפלד: אם הוא יביא ממקור אחר שהוא לא מתוך המאתיים, יהיה אפשר.

<יורם בן דוד: נשארו עכשיו 65 מיליון שקלים ומה קורה אתם?

<משה שגב: אדוני השר, אבל אז אתה נמצא מבחינת הספורט בבעיה.

<משה שגב: אני לא מדבר רק כעובד רשות שידור אלא מבחינת צורכי הספורט.

<משה שגב: רק רשות השידור לצערי מצליחה בשנים האחרונות להביא את ליגת העל בכדורגל, ליגת העל בכדורסל, ספורט נשים.

<משה שגב: הערוצים האחרים, זה לא רווחי ולא רלוונטי לגביהם ואנחנו יודעים שיש לדברים האלה רייטינג באמת לא רע, גם בנקודה של היום.

<משה שגב: ב-15 מיליון אלה, אתה תגביל מאוד את הצופה והערוצים האחרים פשוט לא יספקו את הצרכים האלה לצופה.

עיסאווי פריג': אבל יש לך את האפשרות לקחת ממקורות אחרים.

גלעד ארדן: אני חייב להגיב על זה.

גלעד ארדן: יש נושאים שיש בהם כשלי שוק ויש נושאים שיש פחות.

גלעד ארדן: אני לא רוצה כרגע לדבר על הספורט והיכן יש בו והיכן אין בו.

גלעד ארדן: יש הרבה מאוד אנשים במדינת ישראל – אני לא נמנה עליהם – שמוכנים לשלם הרבה כסף על שידורי ספורט.

גלעד ארדן: זה התחביב שלהם.

<קריאה: לא הרבה.

גלעד ארדן: לעומת זאת, בדרמות ובנושאים אחרים, לצערי זה עדיין לא המצב.

גלעד ארדן: כשאתה מדבר על זה ששידור ציבורי לא צריך לכוון בעיקר לשיקולי רייטינג, אנחנו חייבים לשים איזושהי מכסה בנושא הזה.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לדרדר את הדיון הזה לאווירה לא טובה אבל באופן עקרוני, אם לא נגביל את זה, שידורי הספורט אפשר לקנות מהארץ ומהעולם ובסכום בלתי מוגבל ודרך זה להשיג רייטינג לא רע של קהל חובבי הספורט בישראל שיעדיף את זה מאשר לשלם כסף בערוצים ייעודיים לזה אבל אנחנו מפספסים את הייעוד המרכזי של השידור הציבורי.

גלעד ארדן: אתה רוצה להפרות את היצירה הישראלית, את שוק התוכן, שחקנים, כותבים, תסריטאים, אז כל סכום שאני אכתוב כאן, הוא לא יהיה מספיק.

גלעד ארדן: אם הרשות תהיה טובה ואם יהיה כסף והכנסות מפרסום – ודרך אגב, לדעתי האוצר יביא עוד בשורות על הגדלת התקציב – אני חושב שלאירועים כאלו לאומיים שמעניינים את כלל הציבור, יותר מהקהל השבוי של שידורי הספורט, המנכ"ל יצטרך לתכנן לקראת אותה שנה.

גלעד ארדן: הרי מונדיאל לא נופל בהפתעה וגם לא אולימפיאדה, אז שייקח את זה בחשבון לקראת הפעם בשנתיים או פעם בארבע שנים וישריין מראש תקציבים.

גלעד ארדן: ראינו גם שכאשר יש אירועים כאלה, יותר קל למכור על בסיסם פרסומות וחסויות.

גלעד ארדן: ברור שזאת פשרה.

עיסאווי פריג': 15 מיליון זה לא סכום קטן.

עיסאווי פריג': כמה אתם משלמים היום לליגת העל בכדורסל?

<משה שגב: אנחנו מדברים בכלל.

עיסאווי פריג': אתם לא מגיעים לסכומים כאלה.

<משה שגב: בליגת העל מגיעים.

גלעד ארדן: עיסאווי, יש שאלה אחרת והיא האם זה שווה את הסכום הזה.

גלעד ארדן: יכול להיות שאם ידעו שם שיש לרשות פחות, תראה שהמחיר גם יכול לרדת.

גלעד ארדן: אני כבר למדתי שכאשר באתי לבזק עם הרשות השנייה והודענו להם שמבטלים, הם הורידו חמישים אחוזים ממחיר ההפצה של ה-DTT.

גלעד ארדן: כשרואים שיש כסף בקופה, המחיר עולה.

עפר שלח: יש הגדרה על מה אפשר להוציא את הכסף הזה?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': המנכ"ל יחליט.

קארין אלהרר: אדוני השר, בהתייחס לשאלה של עפר.

קארין אלהרר: אני חושבת שאחד הדברים שבאמת השידור הציבורי, התפקיד שלו הוא גם להביא את הספורט שהוא לא הפופולרי ביותר.

קארין אלהרר: אחד הדברים – קיבלתי פניות – הוא אותו ספורט נשים שלא משודר בערוצים אחרים, הספורט הפרה-האולימפי שלא מקבל ביטוי באף ערוץ תקשורת שמשדר ספורט אחר.

קארין אלהרר: אני חושבת שכן יש מקום ולו בהתייחסות בפרוטוקול לקרוא למשדר הציבורי החדש כן לתת את הדעת בדיוק לסוג הספורט הזה כך שגם אם אני ארצה לקנות אותו בערוץ 5 בלוויין, אני לא אוכל לעשות את זה כי הם לא קונים את הזכויות לדבר הזה.

<קריאה: ספורט בערוץ הילדים.

<קריאה: ליגת נוער וכולי.

עיסאווי פריג': שאלה לכבוד השר.

עיסאווי פריג': למה בכל זאת את ה-15 מיליון לא חשבת לקחת לחדשות?

עיסאווי פריג': זה סכום גדול.

גלעד ארדן: קודם כל, הייתה התחבטות גם אצלנו וגם בוועדת לנדס בנושא הזה.

גלעד ארדן: בתחום של חטיבת החדשות, כשאנחנו רוצים לייצר גוף – קודם צלבתם אותי על עניין הביקורתיות, הכוח והעוצמה של חטיבת החדשות והאקטואליה להיות גוף שנותן מענה – והגוף הזה צריך לתת מענה, ובוא נשווה את זה לחדשות 2 שהתקציב שלהם הוא 95 מיליון שקלים ואין להם שמונה תחנות רדיו.

עיסאווי פריג': גם כאן אין לך שמונה תחנות רדיו.

גלעד ארדן: כרגע יש לי שמונה ואני מאמין שבטווח הנראה לעין השמונה האלה גם יישארו.

גלעד ארדן: את העתיד אף אחד מאתנו לא יודע.

גלעד ארדן: לכן אני חושב ש-160 מיליון זה לא סכום מאוד מאוד גדול ולהתחיל להוריד ממנו עכשיו את הספורט, עלול להחליש את הגוף הזה.

גלעד ארדן: הייתה דילמה.

גלעד ארדן: אני לא אומר שלא הייתה דילמה.

גלעד ארדן: חשבתי שלאור העלייה המשמעותית שיש כאן בהקצאה להפקות חיצוניות, אף אחת מהאופציות היא לא מושלמת.

גלעד ארדן: שוב, יש מגעים להוסיף עוד כסף לתקציב אבל בין להוריד את זה מחטיבת החדשות והאקטואליה לבין שזה יהיה, אם זה יהיה, כמו ששמת לב, לא חייבנו את ההשקעה הזאת בספורט.

גלעד ארדן: לא חייבנו.

גלעד ארדן: זה לא לפחות כמו בדרמה.

עיסאווי פריג': אנחנו יודעים שיהיה.

גלעד ארדן: אני לא יודע.

גלעד ארדן: אם יהיה מענה דרך השוק המסחרי לשידורי ספורט, וכאן אני רוצה לומר גם לחבר הכנסת שלח.

גלעד ארדן: יש בהחלטות מועצת הכבלים והלוויין החלטות ומאפיינים של שידורי ספורט והסוגים שלהם היכן הם חייבים להיות משודרים בערוץ שהוא פתוח והוא בחינם לכלל האוכלוסייה.

גלעד ארדן: בין היתר זה המונדיאל משלבים מסוימים שלו.

עפר שלח: ערוץ 5 לצורך העניין הוא ערוץ שפתוח היום לכלל האוכלוסייה.

עפר שלח: הוא עונה על הקריטריון הזה.

גלעד ארדן: רק למי שמחובר ללוויין ולכבלים.

עפר שלח: תכניס אותו לחבילה השנתית.

עפר שלח: 15 מיליון שקלים זה סכום שבשוק הספורט הוא נופל בין הכיסאות.

עפר שלח: הוא לא מספיק גדול כדי להיות שחקן על הדברים הפופולריים שאני מעלה בכלל שאלה אם הם צריכים להיות בשידור הציבורי.

עפר שלח: אני ממש לא בטוח שהם צריכים להיות.

עפר שלח: אגב, מסורתית רשות השידור שידרה למשל אירועים כמו המונדיאל והאולימפיאדה כתוצאה מכך שהיא הייתה חברה ב-IBU והיה לזה סוג של בלעדיות על העניין.

גלעד ארדן: גם היום אבל שזה ב-IBU, עדיין זה עולה 21 מיליון שקלים.

גלעד ארדן: בכמה מכרתם לרשת?

<קריאה: שלושה מיליון אבל האולימפיאדה הבאה היא כבר לא של IBU אלא של רשות השידור.

עפר שלח: בדיוק.

עפר שלח: ב-2016 היא תשודר בערוץ הספורט.

גלעד ארדן: לא בטוח שערוץ הספורט ישמח להשקיע את הכספים שם.

עפר שלח: להבנתי הוא ישקיע.

עפר שלח: לא זאת הנקודה.

עפר שלח: זה סכום שהוא לא לכאן ולא לשם.

עפר שלח: אני חושב שספורט הוא עמוד שדרה של תחנת טלוויזיה ראויה ואני אומר שבסוף כשאתה לוקח את מפת השידורים, אתה בסופו של דבר, היסטורית, רשות השידור השקיעה בנכסים שהם היו נכסים אטרקטיביים אבל בעיני לא ראויים לשידור ציבורי כמו למשל שידורים של קבוצת כדורסל אחת, דבר שיצר עיוות גם בשוק של הכדורסל, או בדברים שיש להם תחרות בספורט.

עפר שלח: בעיני מה שיש לו תחרות ראויה בשוק המסחרי לא צריך להיות בשידור הציבורי.

עפר שלח: גם הסכום הוא סכום שאתה לא תהיה לא לפה ולא לשם.

עיסאווי פריג': אתה מדבר על ליגה לאומית.

עפר שלח: אם ייקחו למשל את הליגה הלאומית בכדורגל ולא את ליגת העל, על זה אני מוכן לדבר.

<משה שגב: רק להזכיר לכם שלמשל השנה החולפת עם מכבי חיפה ומכבי תל אביב ששיחקו בליגה האירופאית, הכריחו אותנו.

<משה שגב: אנחנו בכלל לא ניגשנו למכרזים האלה אבל הכריחו אותנו וגם קבעו לנו את המחיר.

<משה שגב: אתם צריכים להבין שיש דברים שפתאום בא מישהו וכופה עליך, למה?

<משה שגב: כי אתה השידור הציבורי.

<משה שגב: מה פתאום בערוץ 5?

<משה שגב: אנחנו רוצים שזה יהיה בשידור פתוח ונקי לכל עם ישראל.

עיסאווי פריג': אנחנו אומרים שיש שוני, ואני מסכים עם עפר, בין ליגת העל שהיא מקצוענית וליגה ברמה אחרת לבין ליגות אחרות שהן ממלכתיות עממיות עם אספקט חברתי.

<משה שגב: כמו שאנחנו רואים היום, הספורט הוא מנוף ליצירת רייטינג גם לחדשות וגם לסדרות שמשדרים.

<משה שגב: לכל.

קארין אלהרר: זה לא אמור להיות הטריגר.

<קריאה: השידור הציבורי יהיה כל כך טוב, שלא יצטרך מנוף.

<משה שגב: הלוואי.

גלעד ארדן: עפר, אני מבין מה אתה אומר ועדיין אנחנו לא חסמנו.

גלעד ארדן: הרצון הוא להמריץ ספורט מבחינת גוף שידור וזה הדבר הכי פשוט לעשות אל מול התחקירים, התעודה, הדרמה והדברים האחרים כי אתה קונה זכויות של משהו שקורה ואתה משדר אותו.

גלעד ארדן: יש לך גם קהל של צופים די גדול.

גלעד ארדן: שוב אני אומר, השמיכה היא אותה שמיכה.

גלעד ארדן: ה-15 מיליון, אני מסכים אתך שזה לא יהפוך אותו לשחקן משמעותי בתחום הזה אבל זה עדיין כן יכול לתת מענה לכשלים שלא משודרים בשום מקום.

גלעד ארדן: היו אלי פניות, לא משנה אם זה הפועל ירושלים שמייצגת את ישראל כאן ושם וזאת לא מכבי תל אביב שזה מבוקש ממילא, כדורסל נשים.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני לא בטוח שהם צריכים ללכת לדברים שהם ממילא הכי מבוקשים ויקנו אותם בערוצים פתוחים אחרים אם הם לא יקנו אותם.

עפר שלח: הפועל ירושלים בכדורסל עם רייטינג פחות מהדוקו הכי זול.

גלעד ארדן: מה המסקנה?

עפר שלח: יש דפוס צריכה ישראלי שצריך להבין אותו.

גלעד ארדן: אבל השידור הציבורי לא אמור ללכת על פי הרייטינג.

עפר שלח: זה מה שאני אומר.

עפר שלח: אם אתה מחליט שהספורט הוא ספורט שהולך לשקף, כמו שקארין אמרה, דברים שלא משודרים במקומות אחרים, זה סיפור אחד וזה נכון מאוד בעיני ואז הסכום הוא סביר.

עפר שלח: תבין שאתה לא מדבר כאן לא על רייטינג אלא אתה מדבר על משהו שהוא בקטגוריה אחרת.

<אמיר גילת: ואז התקציב מספיק.

עפר שלח: אני רק אומר שיהיה ברור על מה אנחנו מדברים.

<אמיר גילת: ברור שספורט הוא אחד הרגליים של השידור הציבורי.

<אמיר גילת: אם אתה הולך על כשלי שוק והדברים שרוצים, אתה כן במסגרת התקציב.

<אמיר גילת: אם אתה הולך לכיוון של רייטינג, אתה לא.

קארין אלהרר: אני באמת חושבת שלאורך כל הדיונים דיברנו על זה שהמדד שעל פיו ייבחן הערוץ הוא לא הרייטינג.

קארין אלהרר: זה לא המקום לרייטינג.

קארין אלהרר: המקום הוא לשידור ציבורי איכותי.

קארין אלהרר: בעיניים שלי, כשאני רואה שידור ציבורי איכותי, אלה בדיוק אותם דברים שכשלי השוק לא מביאים לשידורם במקום אחר.

קארין אלהרר: אני בהחלט חושבת שבנסיבות האמורות ונוכח העובדה שהמועצה מורכבת ברובה מנשים, 15 מיליון שקלים זה סכום שיספיק.

קארין אלהרר: שלונסקי, בבקשה.

<משה שלונסקי: בסדרי עדיפויות, הספורט לא יכול להיות ראשון.

<משה שלונסקי: אם הציבור לא משלם בעצמו אגרה, הוא צריך להבין שיש לזה מחיר.

<משה שלונסקי: הספורט יהיה באמת לדברים יחסית איזוטריים.

<משה שלונסקי: הערוץ הזה לא יכול להיות שחקן מרכזי בשידורי הספורט אלא אם יש לו, בגלל הנוכחות שלו בארגון האירופי, הוא מקבל את האולימפיאדה בזול.

<משה שלונסקי: בעיקרון הוא לא מרכיב מרכזי בשידורי הספורט וצריך לוותר.

<משה שלונסקי: הערה קצרה לך.

<משה שלונסקי: אל תגידי את המשפט לא שיקולי רייטינג.

<משה שלונסקי: אין רייטינג, אין ערוץ.

<משה שלונסקי: אוי ואבוי אם הערוץ הזה לא יביא בערב את השבעה, שמונה, תשעה אחוזים כי אז הוא לא יהיה קיים.

<משה שלונסקי: זה לא ערוץ 8 שיכול להביא חצי אחוז.

<משה שלונסקי: הוא חייב להביא מה שאני קורא רחב וגבוה ואוי ואבוי אם הוא לא יהיה שם.

קארין אלהרר: הכוונה שלי הייתה ששיקול הרייטינג לא עומד לבדו כמו שהוא עומד בערוצים המסחריים.

עיסאווי פריג': ה-15 מיליון שהשר מציע ואנחנו אומרים שזה לא בסדר העדיפות, אין אגרה והציבור ירגיש שיש פגיעה.

<משה שלונסקי: אתה לא בא להעניש את הציבור.

עיסאווי פריג': אני לא מעניש.

עיסאווי פריג': אתה כאיש תקשורת, איש ניהול ועיתונאי, איך אתה רואה את המכלול הזה, איך הוא יקבל ביטוי בשורה התחתונה של רייטינג?

<משה שלונסקי: אני רק יכול להגיד לך שאני מצטער אבל אין ברירה.

<משה שלונסקי: בסדרי עדיפויות, זה החדשות והיצירה הישראלית באות לפני הספורט.

<משה שלונסקי: לספורט יש אלטרנטיבה וליצירה הישראלית אני לא בטוח שיש אלטרנטיבה.

<משה שלונסקי: בין זה לזה הייתי מוותר על הספורט, לצערי הרב.

<קריאה: אז אתה מסתפק ב-15 מיליון.

<משה שלונסקי: כן, כדי שיהיה משהו.

<עפרה אייבר: אני רוצה לשאול לגבי השקעה בקולנוע.

<עפרה אייבר: החשיבות של השקעה בקולנוע.

קארין אלהרר: לגבי הקולנוע היה דיון ארוך עם כל המפיקים, עם כל היוצרים ועם כל הבימאים.

קארין אלהרר: דיברנו על הדברים.

קארין אלהרר: אם השר ירשה לי, אני יכולה לחזור על הדברים שנאמרו, שהמקום של קידום הקולנוע בישראל הוא דרך משרד התרבות ולא דרך החוק הזה.

קארין אלהרר: יש הרבה דברים שהיו הצעות כדי לשפר את מצבה של החברה הישראלית וכולן הצעות ראויות וטובות אבל לא מקומן של כולן בתוך חוק שכל מטרתו היא להקים תאגיד שידור ציבורי ישראלי.

קארין אלהרר: זה חשוב.

קארין אלהרר: אני לא מפחיתה.

<עפרה אייבר: לעולם גופי שידור ציבוריים משקיעים בקולנוע.

<עפרה אייבר: קולנוע מאוד משמעותי בגוף ציבורי.

קארין אלהרר: אני בטוחה שאם התקצוב יבוא ממשרד התרבות, הדבר עדיין יקדם את הקולנוע ואם יהיה צריך, זה ייחשב כהפקת מקור קנויה.

קארין אלהרר: הכול יהיה בסדר.

עיסאווי פריג': אני מציע - מאחר ויש לנו מגבלה תקציבית בכל הסוגיה של רשות השידור היום, אני רואה את ההשלכות הרוחביות של זה - שבמידה ויחול שינוי מבני ברשות שיפתח תקציבים נוספים, אני מציע לציין את הסוגיה של הקולנוע בפרק.

קארין אלהרר: אם יצליחו לגייס מאות מיליונים בפרסומות, אף אחד לא מפריע להם.

עפר שלח: אני רוצה להזכיר שיש היום חוק קולנוע והסכום במסגרת חוק הקולנוע יגיע קרוב לשמונים מיליון שקלים.

עפר שלח: נדמה לי שזה מצב יותר טוב ממצבה של רשות השידור.

<עפרה אייבר: אנחנו מסכימים שיהיה גם חוק המוזיקה.

עפר שלח: על הגב הדואב של רשות השידור צריך לתקן גם את הדבר הזה.

עפר שלח: מי כמוני בעסק הזה.

<אתי בנדלר: השאלה אם יש עוד תיקונים לתוספת.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להזכיר לשר שאמרת שתביא לוועדה אם להקצות חמישה אחוזים מהתקציב לערוץ הילדים ונוער לסוגה עילית.

עיסאווי פריג': מתוך הארבעים?

<אתי בנדלר: אתה העלית את זה.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': אתה אמרת את זה.

עיסאווי פריג': חמישים אחוזים סוגה עילית.

עיסאווי פריג': אתה העלית את זה.

גלעד ארדן: אני לא זוכר שהעליתי וגם לא מבין את מה העליתי.

עיסאווי פריג': אני שאלתי.

<אתי בנדלר: אמרת שתשקול את זה.

גלעד ארדן: באיזה סעיף?

<אתי בנדלר: אני מניחה שמדובר בסעיף 4 לתוספת.

<אתי בנדלר: מישהו העלה כאן שיקנו סדרות מסין.

קארין אלהרר: זה מקומיות לבקשתו של שר החינוך.

גלעד ארדן: כל הכסף הוא למקומיות וחוץ מזה חזקה על משרד החינוך שהודיע לי אתמול ששוריינו לו בתקציב השנתי ארבעים מיליון שקלים לטובת הפקת תכנים חינוכיים ויש כאן סעיף שמחייב אותנו לשדר אותם בערוץ הילדים.

גלעד ארדן: יחד עם העובדה שמדובר בתאגיד שידור ציבורי שהוא לא אמור בשום דרך להוות תחליף לערוצי ילדים אחרים שהתכנים בהם הם מסוג אחר – ואני אומר זאת בעדינות – אני לא רואה צורך כאן לכבול באיזו הגדרה שלא ברור מהי.

<אתי בנדלר: יש שינויים נוספים בתוספת שאתם מבקשים להצביע עליהם?

גלעד ארדן: בסעיף 5 יש את ה-לפחות לגבי הערוץ הערבי.

גלעד ארדן: ב-4 וב-5 צריכה להתווסף המילה לפחות לסכומים.

גלעד ארדן: גם ב-3.

עיסאווי פריג': כבוד השר, אתה בדקת את העשרים מיליון וזאת המסקנה הסופית אליה הגעת?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: זה לא עשרים אלא זה עשרים בהתחלה ואחרי כן שלושים וזה לא כולל ההפקות הפנימיות, העובדים והשכר.

עיסאווי פריג': כן, אבל בחדשות לא צבעת במחלקת החדשות המאוחדת לגבי החדשות בערבית.

גלעד ארדן: איך אני יכול לצבוע את זה?

גלעד ארדן: ברצינות.

גלעד ארדן: נגיד שיש עובדים בחטיבת החדשות, אקטואליה, שהם עושים תכנים גם לעברית וגם לערבית.

גלעד ארדן: אני לא יודע, אני לא הפעלתי אף פעם חטיבת חדשות.

גלעד ארדן: הולכים ומצלמים חדשות, חלק שמים קריינות בערבית ומשדרים את זה בערוץ בערבית ובחלק שמים קריינות בעברית.

גלעד ארדן: אני לא עשיתי בחטיבת החדשות שום חלוקה פנימית בנושא הזה.

עיסאווי פריג': אני מציע, כמו שיש את משרד החינוך בחינוכית והוא דואג לכמה עשרות מיליוני שקלים, ובצדק, לטלוויזיה, אולי יש מקום לפנות לרשות לפיתוח כלכלי במסגרת תכניתה חומש שעכשיו עובדים עליה ולקחת נתח עבור הטלוויזיה כמקור נוסף.

עיסאווי פריג': עקבת אחרי מה שאמרתי?

גלעד ארדן: שמעתי, כן.

גלעד ארדן: אני מאוד בעד שהם ייתנו כסף אבל אני לא השר הממונה עליהם.

גלעד ארדן: על איזה גוף דיברת?

עיסאווי פריג': על הרשות לפיתוח כלכלי שם עכשיו עובדים על תכנית החומש והיא מאגמת את כל המשאבים של המגזר.

גלעד ארדן: באיזה משרד ממשלתי?

עיסאווי פריג': נדמה לי שהממונה הוא יעקב פרי, יושב ראש ועדת השרים.

<קריאה: במשרד ראש הממשלה.

גלעד ארדן: אני לא יכול להציע על חשבון המשרד שלו שהם ישקיעו בזה.

גלעד ארדן: אתה יכול לפנות אליו ישירות ואם הוא ירצה, הוא ישקיע.

גלעד ארדן: אני חושב שזה רעיון יפה ואין לי דבר נגדו.

גלעד ארדן: זה לא הכסף שלי.

קארין אלהרר: עיסאווי, אם אתה רוצה, תפנה.

עיסאווי פריג': אני אפנה.

עיסאווי פריג': בוודאי שאני אפנה.

עיסאווי פריג': הגשתי את זה כהסתייגות אבל אני מעלה את זה כתיקון.

עיסאווי פריג': בהגדרה של סוגה עילית, וכאן התקיים דיון בין המפיקים למוזיקאים ולפי מיטב ידיעתי הם הגיעו להבנה, רציתי להרחיב את ההגדרה של סוגה עילית ולהכניס בה את הצד המוזיקלי.

עיסאווי פריג': שתהיה בסל יצירה מוזיקלית.

<קריאה: התנגדות מוחלטת.

<קריאה: גם אני.

גלעד ארדן: כבר קיימנו דיון בנושא.

קארין אלהרר: מותר לו להביע את דעתו.

קארין אלהרר: אל תפריעו לו.

עיסאווי פריג': אני לא מציע את זה כסעיף נפרד אלא אני מציע את זה כהרחבת סל סוגה עילית.

קארין אלהרר: מה ההצעה?

עיסאווי פריג': בהגדרת סוגה עילית, תוספת האומרת תיעוד של יוצרים ויצירות ישראליות ותהליכי יצירה מוזיקלית ישראלית.

עיסאווי פריג': הדבר הזה יבוא כהגדרה לתכנית תעודה ותכניות דרמה.

עיסאווי פריג': להוסיף דרמה מוזיקלית.

גלעד ארדן: אבל אנחנו לא פותחים על זה דיון.

גלעד ארדן: אלה הצעות שלו שכבר נדונו בעבר אבל הוא חוזר עליהן כדי שתהיה הצבעה עליהן.

<קריאה: אפשר להתייחס?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: היה דיון ונגמר.

קארין אלהרר: הוא מעלה את זה להצבעה.

<אתי בנדלר: יש את ההצעה של חבר הכנסת פריג' ויש עוד הצעות.

<אתי בנדלר: אני שאלתי את עופר מרגלית.

<אתי בנדלר: סעיף 6 לתוספת מדבר עדכון סכומי ההוצאה השנתית ומדבר על כך שהסכומים שנקובים בתוספת הזאת יתעדכנו מדי שנה ב-1 בינואר.

<אתי בנדלר: שאלתי אותו מתי יהיה העדכון הראשון בהתאם להצעתם כדי להבהיר את זה.

<עופר מרגלית: מועד תחילת הגוף הוא 2015 לפי החקיקה ולכן שנת הבסיס היא 2015, מה שאומר שהעדכון הראשון יהיה ב-2016.

<אתי בנדלר: זה מה שמוצע.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, עדכון ראשון יהיה ב-2016.

גלעד ארדן: כי הגוף קם בין אפריל לסוף ספטמבר 2015.

גלעד ארדן: עופר צודק.

<אתי בנדלר: עדכון ראשון יהיה ב-1 בינואר 2016.

<אתי בנדלר: אפשר לכתוב את זה.

<אתי בנדלר: או ב-1 בינואר בשנה שלאחר הקמתו.

<אתי בנדלר: נראה איך ננסח את זה.

<יורם בן דוד: רציתי לשאול את השר כי התרשמתי שהשר אמר שהוא יבדוק אפשרות שמהתשעים מיליון הנוספים מתוך המאתיים יוקצה איזשהו אחוז ולו קטן לטובת עידוד המוזיקה המקומית הישראלית.

<יורם בן דוד: אין לנו פלטפורמות אחרות כידוע לכבוד השר.

גלעד ארדן: למיטב הבנתי, במטרות או בתפקידים של הגוף הכנסנו את הנושא של המוזיקה העברית ולכן חזקה על חברי הדירקטוריון שם שהם יפעלו לממש את התפקידים שהמחוקק הטיל על הגוף הזה.

גלעד ארדן: אמרתי בתחילת דבריי היום, עת הצגתי את הנושא, שאנחנו לא מעוניינים לרדת לרזולוציות של כבילת שיקול הדעת של הדירקטוריון באיזה סכום לעשות את הדבר הזה.

<יורם בן דוד: נשארו 65 מיליון שקלים מתוך המאתיים שאין להם כתובת ברורה.

גלעד ארדן: יש להם כתובת ואפילו הרבה כתובות.

<יורם בן דוד: כן, יש משכורות.

<יורם בן דוד: ברור.

גלעד ארדן: ממש לא.

גלעד ארדן: ממש ממש לא.

<יורם בן דוד: טוב שזה נאמר לפרוטוקול.

עיסאווי פריג': זה ליצירה בהגדרות שונות.

עיסאווי פריג': לא משכורות.

<מלי פולישוק: פוטנציאלית 65 מיליון יכולים ללכת לאיבוד.

<תמנה עורב: אני יכולה להעיר משהו בבקשה?

קארין אלהרר: כן.

<תמנה עורב: תודה רבה.

<תמנה עורב: אני רוצה להעיר לטובת אנשי הקולנוע שבזמנו בין שנת 1993 לשנת 2000 היו קופרודוקציות בין רשות השידור לבין מפיקי קולנוע.

<תמנה עורב: היו שם כל מיני הסדרים ואני יודעת את זה מידע אישי.

<תמנה עורב: נמצאים כאן אנשי המחלקה המשפטית שיוכלו להעיד על כך.

<תמנה עורב: אני חושבת שאפשר אולי לעשות את אותם דברים גם לטובתם בפעם הזו, בשידור הזה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: איתי.

<איתי נבו לנדסברג: בפעם שעברה העליתי את העניין של האמנה הבינלאומית שמאפשרת עזרה בקופרודוקציה.

קארין אלהרר: דיברת על זה.

קארין אלהרר: כן.

<איתי נבו לנדסברג: היה כאן חשש שזה יפגע ביוצרים הישראלים.

<איתי נבו לנדסברג: הבאתי לכאן את שני הסעיפים הרלוונטיים, האחד מתוך האמנה עצמה עליה חתום משרד החוץ הישראלי ומשרד התעשייה הישראלי, ואני מבקש ממשרד התקשורת שידבר עם שני המשרדים האלה.

<איתי נבו לנדסברג: האמנה קובעת שכל צד ינהג בארצו בסרט הבא – נגיד סעיף קטן (1) - בסעיף זה כבסרט לאומי למטרת הטבות כלשהן המוענקות באותה מדינה לסרטים לאומיים.

<איתי נבו לנדסברג: חוק הקולנוע שמחיל את האמנות האלה, קובע שהסרט מוכר על פי אמנה בינלאומית לאחר שאושרה בידי מדינת ישראל כסרט שנעשה בשיתוף פעולה בין גורמים מפיקים מישראל לבין גורמים מפיקים מן המדינה שהיא צד לאמנה.

<איתי נבו לנדסברג: אין שם שום דבר שפוגע ביוצרים אלא להפך, מסייע.

<איתי נבו לנדסברג: אם משרד התקשורת חושש, אני אומר שידבר עם משרד החוץ ועם משרד התעשייה שחתומים על האמנה הזאת.

גלעד ארדן: אני לא מצליח להבין את הטענה.

גלעד ארדן: אני לא חושש אבל אני לא רוצה להכיר בזה כהפקה מקומית.

<איתי נבו לנדסברג: למה לא?

גלעד ארדן: כי יש הגדרה מהי הפקה מקומית ואתה אמרת שאתה לא רוצה לעמוד בקופרודוקציה.

<איתי נבו לנדסברג: אני אמרתי?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: אני לא יודע איפה זה היה אבל הקראנו שזה 75 אחוזים מכל שרשרת הייצור שצריכה להיות עם אנשים מקומיים.

<איתי נבו לנדסברג: אבל האמנה הזאת מאפשרת לך בדיוק כמו שקראתי בסעיף הראשון.

גלעד ארדן: אבל האמנה הזאת היא לא לצרכים האלה אלא היא לצרכים אחרים של שיתופי פעולה אתה רוצה שעל בסיס האמנה הזאת אני אכיר בקופרודוקציה כהפקה מקומית לצורך המאתיים מיליון.

<איתי נבו לנדסברג: על פי החוקים שלנו.

גלעד ארדן: מה זה חוקים?

גלעד ארדן: איזה חוקים?

גלעד ארדן: לי יש את החוק הזה ואין לי חוקים אחרים.

גלעד ארדן: אני רוצה לשאת באחריות שיהיו בשוק היצירה המקורי 180 מיליון שקלים לפי ההגדרה מהי הפקה מקומית.

גלעד ארדן: עכשיו תסביר לי, אם אני אכיר בקופרודוקציה כהפקה מקומית, איך אני אוכל אחר כך להישיר מבט אל היוצרים ולהגיד שהשקעתי 180 מיליון כאשר למעשה אולי השקעתי בהם שמונים מיליון ומאה מיליון יצאו לחוץ לארץ אצל השותפים.

<איתי נבו לנדסברג: לא.

<איתי נבו לנדסברג: הכסף מחוץ לארץ מגיע מחוץ לארץ מאותם גורמי הפקה מחוץ לארץ.

<איתי נבו לנדסברג: הכסף הישראלי מגיע מישראל כאשר יש גורם הפקה ישראלי.

<איתי נבו לנדסברג: זה מה שהאמנה קובעת.

<קריאה: אתה מבקש את החלק היחסי.

גלעד ארדן: לפי הפרשנות שלי זה גם היום כך.

גלעד ארדן: זאת אומרת, הכסף שמיוחס שם להפקה הישראלית יוכר כהפקה מקומית ישראלית.

<איתי נבו לנדסברג: אני יכול לתת דוגמה ספציפית.

גלעד ארדן: אני רוצה לעודד שהרוב יקרה בישראל.

גלעד ארדן: אני לא רק רוצה שייחסו כסף.

<איתי נבו לנדסברג: אני יכול לתת דוגמה ספציפית מהימים האלה.

<איתי נבו לנדסברג: יש סרט שצולם במחנות ההשמדה על ידי היצ'קוק בהפקה בריטית שחלקו מצולם בישראל, התזמורת הפילהרמונית, חלק מהניצולים וכולי, על ידי צוות ישראלי כאשר מה שמתבצע בישראל, יש בו את ה-75 אחוזים צוות ישראלי וכולי.

<איתי נבו לנדסברג: ההפקה בכללה היא לא 75 אחוזים צוות ישראלי אלא היא בשיתוף פעולה עם הבריטים.

גלעד ארדן: אם ההפקה היא לא 75 אחוזים, אז היא לא 75 אחוזים.

<איתי נבו לנדסברג: אבל האמנה מאפשרת.

גלעד ארדן: אבל האמנה היא לא לצורך הכרה בהפקות.

גלעד ארדן: מה זה אמנה?

גלעד ארדן: מה אומרת האמנה?

גלעד ארדן: תסביר מה אומרת האמנה.

גלעד ארדן: המילה אמנה לא מעבירה אותי לדום.

גלעד ארדן: מה אומרת האמנה?

גלעד ארדן: במה היא מחייבת אותי?

<איתי נבו לנדסברג: האמנה אומרת שכל צד ינהג בארצו בסרט הבא כבסרט לאומי, כלומר, הפקה מקומית למטרת הטבות כלשהן המוענקות באותה מדינה לסרטים לאומיים.

<איתי נבו לנדסברג: ההפקה שהצגתי לך כרגע, הסרט הזה למרות שבכללותו הוא סרט בריטי בשיתוף פעולה עם מפיקים ישראלים, הוא ייחשב כהפקה מקומית בישראל כיוון שחלקו שמצולם בישראל, יש בו את העמידה בתנאים שלנו, של ישראל.

גלעד ארדן: אבל זה לצורך קבלת הטבות.

גלעד ארדן: כמו שאמרתי קודם, זה משרד התרבות.

גלעד ארדן: זה לצורך קבלת הטבות.

גלעד ארדן: גוף שידור שרוצה לשים על המסך שלו את תוצרת הארץ ואתה רוצה שיכירו בקופרודוקציות האלה, מעבר לקבלת הטבות כספיות, גם כהפקה מקומית.

גלעד ארדן: זאת מחלוקת ערכית בעניין הזה.

<ליזקה אסא: אפשר להוסיף משהו על דבריו של איתי?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: העובדה שבכלל התרתי דיון שחוזר על עצמו היא יפה.

קארין אלהרר: אנחנו לא נפתח מחדש את כל הדיון.

<ליזקה אסא: יש כאן נקודה שלא מובהרת וזאת הבהרה קטנה.

<ליזקה אסא: אני חושבת שהשר לא מבין שבסך הכול - - -

קארין אלהרר: אל תגידי השר לא מבין.

קארין אלהרר: תגידי שאולי לא הובהר.

גלעד ארדן: יכול להיות שאני לא מבין.

<ליזקה אסא: לא, סליחה, חס וחלילה, לא פגעתי באינטליגנציה של השר.

<ליזקה אסא: אני מתכוונת לומר שהאמנה היא סיטואציה שהיא וין-וין.

<ליזקה אסא: כאשר אנחנו עושים קופרודוקציה עם הבריטים, אנחנו מביאים 400 אלף שקלים והם מביאים מיליון שטרלינג, אנחנו על המסך הישראלי בשידור הציבורי מקבלים תוצאה של מיליון שטרלינג פלוס 400 אלף שקלים.

<ליזקה אסא: הפרודקשן שם הוא מאוד מאוד גדול.

<ליזקה אסא: בהפקה הישראלית, מתוך ה-400 אלף שקלים שהשידור הציבורי ישקיע, יהיו 75 אחוזים שהם הולכים לשוק הישראלי.

גלעד ארדן: אז מה את מבקשת?

גלעד ארדן: אם זה עומד בהגדרה של הפקה מקומית, זה מוכר כהפקה מקומית.

גלעד ארדן: מה אתם מבקשים?

גלעד ארדן: האם אתם מבקשים שכאשר יש משקיע זר והוא לא עומד בהגדרה של הפקה מקומית, זה יוכר כהפקה מקומית?

גלעד ארדן: זאת הבקשה?

<איתי נבו לנדסברג: לא.

גלעד ארדן: אם זה עומד, זה עומד ולא משנה גם אם משקיע מאו צה טונג את הכסף.

גלעד ארדן: לא אכפת לי מי משקיע את הכסף.

גלעד ארדן: זה לא משנה.

גלעד ארדן: כתוב בסעיף 1 הפקה מקומית, תכנית טלוויזיה שרוב יוצריה – את מייצגת את היוצרים בישראל – רוב מבצעיה, רוב הצוות הטכני–הנדסי שנטל חלק בהפקתה ורוב צוות ההפקה הם תושבי ישראל המתגוררים בה דרך קבע.

גלעד ארדן: כלומר, אם אפילו שישים אחוזים הם ישראלים וארבעים אחוזים הם זרים, זה מוכר.

גלעד ארדן: מה אתם מבקשים?

<ליזקה אסא: אנחנו מבקשים שאם עושים הפקה כזאת, איך שזה נספר היום, איך שמתייחסים לזה היום, מתייחסים לזה כאל הפקה של מיליון ו-400 ואומרים שמרבית הכסף בא מחוץ לארץ.

<ליזקה אסא: אנחנו מבקשים, כדי שנוכל לעשות הפקות יוקרתיות שייראו על מסך השידור הציבורי - - -

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: תודה.

גלעד ארדן: לדעתי פרשנות הסעיף היא שאם תכנית עומדת בהגדרה של הפקה מקומית, אז כל הכסף שיצא אליה הוא כסף לעניין הזה.

<איתי נבו לנדסברג: אני מבקש להסביר במילה אחת.

<איתי נבו לנדסברג: הקופרודוקציה מורכבת משיתוף פעולה.

<איתי נבו לנדסברג: שיתוף הפעולה הזה הוא גם בהשקעה של כסף וגם בהשקעה של צוותים.

גלעד ארדן: אתה מבין שעכשיו אתה מבקש משהו שונה ממה שהיא אמרה?

<איתי נבו לנדסברג: לא.

<איתי נבו לנדסברג: אני מסביר לך את אותה בקשה מקורית שלי.

<איתי נבו לנדסברג: אנחנו מדברים באותה שפה.

<איתי נבו לנדסברג: הקופרודוקציה מאפשרת להכיר בחלק הישראלי של הקופרודוקציה כהפקה מקומית.

<איתי נבו לנדסברג: כאשר באה לוועדת התקשרויות של רשות השידור כל ההפקה, כל ההפקה נחשבת בריטית.

גלעד ארדן: החלק היחסי יוכר רק אם ההפקה תגרום לזה שה-75 אחוזים הם ישראלים כי אחרת התוצאה יכולה להיות שהכול יהיה קופרודוקציות, הכול יהיה ארבעים אחוזים ישראלי ויוציאו מאתיים מיליון שקלים רק על קופרודוקציות ויהיה שוב שידורי ספורט.

גלעד ארדן: יופי, ויש לנו מישהו מחוץ לארץ שיעשה את העבודה עבורנו.

<איתי נבו לנדסברג: יש מצב שאתם מדברים עם משרד החוץ ועם משרד התעשייה?

גלעד ארדן: הם יכולים לדבר אתי.

גלעד ארדן: אני לא אלך לרדוף אחריהם.

קארין אלהרר: אדוני השר, אתם מתכוונים להציע הצעה?

גלעד ארדן: לא.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

עיסאווי פריג': רגע.

עיסאווי פריג': יש לי שאלה.

גלעד ארדן: יש לכם הצעה, תביאו אותה לפני.

עיסאווי פריג': בהגדרה שאמרת, תכנית טלוויזיה שרוב יוצריה, למה רק טלוויזיה?

עיסאווי פריג': למה אין רדיו?

עיסאווי פריג': בסעיף הגדרות, הפקה מקומית.

גלעד ארדן: יש הפקות חיצוניות ברדיו?

עיסאווי פריג': יש.

עיסאווי פריג': למה אתם מתעלמים מזה?

גלעד ארדן: אני לא מבין את השאלה.

גלעד ארדן: בנוגע להפקות מקומיות טלוויזיוניות, אתה רואה שיש סוללה של אנשים בכל דיון שרוצים.

גלעד ארדן: פעם פגשת כאן מישהו שאמר למה לא מוציאים הפקות ברדיו?

עיסאווי פריג': לא, אבל אני יודע שיש הפקות רדיו.

<קריאה: אלה לא אותם מספרים.

<קריאה: אין ברדיו את המספרים שיש בטלוויזיה.

<קריאה: אין את הבעיה.

גלעד ארדן: כי כנראה שאין בעיה שצריך לחייב את זה בחוק.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני לא מעוניין לעשות את זה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מבקשת להעלות להצבעה את סעיף 68.

<אתי בנדלר: בסעיף 68, אני מזכירה שיש בו את כל השינויים שהשר פירט בתחילת הדיון.

<אתי בנדלר: לסעיף 68 אין לנו הסתייגויות.

<אתי בנדלר: אני מדברת כרגע על סעיף 68 ולא על התוספת.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 68 עם התיקונים ובלי התוספת.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: סעיף 68 אושר

קארין אלהרר: סעיף 68 אושר.

קארין אלהרר: התוספת.

<אתי בנדלר: לגבי התוספת.

<אתי בנדלר: בנוסף לתיקונים שהשר פירט, יש הסתייגויות כדלקמן.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת נחמן שי: מימון שידורי חדשות מקומיות, ההוצאה השנתית שיוציא תאגיד השידור הציבורי למימון הפקה של שידורי חדשות מקומיות יומיות בטלוויזיה וברשת האינטרנט יהיה עשרה מיליון שקלים מדי שנה.

דוד צור: נחמן שי רוצה שהחדשות המקומיות יהיו בתוך רשות השידור, בתוך השידור הציבורי החדש.

קארין אלהרר: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת נחמן שי?

קארין אלהרר: בעד – 2

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: הצעתו של חבר הכנסת נחמן שי לגבי פרט 5 שעניינו במימון תכניות המיועדות לשידור בשפה הערבית.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת נחמן שי מציע להרחיב את זה, שהסכום הזה יכלול גם תכנים בשפה האנגלית וישודר באמצעות שידור לווייני ואינטרנטי לאוכלוסיות האזור ומדינות הסביבה.

קארין אלהרר: מי בעד ההצעה של נחמן שי?

קארין אלהרר: בעד – 2

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פריג', אתה הצעת שהחלוקה של מאתיים מיליון שקלים תהיה לפני הפחתה של עשרה אחוזים.

עיסאווי פריג': נכון.

<אתי בנדלר: אתה עדיין עומד על זה?

עיסאווי פריג': אני הצעתי ככלי עזר לשר בגלל סוגיית הספורט.

קארין אלהרר: ובהנחה שזה לא עוזר לו?

עיסאווי פריג': עשרת האחוזים, מתחילים להפחית אותם בהצעה המקורית מהמכה הראשונה.

עיסאווי פריג': אני אמרתי אחרי חמישים אחוזים תתחילו בעשרה אחוזים.

עיסאווי פריג': שתושבי חוץ לארץ ייהנו פחות.

עיסאווי פריג': השר התעקש שהם יעלו בעשרים מיליון.

גלעד ארדן: זה לא תושבי חוץ לארץ ייהנו.

גלעד ארדן: כשאחימאיר קונה מה-BBC או ממקום אחר תכנים זרים לשים ב"רואים עולם", אנחנו נהנים ולא הזרים נהנים.

עיסאווי פריג': הכסף הולך לכיס שלהם.

עיסאווי פריג': אם השר לא תומך, אני מוריד את זה.

<אתי בנדלר: מוריד.

<אתי בנדלר: הצעה נוספת שלך הייתה להרחיב את ההגדרה סוגה עילית.

גלעד ארדן: כלי עזר לשר לאורך כל הדרך.

גלעד ארדן: הוא עשה את העבודה הכי חזקה כאן מכל האופוזיציה.

גלעד ארדן: אמיתי.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני הודעתי את זה גם לזהבה.

גלעד ארדן: עוד מעט זהבה תהיה כאן.

גלעד ארדן: יש דיון על נשים.

גלעד ארדן: עד שזהבה הגיעה, קריב הכניסה הכול.

עיסאווי פריג': היה כאן אילן והייתה מיכל.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פריג', האם אתה רוצה להצביע על ההצעה שלך להרחיב את ההגדרה של סוגה עילית כך שגם המוזיקה תיכלל בפנים?

גלעד ארדן: הוא כבר אמר שהוא תומך בעמדתי.

עיסאווי פריג': נכון.

עיסאווי פריג': אני חושב שהמוזיקה צריכה להיות בפנים.

קארין אלהרר: מי בעד ההצעה של חבר הכנסת פריג'?

<אתי בנדלר: יש כמה הצעות בתחום הזה.

גלעד ארדן: כולן תחת אותה כותרת.

<אתי בנדלר: במסגרת תכנית תעודה הכלולה בסוגה עילית, ייכלל גם יוצרים ויצירות ישראליות ותהליכי יצירת מוזיקה ישראלית.

<אתי בנדלר: בדרמה תיכלל גם תכנית דרמטית מוזיקלית.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: זה על חשבון הדברים האחרים.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הצעתו של חבר הכנסת פריג'.

<אתי בנדלר: אני מיד אקרא את ההסתייגויות של חבר הכנסת אלעזר שטרן בתחום המוזיקה.

<אתי בנדלר: ההצעה החלופית שלו זהה להצעה שאת מעלה עכשיו להצבעה.

<יאיר טרצ'יצקי: אם אפשר יהיה להוציא את התכניות העיתונאיות החוצה.

<יאיר טרצ'יצקי: זה פשוט משהו שאני לא מצליח להבין.

קארין אלהרר: לא הגענו לזה.

<יאיר טרצ'יצקי: אנחנו בסעיף 68.

<יורם בן דוד: אבל זה לא בא על חשבון דברים אחרים.

קארין אלהרר: אתם רדומים?

קארין אלהרר: הצבענו עלף סעיף 68.

<יורם בן דוד: כבוד השר, מישהו הטעה אותך ואמר שזה בא על חשבון דברים אחרים אבל זה לא בא על חשבון דברים אחרים.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הצעתו של עיסאווי פריג' ואת הצעתו של אלעזר שטרן שהיא אותה הצעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעות לא התקבלו.

<מירב תורג'מן: באותו עניין, הסתייגות אחרת.

<מירב תורג'מן: חברי הכנסת עמרם מצנע ואלעזר שטרן מציעים שבפרט 1 לתוספת אחרי פסקה (2) יבוא: תכנית מוזיקה ישראלית, תכנית באורך של 45 דקות לפחות או סדרה בת כמה פרקים כאשר כל פרק, אורכו 24 דקות לפחות מתוכן 15 דקות של שידור יצירה מוזיקלית ישראלית העוסקות באחד מאלה: ביצירה מוזיקלית ישראלית או בתהליכיה.

<מירב תורג'מן: ביוצרים ומבצעים ישראליים.

<מירב תורג'מן: במורשת המוזיקה הישראלית כאשר התכנית כוללת 25 דקות שידור לפחות של יצירה מוזיקלית ישראלית באורך מלא וכן 15 דקות שידור לפחות של יצירה מוזיקלית ישראלית.

<מירב תורג'מן: לעניין זה, יצירה מוזיקלית ישראלית - יצירה מוזיקלית שמתקיימים בה שניים לפחות: המלים של היצירה חוברו על ידי תושב ישראלי המתגורר דרך קבע בישראל.

<מירב תורג'מן: היצירה מבוצעת על ידי תושב ישראל המתגורר דרך קבע בישראל.

קארין אלהרר: מי בעד ההצעות של חבר הכנסת עמרם מצנע וחבר הכנסת אלעזר שטרן?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: נמנעים – 2

קארין אלהרר: ההצעות לא התקבלו.

איתן כבל: אני נמנע.

דוד צור: אני נמנע.

<אתי בנדלר: אפשר להצביע על התוספת עם כל התיקונים.

<מלי פולישוק: אדוני השר, אני רוצה לומר לך ולכל חברי הוועדה תודה על התוספות.

<מלי פולישוק: יש בהחלט שינוי לטובה ואנחנו מאוד מרוצים.

<מלי פולישוק: היכן שמגיע, מגיע.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את התוספת.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: התוספת התקבלה

קארין אלהרר: התוספת התקבלה.

קארין אלהרר: אני מבקשת להעלות בקשה לדיון מחדש בסעיף 17.

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר את העניין.

קארין אלהרר: סעיף 17 שכותרתו תוקף פעילות, קובע כי המועצה, סמכויותיה ותוקף פעולותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר בה, או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו ובלבד שרוב חבריה מכהנים כדין.

קארין אלהרר: הייתה תוספת שאמרה: ושהשר פעל בהקדם האפשרי למינוי חברי המועצה כאמור בסעיף 16(ג) או (ד).

קארין אלהרר: התוספת הזאת, שהשר פעל בהקדם האפשרי, יכולה בפרשנות שלה לפגוע בסמכות הפעילויות.

קארין אלהרר: לכן אני מבקשת להוריד את הסיפא על מנת לא לפגוע בהחלטות שנתקבלו ושלא יהיה ניתן לומר שנתקבלו שלא בסמכות.

<אתי בנדלר: כמובן זה לא מוריד מהחובה של השר לפעול בהקדם האפשרי כפי שבא לידי ביטוי בסעיפים הרלוונטיים.

קארין אלהרר: כמובן.

קארין אלהרר: לפיכך אני מעלה להצבעה את בקשתי לדיון מחדש בסעיף 17.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הבקשה אושרה.

קארין אלהרר: בהתאם אני רוצה להעלות להצבעה את סעיף 17 עם התיקון המבוקש.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: תודה רבה.

<דנה נויפלד: אני מודה ליועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: ולא בפעם האחרונה אני מקווה.

עיסאווי פריג': אני מבקש להעיר הערה.

עיסאווי פריג': לפני כמה ימים ישבתי על החומר והגשתי הסתייגויות.

עיסאווי פריג': בסעיף 11(ב), רשאי השר למנות ממלא מקום, שיניתם וזה דבר שלא נדון כאן.

<אתי בנדלר: הכול נדון.

עיסאווי פריג': רשאי השר למנות ממלא מקום ליושב ראש המועצה שאינו.

עיסאווי פריג': המילה "שאינו" לא הייתה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להסביר לך את משמעות הדברים.

<אתי בנדלר: אם יושב ראש המועצה מושעה מתפקידו או נבצר ממנו זמנית למלא את תפקידו, ממנים ממלא מקום מבין חברי המועצה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, באופן אוטומטי המועצה פועלת כתוצאה מכך בהרכב חסר.

<אתי בנדלר: אמרנו שמשאירים את הסמכות הזאת גם יכול להיות שנבחר למילוי מקום מי שאין לו את הכישורים של יושב ראש מועצה כי הכישורים הנדרשים למילוי יושב ראש מועצה הם כישורים מוגברים מעבר לחברי המועצה.

<אתי בנדלר: נאמר שאם יסתבר שנודע לשר שההשעיה עלולה להימשך תקופה ארוכה או שהנבצרות עלולה להימשך זמן רב, בנסיבות כאלה אפשר או למנות מבין חברי המועצה או נותנים לשר שיקול דעת למשך תקופת ההשעיה או הנבצרות הזמנית למנות מישהו שאינו חבר מועצה אבל באותה דרך שממנים חבר מועצה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, עם ועדתה איתור וכל הכללים.

<אתי בנדלר: אם מדובר במילוי מקום לתקופה ארוכה, שמי שימלא את התפקיד הזה יהיה מישהו שעומד בכל התנאים.

<אתי בנדלר: זה הכול.

<אתי בנדלר: זאת תוספת ולא בא במקום הדרך הראשונה.

<אתי בנדלר: אלא רק שיקול דעת לשר להפעיל את הסמכות הזאת במקרה של היעדרות ארוכה של יושב ראש המועצה.

עיסאווי פריג': כשאת מוסיפה את המילה "שאינו", יש לזה משמעות.

דוד צור: אבל סעיף (א) נותן לך כיסוי לזה לחצי שנה.

עיסאווי פריג': לא מסתדר לי, אבל כבר דיברנו על זה.

<אתי בנדלר: בכל מקרה, חבר הכנסת עיסאווי, אני רוצה להפיס את דעתך, אנחנו נבדוק את זה שוב כדי שהכוונה תהיה ברורה.

<אתי בנדלר: ברור שמדובר כאן על מינוי בהתאם להוראות סעיף 9 ויכול להיות שבמקום זה נכתוב חבר חדש או מילה אחרת.

<אתי בנדלר: אנחנו נבדוק את זה.