הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 14, 2014-07-03 09:00

קארין אלהרר: בוקר טוב.

קארין אלהרר: אני פותחת את הישיבה.

קארין אלהרר: אני רוצה לחזור לשני סעיפים שדילגנו עליהם אתמול.

קארין אלהרר: סעיף 75, פרסומים ומופעים פומביים.

קארין אלהרר: עורכת דין ברוק, בבקשה, אם תוכלי להקריא את הסעיף.

<קריאה: חברי הכנסת התעייפו?

קארין אלהרר: אולי.

<קריאה: הם מותשים.

קארין אלהרר: אני קבעתי את זה ל-9:00, עכשיו 9:05, נראה לי שהגיעה העת להתחיל.

<חגית ברוק: (מקריאה): "74.

<חגית ברוק: פרסומים ומופעים פומביים.

<חגית ברוק: "תאגיד השידור הציבורי רשאי להוציא לאור ולהפיץ פרסומים המכילים ידיעות על התוכן שהוא מעביר וכן חומר משידוריו, באמצעים שונים, ובכלל זה בכתב או במדיה מגנטית או דיגיטלית, וכן לערוך מופעים פומביים הנוגעים לשידור".

<דנה נויפלד: צריך להסביר את הסעיף?

קארין אלהרר: כן, בבקשה.

<דנה נויפלד: אני רגע אומר שאנחנו מגיעים לכל מיני סעיפים, לכן זה נמצא בפרק של שונות, שנמצאים בחוק היום, ובשביל לא ליצור איזה שהיא בעיה פרשנית אנחנו מחילים את אותו הסדר שקיים כמו היום, שלא יקרה ספק מדוע זה היה בחוק הקודם וזה לא נמצא עכשיו.

<דנה נויפלד: כל מה שזה עושה, זה מתקשר לתאגיד השידור הציבורי, תאגיד סטטוטורי לא יכול לעשות אלא את מה שהתירו לו לעשות, או בגדר סמכויות נלוות.

<דנה נויפלד: בשביל שלא תתעורר בעיה או שאלה בעניין הזה, פשוט העתקנו את הסעיף שקיים בחוק רשות השידור שמאפשר לתאגיד השידור הציבורי להוציא לאור פרסומים או חומר משידוריו בכל מיני אמצעים, וגם לערוך מופעים פומביים שנוגעים לשידור.

<דנה נויפלד: זה סעיף שהוא סעיף ישן, פשוט העתקנו - - -

<אתי בנדלר: אני רק רציתי מה המשמעות של 'הנוגעים לשידורים', למה לא 'המיועדים לשידור'?

<אתי בנדלר: מה הכוונה?

<דנה נויפלד: אני לא יודעת.

<דנה נויפלד: חנה לא פה, אני לא יודעת איך הם מפרשים היום את החוק, אם יש פה איזה מגבלה או - - - אפשר לבדוק את זה, זה עניין של נוסח מבחינתי, אם את רוצה להתיר לנו לראות אם יש עם זה בעיה, להפוך את זה למיועדים.

<דנה נויפלד: אני חושבת שאמיר גילת גם אמר שכדאי להוסיף פה מופעים ואירועים פומביים, לא להגביל את הנוסח.

<אתי בנדלר: מופעים ואירועים פומביים, אבל אם כך רק אלה שמיועדים לשידור.

<אתי בנדלר: כי אחרת להוסיף בלי לדעת מה המשמעות של זה - - -

<דנה נויפלד: אז אם אפשר את שני הדברים האלה, אם זה לא הופך את זה למשהו שהוא - - -

<אתי בנדלר: אני מציעה שהוועדה תאשר את זה, 'לערוך מופעים ואירועים פומביים המיועדים לשידור', ואם יסתבר שיש עם זה בעיה נבקש דיון מחדש.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: יש הערות בקהל?

קארין אלהרר: טוב, אני מעלה את סעיף 75 להצבעה.

<אתי בנדלר: מרב מפנה את תשומת הלב שבנוסח סעיף 35 היום, שזה אמור להיות מועתק ממנו כתוב 'לרבות בכתב ומגנטית, דיגיטלית או אחרת, או בדרכים אחרות שיקבע הוועד המנהל בכללים', אבל כאן כתוב 'באמצעים שונים, ובכלל זה', כך שאין צורך, זה מיותר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "76.

<חגית ברוק: השימוש בתדרי רדיו", סעיף 75 בנוסח הכחול.

<חגית ברוק: "(א) האפיקים ותדרי הרדיו העומדים לרשותה של מדינת ישראל על פי הסדרים בין לאומיים, לצורך שידורי טלוויזיה ורדיו, ישמשו – לשידורי תאגיד השידור הציבור; לשידורי גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא הגנה לישראל; לשידורים לפי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990.

<חגית ברוק: סדרי החלוקה והשימוש באפיקים ובתדרי הרדיו האמורים בסעיף קטן (א) ייקבעו בידי השר", זה צריך להיות בידי השר.

<דנה נויפלד: כבר אין לנו שני שרים.

<חגית ברוק: ייקבעו בידי השר.

<חגית ברוק: וכל הסיפה לא רלוונטית, מרגע שקבענו ששר התקשורת הוא השר הממונה.

<משה שגב: למרות שבעתיד זה כן יכול לעבור באיזה שהיא קונסטלציה לשר אחר, לא?

<תמנה עורב: צריך לכתוב השר הממונה.

<משה שגב: או שמעכשיו רשות השידור פור אבר תהיה של שר התקשורת.

קארין אלהרר: אלא אם כן ישתנה בחוק.

<דנה נויפלד: אם יתקנו את החוק אז - - -

<אתי בנדלר: אלא אם כן הממשלה תודיע לכנסת על חלוקת - - - לפי חוק יסוד הממשלה יש לה סמכות להודיע לכנסת, אני לא זוכרת אם זו הודעה או טעון הצבעה על העברת שטחי פעולה.

<אתי בנדלר: יכול להיות שזה - - -

<קריאה: זה באישור.

<אתי בנדלר: נכון, זה באישור הכנסת.

קארין אלהרר: זה ענה על השאלה?

קארין אלהרר: אני אסביר.

קארין אלהרר: בעיקרון, על פי חוק רשות השידור וגם על פי החוק החדש השר הממונה הוא שר התקשורת - - -

<דנה נויפלד: לא, החוק הקיים היום זה השר שהממשלה הסמיכה, במקרה הממשלה הזו הסמיכה את שר התקשורת.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: בחוק החדש השר הממונה הוא שר התקשורת.

קארין אלהרר: אם יידרש שינוי יהיה שינוי חקיקה.

<אתי בנדלר: או הודעה לכנסת לפי חוק יסוד הממשלה והצבעה של הכנסת.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: הערות לגבי הסעיף של השימוש בתדרי הרדיו?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: אני מעלה את סעיף 76 להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: זה היה סעיף 75.

קארין אלהרר: אני לא יודעת, אצלי זה סעיף 76.

<דנה נויפלד: אתי, את היחידה עם הנוסח - - - תעבדי עם איזה מספור שאת רוצה.

קארין אלהרר: טוב, אז את תתקני לי את המספור.

קארין אלהרר: סעיף 77.

קארין אלהרר: שידור הודעות בעת חירום.

<דנה נויפלד: הוצבע אתמול.

קארין אלהרר: עשינו אתמול.

קארין אלהרר: הפניה להודעות חירום מתורגמות, עשינו אתמול.

קארין אלהרר: 79, גלי צה"ל, עשינו אתמול.

קארין אלהרר: אנחנו מדברים על סעיף שכותרתו מיסים.

קארין אלהרר: אצלי הוא ממוספר 80.

<אתי בנדלר: אצלי 79.

<חגית ברוק: (מקריאה): "79.

<חגית ברוק: מיסים.

<חגית ברוק: "לעניין תשלום מיסים, אגרות, ארנונות ותשלומי חובה אחרים, המגיעים למדינה או לרשות מקומית, דין תאגיד השידור הציבורי כדין המדינה".

<משה שגב: זה 80 או 79?

<משה שגב: כי יש 80 חדש.

קארין אלהרר: אני אסביר.

קארין אלהרר: יש את הנוסח הישן.

קארין אלהרר: החדש שאתה מחזיק, יש שינוי במספור, אצלי הוא ממוספר 80, אצל היועצת המשפטית הוא עדיין ממוספר 79, כי יש לה נוסח אחר.

<דנה נויפלד: אנחנו נקריא לפי הכותרות, המספור פחות רלוונטי.

<דנה נויפלד: כדי להקל.

קארין אלהרר: את רוצה להסביר?

<דפנה גלוק: מדובר בסעיף שקיים גם היום בחוק רשות השידור והוא בעצם משווה את מעמדו של תאגיד השידור הציבורי למעמדה של המדינה בכל הנוגע לתשלום מיסים שונים, גם לרשויות מקומיות, כמו לדוגמה חלף היטל השבחה במקום היטל השבחה - - -

קארין אלהרר: הערות לגבי סעיף המיסים?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הסעיף שכותרתו מיסים, סעיף 80.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר כן, עורכת דין ברוק, סמכות המועצה לקבוע כללים.

<חגית ברוק: (מקריאה): "81.

<חגית ברוק: סמכות המועצה לקבוע כללים.

<חגית ברוק: המועצה רשאית, באישור השר, לקבוע כללים לניהולו של תאגיד השידור הציבורי, לפיקוח על השידורים ולביצועם היעיל של תפקידיו לפי חוק זה.

<חגית ברוק: כללי המועצה לפי חוק זה יפורסמו ברשומות".

<אתי בנדלר: גברתי, אנחנו הכנו רשימה, רק שלא הספקנו לאתר אותה עדיין, של סמכויות המועצה, כפי שהן שזורות בחוק, מעבר לסעיף הכללי שמופיע כאן בסעיף 80.

<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי, לפחות לגבי חלק מהכללים לקבוע מועד ראשון לקביעת אותם כללים.

<אתי בנדלר: הייתי רוצה לסקור בפני הוועדה את הסעיפים שבהם מדובר, אבל מאחר שכרגע אין לנו את הרשימה, ברשותך, אם אפשר לדלג לסעיף הבא.

קארין אלהרר: כן, אני רק אבקש להוסיף, גברתי, יש מניעה שנרכז בסעיף הזה את כל הנושאים שבהם - - - פשוט לפרט את הנושאים שבהם נקבע על פי חוק הכללים?

<אתי בנדלר: זה עניין של נוסח, אפשר כך ואפשר אחרת.

<אתי בנדלר: לפעמים יש חשיבות לראות את זה כשקוראים סעיף מסוים, לדעת שבקשר לעניין הזה צריכים לקבוע כללים ולא ללכת לאיזה שהוא סעיף אחר שאנשים לא תמיד מודעים לו.

<אתי בנדלר: לכן יש מקום, להבנתי, להשאיר גם בסעיפים הרלוונטיים.

<אתי בנדלר: הנה מצאו את הרשימה.

<אתי בנדלר: אני אתחיל לקרוא.

<אתי בנדלר: אני מבקשת מהוועדה לשקול אם אין מקום לקבוע מועד לגבי חלק מהסמכויות האלה.

<אתי בנדלר: בסעיף 12, בפסקאות (1) ובפסקה (5) קביעת מדיניות התאגיד ומדיניות תעסוקה.

<אתי בנדלר: האם חשוב לקבוע למועצה מועד אחרון שעד אליו היא חייבת לקבוע את הכללים הראשונים.

<דנה נויפלד: רגע, רגע.

<דנה נויפלד: מה שאתי עושה הוא בסדר גמור - - -

<אתי בנדלר: תודה.

<דנה נויפלד: לא, במובן שהיא רוצה ליצור סדר.

<דנה נויפלד: אני רוצה להביע כאן התנגדות עקרונית, לא בגלל שאני חושבת שמה שהיא אומרת הוא לא חשוב, אלא בגלל שכרגע אנחנו נמצאים - - - זה לא מצב שיש לי גופים מתפקדים שאני יודעת לבוא ולהגיד שכרגע אפשר, מרגע שהחוק עובר, להטיל על המועצה להתחיל לעבוד.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת כמה זמן זה ייקח, עוד לא הגענו לסעיף התחל - - -

קארין אלהרר: לא, מרגע שהמועצה מתאגדת - - -

<דנה נויפלד: המועצה הזו הראשונה הולכת לעשות הרבה מאוד דברים ויהיו לה הרבה מאוד תפקידים כי היא צריכה בסך הכול להקים גוף שלא קיים.

<לזר צנדקוביץ: הגוף קיים.

<קריאה: הגופה קיימת.

<תמנה עורב: הגווייה, ב-ו'.

<תמנה עורב: מוצבים כאן לפניכם.

<דנה נויפלד: אם היינו במצב דברים רגיל אז יכול להיות שהיה בינינו דיון או חוסר הסכמה לגבי מה המשמעות של לקבוע בחוק את ההוראות האלה עם התאריכים.

<דנה נויפלד: אני כשלעצמי חושבת שזה לא דבר נכון, כי החיים, שוב, הם יותר חזקים ויש נסיבות בלתי ידועות.

<דנה נויפלד: פה במקרה הזה בוודאות יש נסיבות בלתי ידועות.

<דנה נויפלד: אנחנו לא יודעים עדיין מה יהיה קצב ההקמה, תוך כמה זמן, מה סביר, לא סביר, תוך כמה זמן יהיו אורגנים שונים.

קארין אלהרר: עורכת דין נויפלד, סעיף 19 מדבר על נוהלי עבודה, איך מועצה מתפקדת בלי לקבוע לעצמה נוהלי עבודה?

<דנה נויפלד: אני לא אומרת, בוודאי חייבים להיקבע כללי עבודה, נהלי עבודה, כל מה שאני מנסה להגיד זה שמדובר בגופים שעדיין לא קמו, מועצה שעדיין לא קמה ויהיה לה הרבה מאוד מאוד דברים.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת אפילו לבוא ולהגיד מה זה זמן סביר כרגע לקביעת הכללים הראשונים האלה.

<דנה נויפלד: לא יודעת.

<דנה נויפלד: אני לא רוצה לתת אופציה שהמועצה כבר ביומה, לא יודעת, תוך כמה זמן שאתי חשבה שהוא נכון, כבר תהיה מפרת חוק.

<דנה נויפלד: חבל.

<דנה נויפלד: לכן דווקא במקרה הזה, כיוון שמדובר במצב שהוא איננו רגיל, אני לא חושבת שזה נכון, אני לא יודעת לתת את ההערכה, גם את, אתי, לא יודעת תוך כמה זמן ומה צפוי למועצה החדשה - - -

<אתי בנדלר: דנה, אנחנו כבר יצרנו כל מיני הוראות שמאפשרות גמישות מסוימת.

<אתי בנדלר: יש פה דברים שלדעתי, כפי שהיושבת ראש אמרה, לא יעלה על הדעת שהגוף הזה יפעל בלי שיש כללים.

<אתי בנדלר: צריכים גם לברר אם הכללים של המועצה הקיימת - - -

<דנה נויפלד: חלק יחולו לפי חוק הפרשנות.

<אתי בנדלר: נכון, בדיוק כך, זה מה שרציתי, את חוק הפרשנות, השאלה מה יחול ומה לא יחול.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת אפילו.

<אתי בנדלר: כדי שלא יהיה ואקום מוחלט.

<אתי בנדלר: מכל מקום יש דברים שבאמת לא ניתן להעלות על הדעת שהנהלה תוכל לעשות ככל העולה על דעתה בלי שיש קווים מנחים, בלי שיש כללים של המועצה ולכן חייבים לקבוע פרק זמן שעד אליו יהיו כללים ראשונים, גם אם לא מושלמים, ואפשר לאפשר למשל למועצה לדחות את אותו מועד באישור שיחשבו עליו.

<אתי בנדלר: אני פשוט חושבת עכשיו לצורך מתן תשובה להערה שלך, אבל לא יכול להיות להשאיר את זה פרוץ, להבנתי.

<דנה נויפלד: אז בואי נעשה ככה, את רוצה להגיד לעניין איזה כללים את סבורה שחייבים להיות ותוך כמה זמן?

<דנה נויפלד: כי אני אפילו עוד לא יודעת למה להתייחס.

<אתי בנדלר: להגיד שישה חודשים, שנה?

<דנה נויפלד: לא, תגידי את, אני לא יודעת, מה נראה לך סביר.

<דנה נויפלד: אני אומרת שאני לא יודעת לבוא ולהגיד.

קארין אלהרר: אני רוצה להגיד.

קארין אלהרר: יש פה רשימה של נהלים וכללים.

קארין אלהרר: לא יודעת, לעניין - - -

<אתי בנדלר: קביעת מדיניות תעסוקה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאלה דברים בסיסיים לפעולת התאגיד.

קארין אלהרר: לגמרי.

קארין אלהרר: זה ונהלי עבודה בוודאי.

<אתי בנדלר: סמכות כללית לקבוע נהלי עבודה, קביעת כללים לפעולתו של הממונה על פעולות הציבור, קביעת כללים בדבר איסורים ומגבלות על תשדירי פרסומת והודעות וכללים - - -

קארין אלהרר: אתי, אני חושבת שהדבר החשוב ביותר כרגע זה שניים, זה הנושא של מדיניות התאגיד ומדיניות התעסוקה.

<אתי בנדלר: סעיף 68, גברתי, לעניין ביצוע הסעיף הנוגע להפקה ורכישה של תכניות?

קארין אלהרר: לפני זה.

עיסאווי פריג': תפתחי את הדיון ל-74 ומעלה, אם יש דבר מהותי.

עיסאווי פריג': אז מה?

עיסאווי פריג': זה לא תורה מסיני.

<אתי בנדלר: אתה מגיש בקשה לדיון מחדש?

<אתי בנדלר: לגבי איזה סעיפים?

רינה פרנקל: על מה?

רינה פרנקל: ככה אפשר לפתוח פה לדיונים?

עיסאווי פריג': מה שהגשתי עכשיו.

רינה פרנקל: מה זה?

רינה פרנקל: כך אפשר לפתוח את כל הדיונים.

<אתי בנדלר: לא, זה לא היו הסתייגויות, אבל הוא יכול להגיש בקשה לדיון מחדש.

עיסאווי פריג': מה העניין?

עיסאווי פריג': יש דבר מהותי.

קארין אלהרר: דיון מחדש?

<אתי בנדלר: לגבי כל הסעיפים האלה?

עיסאווי פריג': אני הגשתי.

עיסאווי פריג': לאן הגענו עכשיו?

<אתי בנדלר: עכשיו הוועדה דנה בסעיף 80.

קארין אלהרר: 81 בנוסח המתוקן.

<דנה נויפלד: אנחנו נקרא לסעיפים בשמותיהם, כי אחרת לא נצא ראש.

<דנה נויפלד: אנחנו עכשיו בסעיף 'סמכות המועצה לקבוע כללים'.

<דנה נויפלד: על איזה סעיף מתבקשת הרביזיה?

<אתי בנדלר: מחקר ופיקוח, 76 זה - - -

עיסאווי פריג': יש דברים מהותיים שצריכים להיות שם.

<דנה נויפלד: שידור הודעות בחירום?

<אתי בנדלר: לא, שידור הודעות חירום, יש לך רק שאלה.

<אתי בנדלר: 'ייקבעו בידי השר', למה הכוונה לאיזה שר?

<אתי בנדלר: השר הוא שר התקשורת.

<אתי בנדלר: הוגדר כבר, הוועדה החליטה.

<אתי בנדלר: אז אפשר למחוק את ההערה לנושא הזה?

עיסאווי פריג': אם קיבלתי תשובה תמחקי.

עיסאווי פריג': תמשיכי.

<אתי בנדלר: אז 78, לאיזה סעיף?

עיסאווי פריג': 74.

<אתי בנדלר: 74, הסעיף של מחקר ופיקוח, אתה מבקש דיון מחדש.

<אתי בנדלר: סעיף 78 זה הסעיף של הפניה להודעות חירום מתורגמות?

עיסאווי פריג': מה אני מבקש?

עיסאווי פריג': תקשיבי.

עיסאווי פריג': אם זה מהותי וחשוב, למה שלא יהיה בסעיף?

<דנה נויפלד: לא, אני לא אומרת שזה לא חשוב.

<דנה נויפלד: אני שאלתי רק לאיזה סעיפים.

עיסאווי פריג': אני לא השתתפתי בדיון, לא יכולתי.

<אתי בנדלר: זה נושא של הפניה להודעות חירום מתורגמות.

<דנה נויפלד: יש שאלה אולי שאפשר לענות?

קארין אלהרר: לא, זה לא שאלה, זה בקשות.

<דנה נויפלד: מה הבקשה?

קארין אלהרר: במקום המילים 'סמוך ככל האפשר' 'באותו זמן'.

עיסאווי פריג': כשיש טיל שבא מהדרום או מהצפון צריך שהאוכלוסייה שלא דוברת עברית, ככל האפשר לתרגם את זה?

עיסאווי פריג': עברנו את זה כבר, יש דברים חשובים שצריכים להיות שם.

<דנה נויפלד: לא, הסיבה שזה נכנס כיוון שרצו דווקא הפוך, שזה יהיה הכי מהר שאפשר.

עיסאווי פריג': אז נו?

עיסאווי פריג': מה אני - - -

<אתי בנדלר: לא, שלא לקיים דיון.

קארין אלהרר: אנחנו לא מקיים עכשיו את הדיון.

<אתי בנדלר: אוקיי, בקשה לדיון מחדש בסעיף הזה.

קארין אלהרר: בסדר, תרשמו רביזיה ונצביע עליה.

<אתי בנדלר: הסעיף של גלי צה"ל, אתה רוצה על כל הסעיף?

עיסאווי פריג': לא, אני - - -

<אתי בנדלר: אתה מוכן לרדת מהסעיף של גלי צה"ל?

עיסאווי פריג': אני יורד.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: סעיף 81.

<אתי בנדלר: זה הסעיף שאנחנו דנים בו עכשיו.

עיסאווי פריג': ו-74, התוספת שאני מבקש?

<אתי בנדלר: הסעיף 74, מחקר ופיתוח, ו-78, הפניה להודעות חירום מתורגמות, יש בקשה לדיון מחדש.

<אתי בנדלר: תרשמי את זה.

עיסאווי פריג': אני מבקש.

<אתי בנדלר: ועכשיו אנחנו דנים שעניינו סמכות המועצה לקבוע כללים.

קארין אלהרר: דנה, אני רוצה רגע להמשיך את העניין.

קארין אלהרר: יש דברים שהם קריטיים, כל היתר, אין לי בעיה לא לקבוע את זה כרגע.

קארין אלהרר: אני חושבת שהדבר הבסיסי הוא לקבוע נהלי עבודה ודבר עוד יותר בסיסי זה לקבוע את מדיניות התאגיד ומדיניות התעסוקה.

קארין אלהרר: פועל יוצא של זה הם גם הדברים האחרים, הנושא של ממונה על קבילות הציבור וכו'.

קארין אלהרר: אבל להשאיר את הכול פרוץ ופתוח נראה לי לא נכון.

<דנה נויפלד: אני מסכימה, אני חושבת שהמועצה צריכה לפעול לפי סמכותה לפחות אם היא צריכה לקבוע נהלים - - - הדבר היחיד שכרגע הוא בדיון בינינו הוא לא זה, הוא השאלה תוך כמה זמן והשאלה של מה המשמעות של להפוך אותה למפרת חוק - - -

קארין אלהרר: אז אני אומרת, בדיוק בגלל המקום שמדובר בגוף בהקמה, שיכול להתפזר לאלף כיוונים ויכול להתעסק בכל מיני דברים שהם לא החשובים ביותר, אני כן חושבת שצריך למקד אותו ולהגיד בדיוק במה הוא צריך להתעסק בימיו הראשונים.

קארין אלהרר: בימיו הראשונים הוא צריך להתעסק בקביעת המדיניות שלו.

קארין אלהרר: זה א'-ב'.

<דפנה גלוק: אני יכולה רק להעיר שלהבנתי קביעת המדיניות וגם נהלי עבודה, שאני מניחה שאתם קוראים מסמכויות המועצה, אינם דברים שהם כלליים, אלא זו מדיניות פנימית ונהלים פנימיים.

<דפנה גלוק: השאלה אם זה בכלל רלוונטי לדבר עליהם אגב הסעיף הזה.

<דנה נויפלד: אז נהלים, אין לי בעיה שהיא תקבע, פה מדובר על משהו אחר, אתי.

<דנה נויפלד: היא צודקת, תודה, דפנה, על ההערה.

<דנה נויפלד: המדיניות הזאת לא נכנסת לסעיף הזה.

<דנה נויפלד: אם את רוצה, ככל שאת מבקשת שהיא תקבע את הנושאים האלה במהירות יותר מאשר הנושאים האחרים, אז המקום לכתוב את זה, לדעתי, זה או בהוראה מיוחדת לגבי המועצה הראשונה, או - - -

<אתי בנדלר: מה זה?

<דנה נויפלד: אם את מבקשת להטיל על המועצה חובה מיוחדת ומוגברת לעניין אותם נושאים, שתקבע אותם קודם, או what ever, אז זה צריך להיות אולי בסעיף של המועצה הראשונה.

<אתי בנדלר: יש שני דברים.

<אתי בנדלר: יש דברים של קביעת מדיניות, ככל שהפרשנות שלכם שלא מדובר בכללים, בסדר גמור, אז לתת הוראה לגבי המועצה הראשונה, שתעשה את זה בהקדם האפשרי, או משהו כזה.

<אתי בנדלר: אבל לגבי קביעת כללים, עדיין יש מספר נושאים - - -

<דנה נויפלד: תגידי איזה נושאים.

<אתי בנדלר: נהלי עבודה, 68 - - -

<דנה נויפלד: אני מפחדת שהמועצה - - - אני לא יודעת מה הם יצטרכו לעשות, אני לא יודעת מה יעמוד בפניהם, הם צריכים עכשיו להקים גוף מאפס, אני לא יודעת - - -

קארין אלהרר: אבל, דנה, אני אומרת לך, זה חשש שיוסר, כי להקים גוף מאפס, הדבר הראשון שעושים זה לקבוע נהלי עבודה.

<דנה נויפלד: אבל אתי מדברת עכשיו על דברים אחרים.

גלעד ארדן: ממש לא.

גלעד ארדן: הדבר הראשון שעושים זה מוצאים איפה הוא יישב, אחרי זה צריכים למצוא כוח אדם, אחרי זה צריך לקנות שידורים, תכנים.

<אתי בנדלר: ואם לקלוט כוח אדם, מדיניות העסקה הם צריכים לקבוע, אדוני?

<אתי בנדלר: מדיניות העסקה.

<אתי בנדלר: הרי הסמכת אותם לקבוע את מדיניות - - -

גלעד ארדן: מן הסתם הם יקבעו אותה גם אם נרשום פה כללים ובין אם לא נרשום פה כללים.

<דנה נויפלד: אפשר לעשות שנייה סדר?

גלעד ארדן: מה שאני מנסה להבין, ש - - -

<קריאה: המועד פה קריטי.

גלעד ארדן: קביעת מועדים, אחר כך זה דבר שבגלל שעוד אין בתחום מסוים כללים אז מסתבר יהיה שאי אפשר יהיה לפעול בתחום הזה.

גלעד ארדן: אפשר לקבוע איזה שהוא תאריך בחוק שהמועצה נדרשת שיהיו כללים, אבל גם שלא יהיה לינקג', כמו שקורה לפעמים עם העיצומים, שעד שאין תקנות הפחתה אז אי אפשר להתחיל להטיל עיצומים.

<אתי בנדלר: אני לא הצעתי את זה.

גלעד ארדן: את לא הצעת, אבל אחרי זה הפרשנות של היועץ המשפטי באותו גוף תהיה כזו שמרנית בעצם אי אפשר לעשות כלום.

גלעד ארדן: מה?

גלעד ארדן: לא ככה קורה אחר כך?

גלעד ארדן: קורה.

<דנה נויפלד: לא, אני יותר לא רוצה שהתאגיד יהיה מפר חוק על תקופתו הראשונה, כי החיים יותר מפתיעים מכל דבר אחר.

קארין אלהרר: דנה, לא מדובר על לתת להם חודש כדי להסדיר את זה.

<אתי בנדלר: אני אתן לך דוגמה - - -

גלעד ארדן: לא, היא לא רוצה שלא יהיה בסוף אף פעם כי הם יעשו 'שב ואל תעשה', כי נוח להם שאין כללים.

<אתי בנדלר: בדיוק, למשל הסמכות של המועצה - - -

גלעד ארדן: אז בואו נקבע שעד, לא יודע, שנה לאחר תחילת פעילותו ייקבעו.

גלעד ארדן: זה יכול ל - - -

<אתי בנדלר: אני בדיוק חשבתי על זה, למשל לאשר את המבנה הארגוני של תאגיד השידור הציבורי ובכלל זה את שיא כוח אדם בתאגיד ואת מדיניות ההעסקה של העובדים בו.

<אתי בנדלר: צריכים להגביל אותם בפרק הזמן לקביעת מדיניות באותו נושא?

<אתי בנדלר: אני חושבת שכן, זה דבר בסיסי לפעולתו של התאגיד.

גלעד ארדן: איזה סעיף זה?

<אתי בנדלר: 12(5).

<דנה נויפלד: אבל כל הדברים האלה לא קשורים לסעיף הזה, כי זה לא - - -

<אתי בנדלר: בסדר, אוקיי.

<אתי בנדלר: אני מקבלת שיש כאן גם עניין של קביעת מדיניות שאינה בגדר כללים וגם כללים.

<אתי בנדלר: אוקיי?

גלעד ארדן: לא נוסיף עכשיו ב-12.

קארין אלהרר: לא ב-12.

<דנה נויפלד: אמרנו ככה, אם רוצים לקבוע מסגרת זמנית וכל מיני החלטות ראשוניות צריך לעשות הוראה לגבי המועצה הראשונה, זאת אומרת לא במסגרת הסעיף הזה, זאת לא הוראת מעבר, זה הוראה ספציפית לגבי המועצה הראשונה.

<דנה נויפלד: זה מה שאת אומרת, זה לא קשור לסעיף הזה, אלא אם כן אתי גם רוצה לדבר על כללים מסוימים.

<אתי בנדלר: בוודאי.

גלעד ארדן: בוודאי שהיא לא רוצה.

<אתי בנדלר: לא, ודאי שאני רוצה.

<אתי בנדלר: אני אשאל את אדוני, הנושא, למשל, של קביעת כללים לעניין ביצוע הסעיף שנוגע להפקה ורכישה של תכניות, לרבות ה - - -

<יוריק בן דוד: מדוע לא להוסיף את זה בסעיף 12?

<יוריק בן דוד: הרבה יותר הגיוני.

קארין אלהרר: אבל הדבר הזה נכון רק לגבי המועצה הראשונה.

<קריאה: לא, קביעת הכללים.

<קריאה: הוראת מעבר בסעיף 12.

<קריאה: כמו שאני מבין ברור ש - - -

קארין אלהרר: אני רוצה לבקש בינתיים מאלעד מן, רצית להעיר משהו.

<אלעד מן: כן, יש לנו הערה ושאלה לגבי הנוסח לגבי אישור השר, ואני מתנצל שזאת ההערה הראשונה שלי על הבוקר.

<אלעד מן: עולה החשש שהצורך באישור גורף של השר לכללים שמתקינה המועצה יביא לפגיעה בעצמאות שלה והדבר הזה משתלב גם בהוראות שנקבעו בסעיפים 51 עד 55 לגבי חובות הזהירות והאמונים של חברי המועצה ולכן מראש, בתוך החוק, יש מנגנון מובנה שמטיל עליהם חובות נאמנות וזהירות שמייתר את הצורך באישור השר, ולכן אם רוצים כלל מסוים שלגביו דרוש אישור של השר מבחינת מורכבותו או חשיבותו, אני הייתי מציע לציין את זה במפורש, אבל לא באופן גורף, כי המועצה אמורה להיות סוברנית מבחינת ממשל תאגידי.

עיסאווי פריג': דנה, אני הגשתי הסתייגות על הסוגיה הזו.

קארין אלהרר: הייתה עוד הערה?

קארין אלהרר: כן, אדוני השר.

גלעד ארדן: אני לא כל כך מבין את ההערה של גב' בנדלר, אני לא מצליח להבין.

גלעד ארדן: אני יודע שרשאי מתפרש הרבה פעמים כחייב, אבל פה לא כתוב שהיא חייבת.

גלעד ארדן: נקבעו פה עקרונות בחקיקה ראשית שלא היו מעולם בעבר, כמו ההגבלה של ה-15% שכפי שאמרתי, אנחנו נוריד אותה לאזור ה-10%, נתייעץ בתוכנו כמה, וחובת ההתייעצות עם נציגי ציבור מתחלפים והאמירה שהמועצה גם רשאית לקבוע כללים.

גלעד ארדן: להכניס פה תאריך שלכאורה בלעדי קביעת הכללים לא ניתן ולו בפעם הראשונה להתחיל ולהוציא הפקות, עוד פעם, אל מול הרצון שהגוף הזה יתחיל לתפקד כמה שיותר מהר, יכול להוות איזה שהוא חשש בעניין הזה.

גלעד ארדן: אז אני מסכים איתך שבאופן עקרוני הדבר הנכון והבריא יותר זה שיהיו כללים לדבר הזה, אבל אני רוצה גם שהם יהיו כללים אמיתיים ומעמיקים ויסודיים ולא שכדי שאפשר יהיה לצאת כבר לדרך יעשו את זה כללים חאפ לאפ, כדי לצאת ידי חובה.

גלעד ארדן: זה לא נועד להיות כללים לצאת ידי חובה, זה בגלל שאנחנו מייחסים כל כך חשיבות לפעולה הזו ולאיך היא תתבצע, גם לאור לקחי העבר ודוחות מבקר מדינה וכו'.

גלעד ארדן: לשים תאריך פה זה קצת עלול לגרום להם, אני לא אהיה שם, אף אחד מאיתנו כנראה לא יהיה שם - - -

<אתי בנדלר: זה בדיוק העניין, שלא יהיה שם - - -

גלעד ארדן: אבל אם רוצים שהם יעשו את זה ברצינות ומעמיק ויתקיימו על זה דיונים, אז לשים פה תאריך זה בעצם לגרום להם ללכת לכיוון של לסמן וי על הכללים, העיקר שיהיו כללים.

<אתי בנדלר: אני אתן דוגמה לאדוני, אינני יודעת איזה כללים ייקבעו לעניין סעיף 68, מה שברור שיצטרכו להיקבע כללים, למשל זה דרך בחירת הלקטורים, הנושא שדיברנו עליו עכשיו.

גלעד ארדן: כל הכללים האלה, מהותם השוויון וההזדמנות ההוגנת למפיקים ולאנשי תוכן להתמודד על אספקת תכנים באותו גוף.

<אתי בנדלר: אני מניחה שבשנה הראשונה תהיה השקעה מוגברת, מקווים, דווקא בגלל ה - - -

גלעד ארדן: כי עוד מקבלים תכנים מהגוף הקודם.

גלעד ארדן: דווקא לא מוגברת, דווקא פחות.

<אתי בנדלר: יופי, אז יהיה להם זמן להיערך ולחשוב איך לעשות את העניין הזה.

<אתי בנדלר: האם לא ראוי שכשית

<אתי בנדלר: חילו לבחור לקטורים יהיו כבר כללי משחק ברורים בעניין הזה, כללים שיפורסמו, בעצם כאלה נקבע.

<דנה נויפלד: אתי, אין ויכוח לגבי הראוי, בוודאי שזה ראוי, בוודאי שאם יש מספיק כוח אדם ויש להם זמן אינסופי להתחיל לכתוב כללים עדיף שיעשו את זה ביום הראשון שהם מגיעים לשם - - -

<אתי בנדלר: אני לא מדברת על היום הראשון, דנה, אל תעשי הקצנה.

<אתי בנדלר: מדובר על שנה לקביעת כללים, לא מדובר על היום הראשון וגם לא על החודש הראשון.

עיסאווי פריג': אני רק רוצה להוסיף סוגיה לכבוד השר, שהעליתי את זה באחד הדיונים הקודמים.

עיסאווי פריג': מאחר שהסדרה של דרמה ודוקו וכל סדרה לוקחת שנה, שנתיים, שלוש והרי יהיה מצב של התחייבויות, עודפים מחויבים, שאני צריך להריץ אותם שנים על גבי שנים, כאן יש מקום להחלטה על ביצוע התכניות באופן מיידי וזו סוגיה שצריכה להיכנס לכללים, לקבל אותם באופן מיידי, ככסף שנמצא כחלק מהתקציב, שצריך לבוא לידי ביטוי ואם אני לא אכנס לזה, יצטברו לי עודפים שאני לא אראה כלום.

גלעד ארדן: מה ההצעה, מה ההסתייגות?

עיסאווי פריג': ההסתייגות לגבי הכללים.

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על סעיף 81, נכון?

גלעד ארדן: כן, היא הכניסה עוד סעיף עכשיו, קשרה את זה לזה, את עניין הכללים בנושא אחר שמוזכרים בסעיף אחר.

חמד עמאר: היא רוצה שנקבע כללים, זה מה שהיא רוצה.

גלעד ארדן: לא, היא רוצה דד ליין, שהגוף הזה לא - - - אז בוא נעשה שנה מתחילת השידורים.

עיסאווי פריג': שנה זה הרבה זמן.

גלעד ארדן: שעד שנה מתחילת השידורים ייקבעו כללים.

רינה פרנקל: לדעתי זה גם הרבה זמן.

עיסאווי פריג': כי אתה צריך לקבל החלטות תקציביות שאמורות לשנות את פני כל המשדר הציבורי ואת ההחלטות האלה אתה צריך לקבל בהקדם האפשרי, יש להן השלכות תקציביות והשלכות איך ה - - -

גלעד ארדן: אבל ההשלכות - - - עוד פעם, הרצון הוא איזון בין האינטרס שאתי מצביעה עליו בצדק, שגוף יתנהל על פי כללים מסודרים, לבין התקופה הראשונית שלו, שאתה צריך להעמיד משהו על הרגליים.

גלעד ארדן: בתקופה הראשונית אתה לא בדיוק במצב הקבוע שלך ארוך הטווח, אתה קיבלת הפקות מהגוף הקודם, או חלק אתה רוצה, חלק אתה רוצה, חלק עוד צריך להשלים את העבודה בהם.

גלעד ארדן: אז אני אומר כמו שאומרת אתי, בסדר, נכניס בנושאים מסוימים חובת כללים - - -

עיסאווי פריג': אבל, כבוד השר, אתה תהיה חייב לתת תשובות ליוצרים, למפיקים, שיש להם תקציב של 200, 200 ומשהו מיליון ואומרים 'יאללה, עכשיו אנחנו מתחילים לעבוד ואתה צריך לתת להם מענה.

עיסאווי פריג': איך אתה נותן להם מענה?

גלעד ארדן: אז אני מסביר, בתקופה הראשונית, קודם כל הגוף הזה הוא תאגיד סטטוטורי וכמו כל גוף שניזון מכספי ציבור, יש עליו חובות של המשפט המנהלי, הוא לא יכול מחר לקחת 200 מיליון בשנה הראשונה, בגלל שעוד אין כללים, כי עוד לא הספיקו לכתוב אותם ולעגן אותם ולתת את זה לחבר שלו.

גלעד ארדן: זה לא יכול ללכת.

עיסאווי פריג': אני רוצה לזרז, זה הכול.

גלעד ארדן: בסדר, אז אמרתי, עד שנה - - -

חמד עמאר: בהצעה שלה היא מדברת על שנה, אני חושב שזה זמן סביר לקבוע כללים.

חמד עמאר: לא צריך גם ללכת - - -

גלעד ארדן: תזכרו שבשנה הזאת זה לא שנה שזה הדבר היחיד שיש להם לעשות, הם צריכים להקים שלושה ערוצים, הם צריכים - - - בסדר, שמונה תחנות קיימות, זה נכון, בעניין הזה אפשר לייצר רצף, רק להתייעל - - -

רינה פרנקל: בדיוק, הם לא צריכים להקים מחדש.

חמד עמאר: שנה, מה שהציעה היועצת המשפטית של הוועדה, זה סביר.

גלעד ארדן: אבל השאלה על איזה נושאים זו תהיה חובה.

גלעד ארדן: בנושא של כללי הוצאת הפקות, אני מסכים איתך, זה אחד מאבני היסוד של הגוף.

<אתי בנדלר: אני אקרא גם נושאים שבהם היא חייבת לקבוע מדיניות אף שאינם בגדר כללים ואם אדוני יסכים שגם בנושא הזה ראוי להגביל אותם בפרק הזמן - - -

גלעד ארדן: איזה נושא?

<אתי בנדלר: אני מיד אומר.

<אתי בנדלר: אז אנחנו נתקן את ה - - -

גלעד ארדן: אולי נעשה בסעיף הזה חשיבה ולא עכשיו נצביע באיזה נושאים, אלא נחשוב אתם ואנחנו ונחליט באיזה נושאים ונביא את זה?

<אתי בנדלר: היושבת ראש תחליט אם לדחות - - -

גלעד ארדן: אפשר אפילו עד סוף היום.

חמד עמאר: אתה רוצה להכניס את הנושאים של הכללים בתוך הסעיף?

קארין אלהרר: רק את הנושאים שצריך בהם בתוך זמן מסוים.

גלעד ארדן: לא, מה שאנחנו בעצם מסכימים ומציעים יחד עם היועצת המשפטית שבנושאים מסוימים, שהם נושאי הליבה של הגוף, יהיה צורך ויהיה דד ליין לפרסום הכללים - - -

<דנה נויפלד: או לקביעתם.

גלעד ארדן: לקביעת הכללים, זה לא משנה, בחופש המידע אם יבקשו ממילא צריך לפרסם.

<אתי בנדלר: הכללים הרי יפורסמו.

גלעד ארדן: כן, גם אם לא נגיד הם יפורסמו.

<דנה נויפלד: לא זה מה שהתכוונתי.

<דנה נויפלד: התכוונתי שמדיניות זה לא משהו שנקבע בכללים.

<אתי בנדלר: נכון.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אז נושא אחד כבר הסכמנו וזה איך מוציאים את ההפקות החיצוניות.

גלעד ארדן: נחשוב על עוד נושאים מרכזיים.

גלעד ארדן: עוד פעם, אני לא מציע שזה יהיה בכל נושא ונושא, כי משהו שצריך - - -

קארין אלהרר: לא, אין צורך בכל נושא.

גלעד ארדן: כי זה יהפוך את הגוף עוד פעם לגוף נורא בירוקרטי ומסורבל.

גלעד ארדן: במהלך היום נעשה חצי שעה הפסקה להתייעצות.

קארין אלהרר: בסדר.

<אתי בנדלר: בכל מקרה כמובן שהכללים יפורסמו לא רק ברשומות, אלא גם באתר האינטרנט של התאגיד, נכון?

<אתי בנדלר: כי אנשים לא כל כך יודעים לחפש ברשומות, דיברנו על זה כבר, ולכן כדי שתהיה נגישות לכללים האלה אז - - -

קארין אלהרר: אנחנו מדברים על שקיפות, זו נראית לי דרישה - - -

<יחיאל לימור: הייתה פה הערה של - - -

קארין אלהרר: לפרסם את הכללים של המועצה.

<יחיאל לימור: לא, אני שמעתי הערה שאת אמרת, ואני מצטט, מדיניות זה לא משהו לפרסום.

<דנה נויפלד: זה לא מה שאני אמרתי.

<דנה נויפלד: זה היה בהקשר של כללים.

<דנה נויפלד: כללים זה כמו תקנות, זה חקיקת משנה, הם צריכים להיות מפורסמים ברשומות - - -

<יחיאל לימור: אז יכול להיות שהאוזן שלי הטעתה אותי, אני שמעתי את המילה מדיניות.

<דנה נויפלד: אבל אני התכוונתי לזה במובן של הפרסום של כללים של חקיקת משנה.

<אתי בנדלר: המדיניות אמורה להתפרסם?

<דנה נויפלד: אני לא יודעת מה זה, אבל אני דיברתי על משהו בהקשר הספציפי של פרסום כללים.

<יחיאל לימור: אנחנו שואלים עכשיו לגבי המדיניות, האם היא תתפרסם.

גלעד ארדן: אני לא אומר עמדה סופית, אני לא בטוח שאני מסכים לעמדה של אלעד, כי הכללים, אני לא רוצה להגיד שזה ברמה של החוק הזה, זה ברמה של סוג של חקיקה, זה בנושאים ציבוריים.

גלעד ארדן: אם בעצם רוצים להפקיד את זה 100% בידי המועצה בכל הנושאים, בסדר, אבל זה אומר שאין על זה שום בקרה ציבורית לכיוונים שהגוף הזה לוקח.

גלעד ארדן: עוד פעם, זה לא החלטות פרטניות, זה לא בהתנהלות היומיומית של הגוף הזה, אבל זה איזה שהיא עין ציבורית - - -

קארין אלהרר: אדוני ישקול את זה?

גלעד ארדן: כן.

קארין אלהרר: תודה.

<עידן אור: קארין, התייחסות לגבי הסעיף של קביעת הכללים עם המועד של השנה.

<עידן אור: רק להבין, מדובר על שנה מתחילת השידורים, זה אומר מתחילת השידורים של התאגיד החדש?

קארין אלהרר: כן, של התאגיד החדש.

<עידן אור: אז אני אומר שלדעתי, כמי שמתעסק ביצירה הרבה שנים ומכיר את התהליכים וגם מכיר את תהליכי קביעת הכללים של גופים אחרים, רגולטורים אחרים, עלול להיווצר מצב בעייתי שפשוט לא יהיה לגוף החדש הזה מסך, לא יהיה לו תוכן לשים - - - בגלל שלוקח זמן לייצר תוכן, ואני אומר לך, אדוני השר, מידיעה - - -

קארין אלהרר: אבל בשנה הראשונה זה בלאו הכי תוכן שהופק מלפני.

<עידן אור: אבל אין תוכן.

גלעד ארדן: אז מה אתה מציע לשנות?

<עידן אור: אני אומר מהיכרות של התוכן שהיום רשות השידור מפיקה ושיושב על המדף, אין תוכן להחזיק שנה שלמה.

גלעד ארדן: בסדר, אבל מה אתה מציע לשנות פה?

<עידן אור: אני לא יודע, צריך לקבוע איזה שהוא מנגנון - - - אני יודע שהכללים האלה צריכים להיעשות בקפידה, אני מסכים עם זה לחלוטין ובדיוק, כי הם נורא חשובים וגם לוקח זמן - - -

גלעד ארדן: בגלל זה אמרתי שהצורך בקביעת הכללים לא יגביל בשנה הראשונה את האינטרס, שהוא גם חשוב, שאפשר יהיה ליצור התקשרויות כדי שתהיה לך הזרמה למסך, ובלבד שבתוך שנה מאז שהגוף הזה התחיל יהיו כללים מסודרים ומפורסמים לציבור לאיך ייבחרו מעתה ואילך ה - - -

<עידן אור: רק דאגה שיהיה מסך לגוף הזה, זה מה שחשוב בפרק זמן הביניים הזה.

גלעד ארדן: בסדר, אני שותף לדאגה הזו, בגלל זה ביקשתי שזה לא יקטע את זה בשנה הראשונה.

<עידן אור: כי על המדף אין כלום, פחות או יותר.

קארין אלהרר: עוד הערות?

<אופיר טל: אנחנו עדיין מוטרדים מסוגיית המדיניות והפרסום של המדיניות.

<אופיר טל: אנחנו חושבים שהפרסום של המדיניות של הגוף הזה זה א'-ב'.

<אופיר טל: הסתכלנו עכשיו בסעיף 19, סעיף 19 אומר שרק ההחלטות יפורסמו.

<אופיר טל: החלטה, אומר לי פה חברי - - -

קארין אלהרר: אבל מדיניות היא גם סוג של החלטה, אתה יודע.

<אופיר טל: אני לא יודע, כי החלטה יכולה להיות החלט של שורה וכל מה שהיה לפניה, שקשור למדיניות, לא יהיה, כי רק החלטות יועמדו לעיון.

<אופיר טל: לא כתוב בסעיף 19(ב), המועצה תנהל פרוטוקולים של דיוניה ואין חובה לפרסם אותם, שזה גם תקלה, לדעתי.

<יחיאל לימור: ואין גם חובה להעמיד אותם לרשות הציבור, מבחינה זאת.

<אתי בנדלר: לא, בהתאם לחוק חופש המידע.

<אופיר טל: אנחנו יודעים מה היה עם הפרוטוקולים של ישיבות הוועדה.

גלעד ארדן: זה לא נכון.

גלעד ארדן: אני לא מבין, זה פשוט לא נכון.

גלעד ארדן: אפשר להגיד, אבל זה לא נכון.

גלעד ארדן: כתוב 'החלטות המועצה יועמדו לעיון הציבור בין השאר באתר האינטרנט'.

<יחיאל לימור: ההחלטה יכולה להיות החלטה של שורה אחת - - -

<דנה נויפלד: איך החלטה של - - - יכולה להיות שורה?

<דנה נויפלד: אני לא מבינה.

קארין אלהרר: החלטה היא תוצר של מדיניות ולכן ההחלטות מלמדות על המדיניות, המדיניות - - -

<יחיאל לימור: לא בהכרח, אני נורא מצטער אבל לא בהכרח.

קארין אלהרר: אז מה, ההחלטה - - - פתאום?

<יחיאל לימור: לא, אבל ההחלטה לא מסבירה את המדיניות, לא מסבירה את תהליך קבלת - - -

קארין אלהרר: לא הבנתי, אז בעצם מה שאתם רוצים, שכל אדם במדינת ישראל יישב בחדר עם המועצה?

קארין אלהרר: אומרים לכם שכל ההחלטות מפורסמות בשקיפות מלאה, אם יש דרישה לדעת יותר ממה שמפורסם יש את המנגנון של חופש המידע.

קארין אלהרר: מה הציפייה?

קארין אלהרר: שיישבו ויפרטו את מה?

קארין אלהרר: תגיד לי אתה.

<יחיאל לימור: הציפייה היא מאוד פשוטה, שהפרוטוקולים של ישיבות המועצה יהיו פתוחים ופומביים באתר האינטרנט, בתוכם גם ההחלטות שהתקבלו בסוף הישיבה.

<יחיאל לימור: כי אם זה גוף ציבורי מדוע שהפרוטוקולים שלו לא - - -

<חגית ברוק: זה קבוע בסעיף 19(ב).

<יחיאל לימור: 19(ב) מדבר על ההחלטות.

<חגית ברוק: 19(ב), המועצה תנהל פרוטוקולים של דיוניה.

<יחיאל לימור: לא כתוב שהם יעמדו - - -

קארין אלהרר: פרופ' לימור, אנחנו קיימנו דיון ארוך מאוד בנושא של פרסום הפרוטוקולים וההחלטות ובסופו של דבר אמרנו שזה לא פרוטוקול סטנוגרמי בכל מקרה וכל החלטה שהתקבלה תפורסם ואם יש רצון לדעת מה עמד מאחורי ההחלטה בוודאי שהדרך פתוחה להגיש בקשה לפי חופש המידע, בסדר?

<יחיאל לימור: אני מחייך בציניות, את יודעת למה?

<יחיאל לימור: כי כחוקר כשאני מנסה להשיג מידע ממשרדי הממשלה ואני הולך בפרוצדורה של חוק חופש המידע אז במקרה הטוב אני אקבל את זה אחרי חודשים, במקרה הרע אני לא אקבל את זה.

<יחיאל לימור: ואני מדבר עכשיו כחוקר, כאיש אקדמיה ואני לא מדבר כאזרח מן השורה.

קארין אלהרר: פרופ' לימור, אם יש בעיה בחוק חופש המידע, הרי שלא יעלה על הדעת שנתקן אותו במסגרת חוק השידור הציבורי, אתה מסכים איתי?

<יחיאל לימור: אין ויכוח, לכן אני מציע לתקן את החוק החדש.

קארין אלהרר: חוק חופש המידע זו בהחלט הצעה מאוד יפה, אני אשמח לקחת את זה על עצמי כחברת כנסת, אבל זה לא מתאים לסיפור כאן, אני מצטערת.

קארין אלהרר: אני מבינה את הבעיה, זו בעיה אמיתית, אני לא אומרת את זה בציניות.

קארין אלהרר: זה נכון, הפרוצדורה היא כבדה, אבל עדיין אני לא חושבת - - - עולות פה המון הצעות שמתקשרות לחוק השידור הציבורי והן מובנות וחלקן גם נכונות מאוד, אני רק אומרת שאי אפשר לתקן את כל תחלואי החברה הישראלית והחקיקה לדורותיה על גבו של חוק השידור הציבורי, בסדר?

<יחיאל לימור: אני לא חולק.

קארין אלהרר: סעיף 82, עורכת הדין ברוק, בבקשה.

עיסאווי פריג': הצבעת על 81?

קארין אלהרר: לא הצבענו, השר רוצה עוד לגבש החלטה.

<יוריק בן דוד: יש לי הערה.

<יוריק בן דוד: לגבי סמכות המועצה לקביעת כללים, מה שאנחנו רואים בסעיף 12, שכל נושא המדיניות מכוסה לחלוטין, המועצה תקבע את המדיניות, המועצה תפקח על השידורים וכו'.

<יוריק בן דוד: בסעיף 80, הישן, אנחנו רואים את אותו דבר, למעט שהיא רשאית באישור השר לקבוע כללים לניהולו.

<יוריק בן דוד: זה הדבר היחיד ששונה מסעיף 12.

<יוריק בן דוד: אז הייתי משאיר את הנושא הזה שהיא תקבע כללים לניהולו, היא מן הסתם תטיל את זה על המנכ"ל כי המועצה לא עובדת בגוף השידורי, אז היא תטיל על המנכ"ל להציע לה כללים לניהול הגוף הזה והיא תאשר או לא תאשר ותבדוק וכו'.

<יוריק בן דוד: לכן ראוי להוסיף את (א) של 80 לסעיף 12, לסיפה שלו, 'המועצה רשאית באישור השר לקבוע כללים לניהולו של תאגיד השידור הציבורי', נקודה, כי פיקוח על השידורים כבר מופיע בסעיף 12 וביצועם היעיל של תפקידיו לפי החוק גם מופיע בסעיף 12, אז אני לא מבין את הלעיסה שוב ושוב של אותו עניין.

<אתי בנדלר: לא, מה שזה אומר זה שהסמכות לעשות את זה, הסמכות והחובה, הייתי אומרת, לעשות פיקוח על השידורים וכו' קיימת בסעיף 12, אבל כאן נאמר מפורשות שהיא צריכה לקבוע כללים לעניין.

<יוריק בן דוד: נכון, אז רק את העניין של הכללים חסר בסעיף 12.

<אתי בנדלר: להוסיף את זה בסעיף 12?

<יוריק בן דוד: כן, זה הדבר היחיד שחסר, כי ב-12 נקבעים תפקידי המועצה וזה אחד מתפקידיה, לקבוע כללים.

קארין אלהרר: אבל יש עוד דברים מעבר למה שכתוב בסעיף 12.

<יוריק בן דוד: נכון, יש 1 עד 14, להוסיף 14 חדש - - -

<אתי בנדלר: זה עניין של נוסח.

<אתי בנדלר: זה הצד השני של השאלה של היושבת ראש.

<אתי בנדלר: היושבת ראש הציעה בהתחלה לרכז בסעיף 1 את כל - - -

<יוריק בן דוד: זה יותר נוח אחר כך לעבוד עם החוק הזה, אחרת זה - - -

<אתי בנדלר: אז הצעתי, יוריק, את זה בתחילת הדיון בסעיף.

<אתי בנדלר: אמרה היועצת המשפטית שזה עניין של נוסח, אפשר לעשות את זה כך, אפשר לעשות את זה אחרת, המנסחת תחליט את זה, בסדר?

<יוריק בן דוד: אבל את רואה שיש חזרה על אותם דברים בסעיף 80 ובסעיף 12, העניין של הפיקוח שקיים ב-12 והעניין של - - -

<אתי בנדלר: דנה, יש לך עמדה בנושא הזה, או שנשאיר את זה לעניין הפיקוח?

<אתי בנדלר: היושבת ראש ביקשה בתחילת הישיבה שנרכז בסעיף 1 את כל סמכויות המועצה והשבתי לעניין הזה שלפעמים יש טעם רב בלעגן את זה בסעיפים הרלוונטיים.

<אתי בנדלר: בא יוריק בן דוד והוא אומר, 'אז למה לגבי חלק מתפקידי המועצה, כשמדובר בפיקוח על שידורים וביצועם היעיל של תפקידיו', אתם כותבים בסעיף 80 ולא כותבים בסעיף 12, שזה חלק מתפקידי המועצה.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה יותר כולל.

<דנה נויפלד: הסעיף שהקראת עכשיו הוא סעיף יותר כללי.

<דנה נויפלד: שוב, בעיניי, זה עניין של טכניקה של כתיבה, שמי שקורא יכול לראות את ההסדר כולו.

קארין אלהרר: אוקיי, קיבלתי את הטיעון.

<דנה נויפלד: זו הסיבה שזה נכון להפריד את זה כמו שאתי הסבירה.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף שנותן סמכות יותר רחבה למועצה לקבוע כללים בנושאים שבהם נכון שייקבעו כללים, וזה מותיר לה גם שיקול דעת באיזה כללים ובאיזה - - -

<יוריק בן דוד: כתוב רק 'לניהולו', 'כללים לניהולו', זה לא כללי מאוד.

<יוריק בן דוד: לניהולו.

<אתי בנדלר: ניהולו זה פיקוח על השידורים וביצועם היעיל.

<יוריק בן דוד: הפיקוח מופיע אחר כך.

קארין אלהרר: תקשיב, כללים לניהול שמועצה צריכה לקבוע לעצמה זה בערך הדבר הכי רחב שאפשר.

עיסאווי פריג': קארין, עם כל הכבוד, הדברים של יוריק משכנעים, שלא צריך לפזר את ה - - - זה משכנע.

קארין אלהרר: עיסאווי, עזוב.

עיסאווי פריג': אני אומר לך, אני שומע ומקשיב, השתכנעתי.

קארין אלהרר: עיסאווי, אף אחד לא מתנגד לזה, רק אומרים שזה עניין ניסוחי, זה הכול.

עיסאווי פריג': לא, אנחנו אומרים שזה מפוזר על סעיפים, לרכז אותם בסעיף - - -

קארין אלהרר: נרכז את זה.

<אתי בנדלר: לא, הוא דווקא מבקש לא לכתוב שום דבר ספציפי כאן, אלא להעביר את זה לסעיפים הרלוונטיים.

עיסאווי פריג': כן, לרכז את זה בסעיפים - - -

<אתי בנדלר: לא לרכז, הוא מבקש להיפך.

<יוריק בן דוד: אני מבקש לרכז, לרכז בסעיף 12 את כל תפקידי המועצה.

עיסאווי פריג': זה משכנע.

<אתי בנדלר: הנסחית תחליט על זה, הממונה על נוסח החוק.

<יוריק בן דוד: אנחנו אחר כך צריכים להתמודד עם החוקים האלה ולקרוא אותם, מאוד נוח שזה מרוכז.

קארין אלהרר: אין לכל אחד יועץ משפטי מלווה?

קארין אלהרר: כן, עורכת דין ברוק, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "81.

<חגית ברוק: ביצוע ותקנות.

<חגית ברוק: "השר ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו".

קארין אלהרר: טוב, נראה לי שזה מדבר בעד עצמו.

קארין אלהרר: אני מעלה את סעיף 82, ביצוע ותקנות, להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר, אושר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר

<עידן אור: הערה כללית.

<עידן אור: אנחנו רוצים להוסיף סעיף באופן כללי לפרק הזה של השונות.

<עידן אור: מכיוון שבחוק קבוע שרוב או כל ההפקות ייצאו החוצה להפקות מקומיות קנויות, אנחנו רוצים להגיש לדנה, או למי שצריך, איזה שהוא נוסח של הצעה שקובע שתאגיד השידור הציבורי יצטרך להתקשר בהסכמים עם הארגונים והגופים שאמורים לייצר את כל התוכן הזה.

<עידן אור: כמו שיש פה דאגה, ובצדק, לעובדים שיהיו או שיפרשו מהרשות הקיימת כעובדים, אנחנו רוצים להגיש איזה שהוא סעיף.

<עידן אור: אנחנו נגיש ביום ראשון את הנוסח שלו ותשקלו את זה, זה קיים גם ברשות השנייה, שצריך לעבוד לפי הסכמים שקיימים.

<עידן אור: אנחנו רוצים שזה יהיה קיים גם פה, אין סיבה שזה לא יהיה קיים בגוף ציבורי אם זה קיים בגוף פרטי.

<דנה נויפלד: אני לא הבנתי, אתה מדבר על איזה סעיף?

<עידן אור: אני מדבר על איגודים מקצועיים שמייצגים את האנשים שעוסקים בתחום, שהם לא עובדי הרשות - - -

<דנה נויפלד: אבל בהקשר עם האיגודים?

<עידן אור: גם היום יש לנו עם גופי שידור, לאיגודים, הסכמים.

<דנה נויפלד: עם האיגודים?

<עידן אור: כן.

<דנה נויפלד: ומה המשמעות של ההסכמים האלה?

<עידן אור: המשמעות של ההסכמים האלה, שקובעים את הסטנדרט, הרף המינימלי, לתנאי העסקה, שקובעים בסוף נאותות הפקה, שבסוף המשמעות שלהם היא בדיוק איך ייראה התוכן שישודר על המסך.

<עידן אור: זו שרשרת מזון מאוד מאוד ברורה, למי שמכיר את הענף הזה.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת?

גלעד ארדן: אני אעגן בחוק הסכמים שבכלל עוד לא קיימים ביניכם לבין הגוף החדש שעוד לא קיים?

<עידן אור: לא, לא לעגן בחוק את תוכן ההסכמים, לעגן בחוק שצריך להגיע להסכמים עם הגופים.

<עידן אור: לא הרזולוציות של ההסכמים כמובן, אבל כן - - -

גלעד ארדן: זאת אומרת מה שאני עוד לא נתתי להסתדרות העובדים הכללית לגבי זכויות עובדי ה - - - אתה רוצה שיהיה לגביכם זכות וטו שאי אפשר יהיה להתחיל להזמין מכם הפקות עד שלא יהיה הסכם קיבוצי כללי, בוא נגיד, בין החיצוניים - - -

<עידן אור: לא, לא.

גלעד ארדן: זו המשמעות של מה שאתה אומר.

<עידן אור: תראה, בכללים של הרשות השנייה למשל, ובתנאי המכרז של הרשות השנייה - - -

גלעד ארדן: אתם מרוצים מההתקשרויות עם ערוץ 2 וערוץ 10?

<עידן אור: אנחנו לא מרוצים בגלל - - -

קארין אלהרר: רגע, זה בחוק או בכללים?

קארין אלהרר: לא הבנתי.

<עידן אור: המכרז של הרשות השנייה חייב את הזוכים לחתום על הסכמים עם הגופים.

<עידן אור: זה היה במכרז של הרשות השנייה ב-2005.

<עידן אור: בעקבות זה נחתמו הסכמים, מה שההסכמים האלה גורמים היום, גם בהפקות חיצוניות, שחברה, למשל כמו קשת, מכניסה לחוזים שלה עם מפיקים שהמפיק חייב לעמוד בהסכמים שיש לקשת עם האיגודים המקצועיים בתחום.

עיסאווי פריג': אז מה שהשר אמר זה נכון.

<עידן אור: ובמידה שהסכם של מפיק מסוים לא נאכף אני, כנציג של העובדים, פונה לגוף השידור וגוף השידור גורם לדבר הזה להיאכף, מכיוון שהוא מחויב לזה.

<עידן אור: מדובר פה על אוכלוסייה של 4,000 איש שאמורים לייצר את התוכן לערוץ הזה, שדיני העבודה במדינת ישראל לא חלים עליהם, אז אני לא מבקש פה בחוק הזה לתקן את דיני העבודה, אבל אני כן מבקש איזה שהיא הגנה מינימלית לאנשים שהולכים לייצר את כל התוכן לערוץ הזה, שלא תהיה עבדות של אנשים בשביל לייצר תוכן לערוץ ציבורי.

<עידן אור: זה הכול.

גלעד ארדן: אז תגישו כמה שיותר מוקדם.

גלעד ארדן: על פניו זה נשמע לי בעייתי, אנחנו מוכנים לשקול את זה.

<עידן אור: אנחנו נדבר על זה, בסדר.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: סעיף התחילה, 83.

<חגית ברוק: (מקריאה): "83.

<חגית ברוק: סעיף התחילה.

<חגית ברוק: תחילתו של חוק זה, למעט סעיפים 2 ו-3, פרק י"ד, וביטולו של סעיף 5 לחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, בסעיף 108 לחוק זה, ביום י"א בניסן התשע"ה (31 במרץ 2015) (בסעיף זה – יום התחילה); תאגיד השידור הציבורי יחל בשידוריו ביום התחילה.

<חגית ברוק: תחילת ביטולו של סעיף 5 לחוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, בסעיף 108 לחוק זה, ביום ביטול האישיות המשפטית של רשות השידור לפי סעיף 100.

<חגית ברוק: נוכח השר, מיוזמתו או על פי הודעת תאגיד השידור הציבורי, כי תאגיד השידור הציבורי אינו ערוך להתחיל בשידורים במועד הקבוע בסעיף קטן (א), רשאי הוא, בהסכמת שר האוצר, לדחות בצו את יום התחילה, בשלושה חודשים; נוכח השר כי תאגיד השידור הציבורי אינו ערוך להתחיל בשידורים גם במועד הנדחה כאמור – רשאי הוא, בהסכמת שר האוצר, לדחות בצו את יום התחילה בשלושה חודשים נוספים בלבד.

<חגית ברוק: "

קארין אלהרר: יש הערה של עיסאווי, אבל אולי ניתן לה להסביר קודם.

<דנה נויפלד: זה הסעיף שלמעשה קובע את תחילת השידורים של התאגיד החדש, שזה 31 במרץ.

<אתי בנדלר: למה 31 במרץ ולא 1 באפריל?

גלעד ארדן: כי זה יום השקר.

עיסאווי פריג': יום האבל הגדול.

<אתי בנדלר: באמת בגלל זה?

<אתי בנדלר: כי זה מוזר.

גלעד ארדן: למה מוזר?

<אתי בנדלר: כי בדרך כלל לא קובעים לסוף חודש, אלא ל-1 בחודש, אבל - - -

<קריאה: זה מצוין, מתאים ל-1 באפריל.

<תמנה עורב: ממש, נכון.

<תמנה עורב: 1 באפריל זה ממש - - - האירוניה לא יכולה להיות יותר טובה.

קארין אלהרר: עופר, זה תאריך מ - - -, 31 במרץ?

<עופר מרגלית: זה ביטול האגרה.

<אתי בנדלר: 31 זה יום שלישי.

עיסאווי פריג': זה קשור.

עיסאווי פריג': תחילה מתחילה ב-1 בחודש.

עיסאווי פריג': תחילת תהליך ב-1 - - -

<תמנה עורב: - - - דיון מאוד רציני על ה-1 באפריל.

<תמנה עורב: זה דיון מאוד רציני.

קארין אלהרר: פתחתם אותו, מה את רוצה?

<תמנה עורב: נכון, בשמחה רבה.

גלעד ארדן: עכשיו יהיה דיון על זה.

קארין אלהרר: לא, לא יהיה דיון על זה.

<דנה נויפלד: הסעיף מדבר, כמו שאמרתי, על תחילת השידורים ואז יש העברת מקל באותו מועד.

<דנה נויפלד: חוק רשות השידור עצמו כבר לא החוק הרלוונטי, אלא החוק הזה רלוונטי, ולכן זה נקרא יום התחילה.

<דנה נויפלד: מה שנשאר בתוקף בכל זאת זה הסעיף שמדבר על התאגיד, כי עדיין התאגיד צריך להסתיים להתפרק, לכן התאגיד כישות משפטית עדיין ממשיכה לחול, עד אשר המפרק יסיים את כל הליכי הפירוק.

<דנה נויפלד: זה יתקשר להליכי הפירוק שידוברו בהם עוד בעתיד.

קארין אלהרר: ביום ראשון.

גלעד ארדן: אין לזה הגבלת זמן, זה יכול לקחת גם עוד שנה או עוד שנתיים.

גלעד ארדן: אי אפשר לדעת כמה זמן.

<דנה נויפלד: אנחנו מקווים שזה לא ייקח הרבה זמן, אבל - - -

גלעד ארדן: למה, מה זה משנה?

<דנה נויפלד: - - - בסעיף 5 מדבר על האישיות המשפטית של התאגיד כאשר יסיימו את הליכי הפירוק, או אז גם מתבטל סעיף 5 לחוק רשות השידור ואז זה למעשה סוגר את - - -

קארין אלהרר: עובר לאישיות המשפטית החדשה.

<דנה נויפלד: האישיות המשפטית החדשה מתחילה, היא כבר מכוננת ביום פרסומו של החוק.

<דנה נויפלד: העברת המקל זה ביום התחילה, זה גוף אחד מפסיק לשדר והגוף השני מתחיל וזה יום התחילה.

<דנה נויפלד: יחד עם זאת מכיוון שרב הלא נודע על הנודע בשלב הזה יש את סעיף (ג) שמאפשר בכל זאת למקרה שבו התאגיד החדש איננו ערוך ב-31 במרץ להתחיל את שידוריו, יש לנו שני מועדים שמאפשרים את הדחייה, כל פעם בשלושה חודשים בצו.

<אתי בנדלר: למה לא צריך את ועדת הכלכלה, בהיבט הזה של מועד תחילת החוק?

<אתי בנדלר: זאת השאלה שלי,

גלעד ארדן: מה קשורה ועדת הכלכלה?

גלעד ארדן: תסבירי לי.

גלעד ארדן: הרי אם יהיו עיכובים הם עיכובים מנהליים בגוף הזה, לא בחרו את זה, לא הספיקו זה, מה יש לי להגיד לוועדת הכלכלה?

גלעד ארדן: והיא תכריח אותי להתחיל לשדר למרות שהם לא מוכנים?

<אתי בנדלר: לא, אבל לשמוע לפחות את הנימוקים.

<אתי בנדלר: הכנסת קובעת מועד תחילת חוק, אז אני לא אומרת שזה לא בלתי אפשרי ששר לבדו, בלי פיקוח פרלמנטרי ידחה את תחילת החוק, אבל בכל זאת זו נורמה שנקבעת בחוק ואם יש סיטואציה - - -

גלעד ארדן: אז תבקשי דיווח לוועדת הכלכלה, אבל מה עניין האישור?

גלעד ארדן: הרי הסיבה לעיכובים, מה נפקא מינה, זאת אומרת זה כן משמעותי אם צריך אישור או לא אישור.

גלעד ארדן: זה לא שמישהו מחפש להתחמק פה מה - - -

<אתי בנדלר: אז השר ידווח לוועדת הכלכלה של הכנסת על נימוקים לדחיית החוק?

גלעד ארדן: כן.

עיסאווי פריג': קארין, התאריך הזה, 31 במרץ, דנה קראה לתאריך הזה יום העברת המקל.

עיסאווי פריג': זה תאריך שיהיה תאריך עצוב ואבל אצל רבים מעובדי רשות השידור וכל אחד יתייחס לתאריך הזה מנקודת מבטו.

עיסאווי פריג': ההסתייגות שלי בסעיף מתמקדת בשני דברים.

עיסאווי פריג': בסעיף (ג) אני רואה שיש אפשרות להאריך בשתי מכות את תחילת השידורים.

עיסאווי פריג': אני חושב שפעם אחת זה מספיק.

עיסאווי פריג': כתוב שלושה חודשים ואם לא, עוד שלושה חודשים.

עיסאווי פריג': אני חושב שאורכה אחת מספיקה ואין שום סיבה שתהיה עוד אורכה נוספת.

עיסאווי פריג': הם הולכים על מהלך, יש מספיק זמן בכדי לקבל את כל ההחלטות.

עיסאווי פריג': לאור זאת אני מבקש למחוק את החלק השני, 'נוכח השר כי תאגיד' עד 'חודשים נוספים', מה שציינתי.

קארין אלהרר: ואם זה לא מספיק להתארגן?

עיסאווי פריג': לא, אני עונה לך.

עיסאווי פריג': תקשיבו, חברים, ברגע שאנחנו קובעים תקופה, אם נקבע אותה חמש שנים, היא תנוצל.

גלעד ארדן: זה נכון, בגלל זה לא קבענו חמש שנים אלא זמן שהוא מאוד אמביציוזי ומאוד קשה במציאות הישראלית ועוד גוף שהוא בסוף בסטנדרטים ממשלתיים.

גלעד ארדן: זה לא מגזר פרטי שאפשר לעשות כל מה שרוצים, להתקשר עם ההוא ועם הזה.

גלעד ארדן: בסטנדרטים ממשלתיים זה זמן מאוד מאוד מאוד צפוף ולחוץ.

גלעד ארדן: יש כאלה שיגידו אפילו לא סביר.

עיסאווי פריג': אני אומר את דעתי, איך שאני רואה את הדברים.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': מסיבה פשוטה, את הסטנדרטים והמציאות אנחנו קובעים אותם.

עיסאווי פריג': הנה, אתה קובע סטנדרטים ומציאות שרבים לא הצליחו לקבוע.

גלעד ארדן: אני כרגע קובע מילים, עוד לא קבעתי סטנדרטים ומציאות.

עיסאווי פריג': לא, עשית כברת דרך.

גלעד ארדן: מישהו צריך למלא תוכן בזה, ותשאל את כל אנשי המקצוע בתחום הזה, עוד פעם, לפני שמדברים על כך שמדובר בסטנדרטים ציבוריים ממשלתיים, לדבר על חצי שנה, גם לגמור את כל ההסדרים בגוף היוצא וגם להקים גוף חדש שיהיה מסוגל לשדר שלושה ערוצים ושמונה תחנות רדיו ואינטרנט, זה, תשמע, זה מאוד מאוד - - -

עיסאווי פריג': כבוד השר, אתה - - -

גלעד ארדן: אבל בגלל מה שאמרת לא קבענו שלוש שנים, כי אמרנו שזה ימלא את כל השלוש שנים, אלא עשינו - - -

עיסאווי פריג': אתה נותן לו מה-30 ביולי 2014, עד מרץ 2015 - - -

גלעד ארדן: אין בעיה, אז אדוני יוותר עכשיו את כל הצורך במינוי שופט ואחריו ועדת איתור ואחריו דירקטוריון ואחריו מנכ"ל, יאפשר לי למנות עכשיו מנכ"ל ונקצר חצי שנה מה - - -

עיסאווי פריג': אני אגיד לך למה זה נוהל בעיניי לא הכי תקין.

עיסאווי פריג': לתת למפרק תשעה חודשים ועוד בונוס עוד שישה חודשים, יאללה - - -

<עידן אור: אבל, חבר הכנסת עיסאווי, זה לא ריאלי, אני אומר לך בתור מי שעוסק ביצירה.

<עידן אור: 30 במרץ, אני כבר אומר לך, הסיכוי שזה ריאלי להעמיד שידורים הוא קלוש ביותר.

<עידן אור: אני מסכים עם השר בעניין הזה.

עיסאווי פריג': שנה וחצי להעמיד - - -

<עידן אור: זה יהיה מאוד מאוד קשה עד בלתי אפשרי, אני אומר לך.

גלעד ארדן: זה לא שנה וחצי, זה שנה וחודשיים, תוריד מזה חגים וחופשים ואינני יודע מה עוד חל - - -

<תמנה עורב: שליש על התנהגות טובה.

<עידן אור: גם הפעמיים שלושה חודשים דחייה זה גבולי.

עיסאווי פריג': אין בעיה, בסדר, אם זה נראה לכם, מתוך ניסיון אתם אומרים את זה אני - - -

<עידן אור: מתוך ניסיון, פשוט צריך להיות מסך בסוף, זה ה - - -

עיסאווי פריג': אין לי בעיה, אני לא בא - - -

<קריאה: אני אומר לך - - - פעמיים וזה יעמוד בלוח הזמנים הזה זה יהיה נס.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה עם זה.

עיסאווי פריג': אם אתם חושבים שהזמן הוא לא ארוך, אין לי בעיה.

עיסאווי פריג': הדבר השני, דנה, מה אמרתם לגבי יוזמתו של השר?

עיסאווי פריג': מה אתה צריך את זה?

עיסאווי פריג': 'נוכח השר מיוזמתו', מה אתה צריך את זה?

עיסאווי פריג': מיוזמתו?

עיסאווי פריג': אם השידור אמר לך שהוא לא יכול לעמוד בזה אתה מקבל את ההחלטה, מה אתה צריך ביוזמה?

עיסאווי פריג': שאתה פונה?

עיסאווי פריג': בשביל מה?

גלעד ארדן: זה לא שאני פונה.

עיסאווי פריג': הנה, מיוזמתו.

חמד עמאר: הוא השר הממונה, הוא רואה שלא - - -

עיסאווי פריג': מה אתה צריך?

עיסאווי פריג': אם הוא לא עומד בשידור, יפנה אליך 'אני לא עומד'.

עיסאווי פריג': זה לא מתיישב.

גלעד ארדן: למה לא מתיישב?

עיסאווי פריג': אני אגיד לך למה, כי יש תנאים.

עיסאווי פריג': השטח לא מצליח - - -

<דנה נויפלד: - - - אם ניתקע ולא יהיה מנכ"ל, יהיה בג"צ, צו ביניים, בסדר?

<דנה נויפלד: אסור למנות מנכ"ל, לא יודעת - - -

עיסאווי פריג': השידור הציבורי הודיע לך - - -

גלעד ארדן: מי זה השידור הציבורי?

עיסאווי פריג': מי שמנהל את ה - - -

גלעד ארדן: אנחנו לא יודעים עוד מי יהיה עד ה-30 במרץ.

עיסאווי פריג': מי שמנהל הודיע לך שהוא לא יכול לעמוד בפרק הזמן שהוקצה לו.

<אתי בנדלר: מי, המנכ"ל?

עיסאווי פריג': מי שהוא הממונה, יודיע לו.

<אתי בנדלר: זה המנכ"ל.

עיסאווי פריג': המנכ"ל, הודיע לך.

קארין אלהרר: אבל אם עוד לא מינו אותו?

עיסאווי פריג': אבל יש לי מפרק בתקופה הזו, נכון?

עיסאווי פריג': הוא עושה את כל העבודה, הוא נכנס לנעליים.

<דנה נויפלד: המפרק לא קשור פה.

קארין אלהרר: אתה מערבב, עיסאווי.

עיסאווי פריג': אז הגוף החדש, ועדת האיתור, כן.

<דנה נויפלד: לא, לא ועדת האיתור.

עיסאווי פריג': בסדר, כל התהליך שעברנו עליו.

עיסאווי פריג': אני מהמילה 'מיוזמתו', מה אתה צריך להיכנס לזה?

עיסאווי פריג': אני אומר לך את זה מבחינה מאוד הגיונית.

גלעד ארדן: תסבירי את זה, דנה.

<דנה נויפלד: הרי התאגיד מוקם ועוד אין לו אורגנים, יש הליכים עד שהאורגנים יתחילו לפעול.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה נועד לשני מקרים, האחד, אם יש כבר תאגיד שפועל, אז הכול בסדר, אז הוא יכול להודיע שהוא לא ערוך.

<דנה נויפלד: אם יש מצב שבו מאיזה שהיא סיבה, לדוגמה לא הצליחו למנות מנכ"ל מכל מיני סיבות, בחיים יש נסיבות שלא ניתן לצפות אותן, אז אם אין מי שיודיע לו, אבל השר רואה שהתאגיד לא פועל, אז מה הוא צריך לעשות?

<דנה נויפלד: לא לעשות כלום?

<דנה נויפלד: הוא צריך שתהיה לו האפשרות בעצמו, בין אם זה בעצמו כי הוא רואה, ובין אם התאגיד הודיע לו שהוא לא ערוך, הוא יוכל לבוא ולדחות את המועד.

עיסאווי פריג': יפה, אז המילה 'מיוזמתו', אני יכול להשליך אותה על כל החוק וכל הסעיפים, השר רואה - - -

קארין אלהרר: מה הבקשה, עיסאווי?

<דנה נויפלד: מה הבעיה עם זה?

עיסאווי פריג': יש בעיה עם זה.

קארין אלהרר: תגיד לי מה החשש.

עיסאווי פריג': זה לא צריך לבוא מיוזמת שר.

<דנה נויפלד: אבל הוא האחראי.

עיסאווי פריג': הוא אחראי על מדיניות - - -

גלעד ארדן: אני לא מבין, מה זה כל כך משנה בכלל.

גלעד ארדן: אני לא משפיע פה בשום דבר על השידורים.

עיסאווי פריג': אז מה אתה צריך את זה?

עיסאווי פריג': אני שואל.

גלעד ארדן: כי אני רוצה לשמור את כל האופציות למקרה שעוד לא קם שם שום דבר, אז אין מי שיודיע לי אני מודיע לבד לוועדת הכלכלה.

עיסאווי פריג': אז בכל הסעיפים אתה יכול להכניס את זה וביוזמת - - -

גלעד ארדן: אני לא חושב שזה כזה חשוב, אני גם לא רואה את זה כאישיו כזה משמעותי.

קארין אלהרר: עיסאווי, באמת אני חושבת שיש מקומות שבהם השר לא צריך להתערב, מה שנגענו הורדנו.

קארין אלהרר: פה באמת אומרים לך שרוצים להקים גוף חדש, עוד אין נציג שידבר בשם הגוף החדש, אז אני חושבת שזה דווקא ראוי שהשר יגלה אחריות ויגיד 'רגע, זה עוד לא קם, אני רוצה להאריך את זה עוד תקופה אחת'.

גלעד ארדן: ואני צריך אישור שר אוצר ולדווח לוועדת הכלכלה, וזה גם לא גאווה גדולה שעוד לא הצלחנו להעלות.

גלעד ארדן: האינטרס של השר הוא הפוך בכלל מזה.

גלעד ארדן: מה, השר מחפש לדחות?

עיסאווי פריג': אני לא שקט עם זה.

עיסאווי פריג': יש לי עוד נקודה.

עיסאווי פריג': הנקודה שעכשיו לא תמצא חן בעיני השר, אבל מה לעשות, אנחנו חלק מזה.

גלעד ארדן: עד עכשיו הכול מצא חן ורק עכשיו - - -

עיסאווי פריג': אני חושב שתחילת החוק הזו, אני הגשתי את זה ואני מעלה את זה לדיון ואני מבקש שנתייחס אליה בכובד ראש, שתחילת החוק תהיה מותנית בהסכם קיבוצי עם העובדים, או לחילופין הסכם פרישה עד לתאריכים שנקבע.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול להתחיל חוק ואין לך הסכם קיבוצי או הסכם פרישה עם כלל עובדי הרשות.

עיסאווי פריג': זו נקודה שצריכה להיות בסעיף (ד) וכסעיף התניה.

עיסאווי פריג': יש לך מספיק זמן, שנה ומשהו, להגיע להסכם קיבוצי ואין שום סיבה שזה לא ייעשה.

עיסאווי פריג': אני חושב שאנחנו צריכים להיות בדעה אחידה לגבי הסוגיה הזאת.

קארין אלהרר: אני חושב בסעיף (ג), מיוזמתו או לא מיוזמתו, זה בסדר, ותקופה ראשונה תהיה באישור השר ושר האוצר, אבל התקופה השנייה של שלושה חודשים, בהסכמת שר האוצר ובאישור הכנסת.

קארין אלהרר: אני רוצה שזה יבוא לכנסת כאן, שנדון בזה בתקופה השנייה, נראה מה התקדם, איך התקדם כל הנושא של החוק שאנחנו חוקקנו כאן.

קארין אלהרר: לא יכול להיות שאנחנו נגיע למצב כזה שאנחנו נבוא לכאן, נחוקק את החוק ולא יהיה לנו מעקב בכלל על כל ההקמה של רשות השידור.

קארין אלהרר: לכן אני מבקש, בתקופה הראשונה אין בעיה, שלושה חודשים ראשונים, שהשר הממונה ושר האוצר יאשרו את זה, התקופה השנייה צריכה להיות באישור של הכנסת, שהכנסת לא רק תקבל את הדיווח, היא תבדוק את הנושא, תבדוק את ההתקדמות של הרשות החדשה.

קארין אלהרר: בכל מקרה אנחנו מקימים רשות חדשה, לכן אנחנו ככנסת צריכים להיות בפיקוח על הנושא.

קארין אלהרר: לכן אני מבקש להוסיף שר האוצר ובאישור הכנסת.

<אתי בנדלר: ועדת הכלכלה, לא להוסיף אישור כללי של כל הכנסת.

חמד עמאר: באישור ועדת הכלכלה, כי היא הוועדה הממונה על כל הנושא.

גלעד ארדן: יש לי שאלה אליך.

גלעד ארדן: נניח שהזמנתם אותי, או מי שיהיה השר, ולא שכנעתי אתכם.

גלעד ארדן: אז מה, ועדת הכלכלה, אם היא לא אישרה, אז יהיה חייב להתחיל באותו יום את השידורים, גם אם - - -

חמד עמאר: מהניסיון שלי, אני שש שנים בכנסת, עוד לא קרה מצב ששר הגיע וביקש הארכה של זמן ולא קיבל את ההארכה של הזמן.

חמד עמאר: אני נמצא כאן שש שנים ולא ראיתי פעם אחת אפילו, אפילו שהיינו משוכנעים שאין מקום לתת את ההארכה הזאת בסופו של דבר באנו והארכנו, גם בוועדת הכלכלה, גם בוועדת הכספים, הארכנו והלכנו לקראת השר על מנת לחוקק את החוק.

חמד עמאר: אני לא חושב שוועדת הכלכלה או כל ועדה אחרת שתקבע, יהיה לה אינטרס לעצור את התקדמות החוק, כי החוק כבר רץ.

גלעד ארדן: בשביל זה אמרתי חובת - - -

חמד עמאר: זה גם ייתן אפשרות לשר, יש לו תקופה של שלושה חודשים ללחוץ על ההנהלה, ללחוץ על המנהלים שם להתקדם בשידור הציבורי, לא להשאיר אותו לעוד שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים.

חמד עמאר: אם אתה רואה שאין אפשרות להתחיל את זה ב-31 במרץ, אז שיהיה ב-1 במאי, תאריך את התקופה כאן.

חמד עמאר: אבל אני חושב שבכל מקרה אנחנו ככנסת צריכים להיות ולראות מה התקדם בחוק הזה שאנחנו חוקקנו, איפה אנחנו עומדים, מה קרה.

חמד עמאר: לא נחוקק את החוק ונחכה שהשידור הציבורי יעלה בלי שיהיה לנו שום פיקוח על הנושא.

גלעד ארדן: קודם כל יש שני פיקוחים, אחד, שהתאריך הסופי הוא 30.9, השני, שהוסיפה היועצת המשפטית והסכמתי, שתהיה חובת דיווח לוועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: ברגע שיש חובת דיווח הוועדה גם יכולה להזמין אותי להסביר את הדיווח הזה בפני הוועדה.

גלעד ארדן: הצורך באישור נראה לי קצת מוזר, כי בסופו של דבר גם האינטרס הממשלתי הוא שזה יקום כמה שיותר מהר וגם אין פה באמת, זה לא - - - יש מקרים שבהם יש לוועדות סמכות לאשר או לא לאשר הפחתה של מחויבויות, כי אחרי זה באים ומנסים לשכנע ואתה אומר שצריך בקרה ציבורית, כי יש פה בעל אינטרס להפחית ולא לעשות את מה שהכנסת רצתה ואם מאשרים לו להפחית, שיבוא וישכנע אותנו.

גלעד ארדן: פה זה לא עניין של להפחית או לא להפחית, זה קיים או לא קיים, היכולת להתחיל לשדר.

גלעד ארדן: גם אם הכנסת תגיד לא, אני לא יכול להתחיל לשדר, מה אתה רוצה שאני אעשה?

חמד עמאר: בדיוק, זה העניין.

חמד עמאר: מה שאתה אומר - - -

גלעד ארדן: חובת דיווח לא מספיקה לך?

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו צריכים אישור של הכנסת, זה מה שאני חושב.

חמד עמאר: אני חושב שכמחוקקים שמחוקקים חוק כזה, שיושבים עליו כל כך הרבה זמן, לפחות אחרי תקופה של כמעט 12 חודשים, לבוא ולראות איפה התקדמנו.

רינה פרנקל: אני חושבת שחובת דיווח זה מספיק ביותר ואין צורך באישורים.

קארין אלהרר: עוד הערות?

קארין אלהרר: כן, מן.

<אלעד מן: דווקא מהגישה של היעילות הניהולית אנחנו סבורים שלא נכון לקבוע שתי תקופות קשיחות, אלא תקופה אחת כוללת ואפילו להעמיד אותה על תשעה חודשים ולתת לשר גמישות במהלך אותה תקופה לקבוע אורכות בהתאם לשיקול דעתו, אולי הוא יחשוב שצריך חודשיים ואולי הוא יחשוב שצריך חמישה חודשים, אבל אין טעם בשתי תקופות קשיחות מראש של שלושה חודשים, אפילו בלי שיקול דעת של עד שלושה חודשים, מכיוון שאף אחד לא יודע באיזה מצב תהיה ההתפתחות וההקמה של אותו גוף.

<אלעד מן: זאת נבואה ריקה בעצם ולשר יש תמריץ לקדם את זה, עדיף לתת לו את כל הגמישות הניהולית בהיבט הזה.

גלעד ארדן: דנה הזכירה לי שאת עניין הרבעונים קבענו בגלל האגרה.

גלעד ארדן: אגב, זה עוד שיקול שבו רוצים כמה שיותר מהר שנתחיל לשדר.

גלעד ארדן: הרצון לחלק את זה הוא כדי שיהיה יותר קל, זה רבע אגרה.

<אלעד מן: זה עניין שהוא קלקולטורי חשבונאי, אבל הוא נדחה, לדעתי, מפני הרעיון שצריך - - -

<קריאה: נראה לך שמישהו ישלם אגרה אחרי ה - - - לא ישלמו.

<קריאה: כבר קבעתם שב-31 במרץ תיפסק גביית האגרה, ותבוא ותאריך, אף אחד לא ישלם אגרה.

<קריאה: לא ישלמו אגרה.

<קריאה: כבר עכשיו לא משלמים.

<קריאה: תהיו ריאליים.

קארין אלהרר: אני רוצה, בבקשה, לשמוע את ברוך.

<משה שגב: זה ירד דרסטית.

<משה שגב: זה מה שאני אומר, כבר עכשיו ירד.

<משה שגב: אז מה יהיה כשתגיע ל-31 במרץ?

<משה שגב: אף אחד לא ישלם.

גלעד ארדן: כל עוד הוא ממשיך לקבל שידורים מהגוף הישן יחד עם העלויות שיש לנו.

גלעד ארדן: העובדים עוד שם, הכול עוד עובד, מה, מאיפה יהיה להם כסף - - - צריך כסף לשלם שם משכורות, צריך - - -

<תמנה עורב: יש לי הערה, את האגרה משלמים - - -

קארין אלהרר: רגע, תמנה, מיד תקבלי רשות דיבור.

<אתי בנדלר: מה שביקשתי לבדוק מול האוצר, האם אפשר שגם במקרה של דחיית תחילת החוק בצווים ההוראות לעניין הפסקת תשלום האגרה והעברת החלק היחסי מאגרת הרכב ייכנסו לתוקף.

<עופר מרגלית: לא.

<אתי בנדלר: יען כי?

<עופר מרגלית: אני לא חושב שצריך להרחיב פה יותר מדי.

<עופר מרגלית: כל עוד החוק החדש לא נכנס לתוקף החוק הישן בתוקף והגוף הזה ממומן על ידי האגרה, ומי שכבר היום חייב באגרה חייב לשלם.

<אתי בנדלר: כן, אבל אל תשכח שבכל זאת באותה תקופה מי שינהל את הגוף הישן הוא המפרק.

<עופר מרגלית: זה לא משנה, החוק הקודם בתוקף וזה דרכי המימון שלו.

גלעד ארדן: דרך אגב, אם רוצים להאיץ בשר ויהיה אשר יהיה השר לעשות הכול שהגוף הזה יקום כמה שיותר מהר, אז זה גם לא נכון להוציא את הדבר הזה.

גלעד ארדן: זה אפילו יותר חזק מפיקוח ועדת הכלכלה.

<ברוך אסקרוב: הערה קטנה והערה יותר גדולה.

<ברוך אסקרוב: לעניין הטכני שהתפתח כאן, ה-31 במרץ הוא יום סיום תשלום האגרה, ויום התחילה לכן צריך להיות אולי למחרת, אבל אני מבין שאולי זה צלצול לא נעים, 1 באפריל, אבל - - -

קארין אלהרר: לא, זאת הייתה בדיחה, ברוך.

<ברוך אסקרוב: אני יודע.

קארין אלהרר: למען הסר ספק.

<ברוך אסקרוב: לעניין היותר חשוב, בתום שתי תקופות הארכה מה משתרר?

<ברוך אסקרוב: נכון, השר ממונה ואנחנו לא יודעים מי יהיה השר, אנחנו לא יודעים במציאות הישראלית אם זה יהיה שר עם מרץ דומה - - -

קארין אלהרר: יש משהו - - -?

קארין אלהרר: הייתה איזה ידיעה בעיתון שלא קראתי הבוקר?

<ברוך אסקרוב: לא.

<ברוך אסקרוב: לא צריך ידיעה בעיתון שאנחנו במציאות דינמית ויכול להיות שלא יהיה לימין החוק הזה שר נמרץ כזה ואז אנחנו נשארים - - -

גלעד ארדן: זה לא קשור.

גלעד ארדן: יהיה, מי שלא יהיה הוא בטוח - - -

קארין אלהרר: נמרץ בטוח הוא יהיה.

<ברוך אסקרוב: זה לא מופיע בחוק שיהיה שר נמרץ.

<ברוך אסקרוב: אבל תרשו לי - - -

קארין אלהרר: ובלבד שהשר או השרה יהיו נמרצים.

קארין אלהרר: ..

<ברוך אסקרוב: בתום שתי התקופות משתרר מצב שאין בו הגבלת זמן שיש לנו גוף שידור ציבורי אחד ויחיד במדינת ישראל, מנוהל על ידי איש כספים, מפרק, מפוקח, הוא לא לבדו, הוא מפוקח על ידי עצמו, איש כספים, הוא הרי גם המוסדות, הוא לא רק ההנהלה - - -

גלעד ארדן: לא, אתה טועה.

<ברוך אסקרוב: אני מקווה שאני טועה.

גלעד ארדן: אתה טועה וחבל לנהל דיון על פרק שעוד לא קראת, כנראה.

גלעד ארדן: תקרא את פרק המפרק, הוא לא מנהל את זה לבדו ויש גם עורך ראשי שם.

<ברוך אסקרוב: אני יודע, אבל עדיין הוא סמכות העל.

<ברוך אסקרוב: קראתי היטב.

גלעד ארדן: בסדר, הוא סמכות העל, מדובר בכונס הנכסים הרשמי במשרד המשפטים, לא מדובר ב - - - הוא ה-officer of the court, גם אם הוא ממנה אנשים שעוזרים לו או יועצים וכו', הסמכות והאחריות הן שלו על מה שקורה שם בגוף והטענות הן אליו וההחלטות אחר כך הן שלו.

<ברוך אסקרוב: נכון, אני רוצה - - -

גלעד ארדן: זה מה שהוא עושה בהרבה גופים שנמצאים במצבים כאלה של ניהול מיוחד או של כינוס או של פירוק.

<ברוך אסקרוב: אני מצביע, אני לא יודע אפילו להגיד מה הפתרון, משום שגם היותו - - -

גלעד ארדן: נגיע לפרק הזה, זה לא בפרק הזה.

<ברוך אסקרוב: אבל אנחנו נמצאים פה בין השמשות, בתקופה רגישה, על ידי מוסד לא קלאסי לדברים האלה, זה עלול להזמין עתירות ויכולים להיכנס ל - - -

<דנה נויפלד: אז מה הטענה?

<דנה נויפלד: לא הבנתי מה אתה רוצה?

קארין אלהרר: מה אתה מציע, ברוך?

<ברוך אסקרוב: אני מאתר בעיה, אמרתי.

קארין אלהרר: בסדר, אבל במחוזותינו כשמאתרים בעיה מציעים גם פתרון.

קארין אלהרר: יש לך כזה?

<ברוך אסקרוב: הפתרון שלי הוא איום ונורא, אבל הוא פתרון משפטי על דברים מסוימים.

<ברוך אסקרוב: למשל יש חוזה של בניית בית, אני רוכש בו דירה, אומרים שעד איקס זמן יבוא טופס 4, לא יבוא אז ההסכם בטל.

<ברוך אסקרוב: אני לא רוצה לחשוב שנהיה במצב מבוטל א' לבין מצב מבוטל ב'.

<ברוך אסקרוב: מה, בגלל שאין לי פתרון מסומן אז לא להציף את הבעיה?

<דנה נויפלד: לא הבנתי מה הבעיה.

<ברוך אסקרוב: המצב הלא נורמלי שמשתרר אחרי שתי הארכות, כאשר הרשות החדשה לא עומדת והשידור הציבורי מנוהל על ידי איש כספים מפוקח על ידי עצמו.

<אופיר טל: מה קורה אחרי שתי התקופות?

<אופיר טל: זאת השאלה של ברוך.

<אופיר טל: מה קורה אחרי שתי התקופות בהנחה שגוף השידור הציבורי החדש לא עומד על הרגליים.

<אופיר טל: זאת השאלה.

<דנה נויפלד: צריך לחזור לכנסת.

גלעד ארדן: אז נצטרך לבוא בבושת פנים לכנסת ולנסות לשכנע אותה בתיקון חקיקה.

<ברוך אסקרוב: אבל זה לא כתוב.

גלעד ארדן: מה קורה בהרבה דברים במדינת ישראל?

<ברוך אסקרוב: אבל זה צריך להיות כתוב.

<משה שגב: אני רוצה להתחבר לדברים שהעלה חבר הכנסת פריג' ולהעמיד פה את הדברים מצד העובדים.

<משה שגב: צריך להבין, מתקיים כרגע משא ומתן לגבי תנאי הפרישה של העובדים ברשות השידור.

<משה שגב: לגבי תנאי העסקתם בהסכם קיבוצי חדש, עוד לא התחיל בכלל דיון ואני חושב שכן צריכים להכניס פה סעיף שאומר, אני חושב שזה צריך להיות גם אינטרס של הוועדה ושל חברי הכנסת שכולם אומרים שחייב להיות פתרון לעובדים ואני חושב שחייבים לקשור את זה פה, את הסיפור הזה, גברתי, של הסכם קיבוצי וגם הסכם פרישה בתחילתו של הגוף המשדר החדש.

<משה שגב: זאת אומרת שעד שלא יוסדרו העניינים עם העובדים לא נוכל להתחיל את השידורים של הגוף החדש, כי תארו לכם מה קורה כשיש גוף חדש משדר ויש קרוב ל-2,000 עובדים שלא מבינים מה קורה איתם, אם בפרישה או אם בהסכם עבודה חדש.

<משה שגב: אני חושב שזה מאסט, הסיפור של העובדים.

<משה שגב: אני לא מדבר בשמו של יושב ראש ההסתדרות, אבל משיחות איתו אני יודע שגם מבחינתו הוא מאוד היה רוצה שיקשרו את העניין הזה של הסדר עם העובדים בתחילתו של הגוף החדש שמשדר.

<איתי לנדסברג נבו: אני רוצה להציע פה לעניין הביטוי תחילת השידורים.

<איתי לנדסברג נבו: אני חושב שבתהליך שאנחנו מבצעים כרגע צריך להשתמש בביטוי יום ההקמה ויום תחילת השידורים, אלה שני תאריכים שונים.

<איתי לנדסברג נבו: אני אשווה את זה להקמה של יחידה צבאית, תסלחו לי על ההשוואה, יש פער בין מינוי האנשים, מתן הציוד, גיוס החיילים, מתן התקציב, האימונים, לבין הפיכתה של היחידה ליחידה מבצעית.

<איתי לנדסברג נבו: אותו דבר כאן, יש פער בין התהליך שבו צריכים למנות את המועצה, את המנכ"ל, את הקמת המוסדות, לקבוע את הכללים, להתחיל לעבוד על מנת לייצר את התכנים, לבין התאריך שבו אפשר להתחיל לשדר את התכנים האלה.

<איתי לנדסברג נבו: גם לוקח זמן להפיק את התכנים האלה.

<איתי לנדסברג נבו: כלומר עד מועד תחילת השידורים הגוף הזה יצטרך לשדר תכנים שהיו בגוף הישן, לא יעזור שום דבר.

<איתי לנדסברג נבו: אנחנו בהפקה כרגע של סרטי תעודה, התקשרויות, הדברים האלה יגיעו למסך ב-2015 וב-2016, כלומר אתם צריכים לקבוע את מועד ההקמה.

<איתי לנדסברג נבו: במועד ההקמה כל האורגן החדש מתחיל לעבוד.

<איתי לנדסברג נבו: מרגע שהוא מתחיל לעבוד ולקחת סמכויות, לוקח זמן עד מועד תחילת השידורים שלו.

<איתי לנדסברג נבו: יש כאן תקופת ביניים מסוימת שהיא תקופת ביניים - - -

<דנה נויפלד: נכון, זה מה שהחוק אומר.

<איתי לנדסברג נבו: שהשידורים יהיו עדיין שידורים של הגוף הישן.

<דנה נויפלד: אולי ההסבר שלי לא היה מספיק טוב.

<דנה נויפלד: החוק נכנס לתוקפו ביום פרסומו.

<דנה נויפלד: ביום פרסומו התאגיד החדש קם, הוא קם כבר מכוח חוק.

<דנה נויפלד: יש תקופה מקבילה, שקורים בה שני דברים - - -

<איתי לנדסברג נבו: הוא עוד לא קם.

<דנה נויפלד: אבל למה אתם קוטעים אותי?

גלעד ארדן: הוא קם, היא מתכוונת כישות משפטית.

קארין אלהרר: סליחה, היא מדברת.

קארין אלהרר: הוא שאל שאלה, היא עונה לו תשובה.

<אתי בנדלר: האורגנים שלו עדיין אינם, אבל הוא קם.

קארין אלהרר: הוא ישות משפטית קיימת.

<איתי לנדסברג נבו: אני רוצה להגיד רגע, הגוף לא קם ביום התחילה, הוא מוקם - - -

קארין אלהרר: זהו שכן.

גלעד ארדן: אם תיתן לה להסביר היא תסביר לך את ההבדל.

גלעד ארדן: אתם אומרים אותו דבר, תאמין לי.

<איתי לנדסברג נבו: בסדר, אבל הוא מוקם, לוקח זמן להקים אותו.

<איתי לנדסברג נבו: אני אומר שתאריך ההקמה הוא תאריך אחר מאשר היום שבו הוא הפך להיות אישיות משפטית אחרת.

קארין אלהרר: איתי, אתה לא עושה הבחנה בין העניין המשפטי לבין העניין המעשי.

קארין אלהרר: משפטית ביום התחילה הגוף קם.

<דנה נויפלד: לא ביום התחילה, ביום פרסומו של החוק.

קארין אלהרר: ביום הפרסום.

<איתי לנדסברג נבו: הוא קיבל ישות משפטית ביום ההקמה, אבל מכאן יש זמן להקמה.

גלעד ארדן: מה שאתה אומר מעוגן בחוק, תן לה להסביר לך.

גלעד ארדן: אתה צודק ולכן - - -

<אתי בנדלר: הזמן הזה הוא בין יום הפרסום, כל התקופה שבה המפרק פועל היא תקופת ההקמה של הגוף החדש, ההקמה המעשית.

<אתי בנדלר: ביום התחילה, ב-31 במרץ, הוא יתחיל לפעול.

<איתי לנדסברג נבו: אבל המפרק ממשיך לפעול גם הלאה.

<אתי בנדלר: המפרק ממשיך, הוא מנהל בפועל את רשות השידור כשבמקביל מתבצעים הליכים, הליכי ההקמה, מה שאתה הגדרת כהליכי הקמה.

<אתי בנדלר: מינוי המועצה, מינוי המנכ"ל וכך הלאה.

<דנה נויפלד: אפשר שנייה?

<רן מלמד: ביום ש - - - זה נכנס לרשומות ואחרי זה מתחילים - - -

<איתי לנדסברג נבו: מה שאומרים שההקמה תסתיים במקרה הטוב בספטמבר?

<איתי לנדסברג נבו: זה מה שאתם אומרים?

קארין אלהרר: איתי, תן לה רגע.

חמד עמאר: ההקמה יכולה להסתיים גם במרץ, אבל התחילה מתחילה במרץ.

<דנה נויפלד: בואו נדבר שנייה על התהליך מה קורה.

גלעד ארדן: אל תאמרי מה קורה, מה קורה הוא מבין, תראי לו איפה זה מעוגן בחוק.

<דנה נויפלד: יש שני סעיפים שנקשרים פה ביחד, יש שני דברים שקורים במקביל.

<דנה נויפלד: החוק נכנס לתוקפו ביום פרסומו, כך נהוג בחקיקה.

<דנה נויפלד: הסעיף שהקראנו, שמדבר על תחילה, אומר שיום התחילה, שזה היום שבו התאגיד מתחיל לשדר, הוא לא ביום הפרסום של החוק הזה, כיוון שההנחה, אתה צודק, בדיוק בגלל שנדרשת תקופת היערכות.

<דנה נויפלד: אי אפשר להקים אותו באותו יום ובאותו יום הוא מתחיל לשדר, לכן הוא נכנס לתוקף ומתחילות כל הפעולות הנדרשות.

<דנה נויפלד: לא הקראנו את הסעיף הבא, אתה תראה שמדברים על תחילת הליכי המינוי, שזה סעיף 83, חגית עוד לא הקריאה, מיד היא תקריא אותו, הוא אומר שביום שהחוק מתפרסם מתחיל הכדור לנוע, מתחיל כל התהליך כדי שהוא יוכל להתחיל לשדר ב-31 במרץ או בתאריך שבו זה נדחה.

<דנה נויפלד: אנחנו לא מחכים עד ה-31 במרץ בשביל להתחיל הכול, כל ההיערכות מתחילה מיום פרסומו של החוק על מנת שב-31 במרץ או כל מועד אחר שייקבע פה יתחיל התאגיד לשדר.

<דנה נויפלד: בהליכי הפירוק אתם תראו, בפרק שמדבר על הפירוק, מה קורה עד אז.

<דנה נויפלד: המפרק ייכנס או יתחיל להעביר את כל - - - הוא ימחה את הזכויות בעניין החוזים שכבר נחתמו ונחתמים לתאגיד החדש וכל זאת על מנת לאפשר את ההיערכות, כדי שב-31 במרץ התאגיד החדש יוכל לשדר.

<דנה נויפלד: הסברתי את עצמי מספיק טוב?

<איתי לנדסברג נבו: על זה אני מדבר.

<איתי לנדסברג נבו: אני אומר שיש פער אדיר בין המועד הזה שאתם קובעים עכשיו, שהוא בעיניי, במקרה הטוב, הוא המועד של סוף ההקמה.

<איתי לנדסברג נבו: במקרה הטוב ב-31 במרץ תיבחר מועצה, ייבחר מנכ"ל, הם יתחילו לעבוד, הם יצטרכו להוציא מכרזים לכל התפקידים שדוברו כאן, תפקידי הניהול ה - - -

<דנה נויפלד: נכון.

<איתי לנדסברג נבו: אבל זה תהליך ההקמה.

<איתי לנדסברג נבו: בין תהליך ההקמה, שצריך להיות לו מועד אחד, לבין תאריך תחילת השידורים של - - -

<דנה נויפלד: נכון, יש שני תאריכים.

<איתי לנדסברג נבו: יש פער בזמנים, גדול.

<דנה נויפלד: נכון, של חצי שנה.

<איתי לנדסברג נבו: שקשור גם לתוכן.

<דנה נויפלד: נכון.

<איתי לנדסברג נבו: אז איפה הוא?

גלעד ארדן: הנה הוא, יום פרסום החוק, זה היום - - -

חמד עמאר: סעיף 84 מדבר על זה במשפט אחד.

גלעד ארדן: איתי, אם החוק עובר בסוף יולי ומתפרסם באוגוסט, זה לא יום התחילה, זה יום פרסום החוק ובו מתחילים את תהליכי ההקמה של הגוף החדש.

גלעד ארדן: יום התחילה מוגדר כיום תחילת שידוריו של הגוף החדש.

גלעד ארדן: כרגע יהיה פער של שישה או שישה וחצי חודשים בין יום תחילת ההקמה ליום תחילת השידורים.

גלעד ארדן: כיוון שאני בטוח שגם אתה מסכים, ותיארת את זה, שזה זמן מאוד שאפתני עד לא ריאלי, אז ניתנו פה אפשרויות לשתי הארכות של שלושה חודשים שיביאו את זה לשנה, בערך, שגם זה לדעתי זמן שאפתני.

גלעד ארדן: רק כאשר הגוף החדש יתחיל, זאת אומרת בין עוד שבעה חודשים לשנה, ניתן יהיה בעצם להפסיק את פעולתו של הגוף הקודם.

<איתי לנדסברג נבו: בוא נשאל את זה בצורה הפשוטה, מתי מסתיים תהליך ההקמה מבחינתך?

<איתי לנדסברג נבו: האם רק במועד של מינוי המוסדות, המועצה והמנכ"ל, או במועד שבו יבחרו העובדים, העובדים האלה נכנסו לעבודה ומתחיל תהליך הייצור.

גלעד ארדן: השידורים הם המבחן.

גלעד ארדן: אם עד יום תחילת השידורים עוד אין שם 750 עובדים, אלא 550, זה לא מפריע, אבל אם יש 550 עובדים אבל אין יכולת לשדר אז לא עשינו כלום עדיין.

גלעד ארדן: יום התחילה הוא יום שבו אתה מקיים שידורים לפי מה שכתוב בחוק הזה.

<איתי לנדסברג נבו: אז על זה אני מדבר.

<איתי לנדסברג נבו: אני אומר שצריך להיות תאריך לא רק לתחילת הישות המשפטית, אלא לסיום תהליך ההקמה.

גלעד ארדן: זה התהליך, 30.9.

<איתי לנדסברג נבו: לא, אז אני אומר, סיום ההקמה זה עוד לא תחילת השידורים, סיום ההקמה זה אומר שהאורגן הזה עכשיו עובד ומתחיל לייצר, הפך להיות מבצעי.

גלעד ארדן: למה צריך לקבוע?

גלעד ארדן: למה זה חשוב?

<איתי לנדסברג נבו: את הציבור מעניין זה שיתחילו לשדר שידורים.

<קריאה: זה פשוט לבזבז את הזמן שלנו.

גלעד ארדן: מה תיתן קביעה בחוק של - - - לא יודע מה זה אומר ההקמה, ההקמה זה אלפי פעולות שונות, נכון?

<איתי לנדסברג נבו: הקמה זה אומר - - -

גלעד ארדן: הקמה זה אלפי פעולות, זה רכישת ציוד, הקמת אולפנים, התקשרויות להזמנת הפקות.

גלעד ארדן: מה זה אומר?

גלעד ארדן: איפה הקו?

גלעד ארדן: הקו הוא מתי אתה מסוגל להתחיל לשדר את המוצר.

גלעד ארדן: אין הצדקה בפני עצמה לכל הפעולות הללו אם אין בסיומן שידורים.

<איתי לנדסברג נבו: אז אני אומר, ההקמה, לדעתי, זה מועד שבו האורגן הזה הפך להיות מבצעי, אם מותר לי להשתמש בביטוי הזה.

<איתי לנדסברג נבו: זאת אומרת המוסדות ישנם, מערכת הניהול ישנה, העובדים בכל המחלקות ישנם והגוף מתחיל לייצר.

גלעד ארדן: ולמה זה חשוב לקבוע מתי היום הזה קורה?

גלעד ארדן: כי זה מבחן אחלה סובייקטיבי שאף אחד בעולם לא יכול להגדיר אותו.

<קריאה: אף אחד לא יכול לקבוע.

<קריאה: איתי, אתה גם לא יכול לקבוע.

גלעד ארדן: למה זה חשוב?

<איתי לנדסברג נבו: כי זה קשור לכל הדברים האחרים שנאמרו כאן, זה קשור - - -

<קריאה: - - - רשות השידור הישנה עוד לא מעט זמן, וזה חבל.

<איתי לנדסברג נבו: זה קשור לתקציב, זה קשור לכל התהליך של המינוי שדיברנו עליו כאן, זה קשור למה שדובר פה על הסכמים קיבוציים, זה קשור ליכולת העבודה של האורגן הזה.

<איתי לנדסברג נבו: מרגע שיש לו יכולת עבודה מבצעית הוא צריך זמן לתהליך השידורים שלו, להתחיל את השידורים שלו.

<איתי לנדסברג נבו: זה מה שאני אומר.

<לזר צנדקוביץ: בשעה האחרונה שמענו פעמיים את השר, ואנחנו שמחים לשמוע את זה, מציין את שמונה ערוצי הרדיו שיהיו.

<לזר צנדקוביץ: פעמיים הערת את תשומת לבנו בעניין הזה ואנחנו שמחים לשמוע על שמונת ערוצי הרדיו שיהיו בגוף החדש.

גלעד ארדן: אז עכשיו אתה מזמין את זה כדי שאני אהרוס את השמחה ואני אגיד שאולי פעם בטווח הארוך, או בינוני, או אינני יודע, בהתאם להתפתחויות, גם יהיו פחות?

גלעד ארדן: אני לא - - -

<תמנה עורב: או יותר.

<לזר צנדקוביץ: אנחנו שמחנו לשמוע את זה.

גלעד ארדן: אל"ף, אני לא הולך לנהל את הגוף הזה, אלא אם כן ממש תלחצו עליי חזק ואני אשקול את זה - - -

<תמנה עורב: רק אם יש לך ניסיון ב - - -

גלעד ארדן: בי"ת, לזר, אני מזכיר לך שגם היום יכולים להוסיף, יכולים להוריד, המחוקק לא התערב בעניין הזה של כמה תחנות רדיו.

גלעד ארדן: המבחן הוא המבחן שצריך לספק את הצרכים של האוכלוסייה, כמו שידור בשפות, כמו ז'אנרים מסוימים שהשידור המסחרי לא נותן להם מענה, מוזיקה קלאסית וכו'.

גלעד ארדן: בנושא הזה רצינו לכבול את שיקול הדעת של המנהלים.

גלעד ארדן: איך ובכמה תחנות זה ייעשה, יכולה להיות תחנה אחת עם הרבה עובדים ויכולות להיות הרבה תחנות שבכל תחנה יש מעט מאוד עובדים, אבל זה לא יורד לרזולוציות האלה.

<קריאה: אבל בטלוויזיה יש שלושה ערוצים מוגדרים.

<לזר צנדקוביץ: אבל ציינת, עצם זה שציינת שיהיו שמונה וגם אינטרנט, זה חשוב לנו.

<רותם אברוצקי: בהמשך למה שנאמר כאן, גם על ידי עיסאווי וגם על ידי חלק מחבריי - - -

גלעד ארדן: אולי יחליפו את ערוץ איקס ברדיו לילדים, לא יודע.

<לזר צנדקוביץ: בסדר, אנחנו הולכים קדימה, עם הקדמה.

<לזר צנדקוביץ: כמו שאמרת, יכולים להיות ערוצים גם משודרים בצורה אחרת, דרך האינטרנט, אבל שמונה ערוצים.

<ברוך אסקרוב: אבל הערה חשובה, אני ממש מתחנן.

קארין אלהרר: רגע, ברוך, סליחה.

<ברוך אסקרוב: אחרי לזר.

קארין אלהרר: רגע, לא, די.

קארין אלהרר: עכשיו רותם התחיל לדבר ו - - -

<רותם אברוצקי: כל אחד מעיר איזה שהיא הערה, מפאת הנימוס יכולה להיות הערה אחת, אבל אני מתחיל ארגומנט שהוא מאוד רלוונטי, גם לך, ברוך.

<רותם אברוצקי: אנחנו מדברים על רפורמות שנעשו במגזר הציבורי, למשל במינהל מקרקעי ישראל, בבזק, בנמלים, ברכבות.

<רותם אברוצקי: כאשר רפורמות משמעותיות כאלה בוצעו זה תמיד בא יחד עם הסכם עבודה קיבוצי שנחתם והסדיר את הקליטה של העובדים בגוף החדש.

קארין אלהרר: רותם, הרפורמה בנמלים זה דוגמה טובה לימינו?

<רותם אברוצקי: לא, יש סעיף, למשל, 26 לחוק רשות הנמלים והרכבות, תיקון מספר 11, שאנחנו מבקשים נוסח דומה, אני אקרא את מה שאנחנו מבקשים ואני חושב שזה יעשה קצת שכל: 'תחילתו של חוק זה מותנית בחתימה על הסכם קיבוצי שעניינו העברת עובדים מרשות השידור לתאגיד השידור הציבורי ויחולו לגביה ההוראות האלה', זה בעצם להוסיף סעיף קטן (ד).

<רותם אברוצקי: '(ד)(1) נחתם הסכם קיבוצי כאמור בתוך 90 ימים מיום פרסומו של חוק זה תהיה התחילה בתום 90 הימים; (2) נחתם הסכם קיבוצי כאמור בתקופה שלאחר תום 90 הימים מיום פרסומו של חוק זה ועד תום 180 ימים מיום הפרסום כאמור, תהיה התחילה ב-1 בחודש שלאחר החודש שבו נחתם ההסכם הקיבוצי; (3) לא נחתם הסכם קיבוצי עד תום 180 ימים מיום פרסומו של חוק זה, החוק בטל'.

<רותם אברוצקי: זה מה שאנחנו מבקשים, שזה יעוגן בתוך החוק שצריך לחתום על הסכם קיבוצי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: הערות נוספות?

<ברוך אסקרוב: לשר, יכול להיות שכולנו רוצים שתהיינה עשר תחנות רדיו, אבל יוצא התאגיד הזה לדרך, הוא מצווה להיות על המשמר וקפדן בענייני כספים, ההרכב שלו משקף את זה, ואז יום אחד יש למנכ"ל מצוקה אמיתית, הוא מחפש היכן הוא יכול לגעת.

<ברוך אסקרוב: ערוצי הטלוויזיה מוגנים ובצדק, הם מוגדרים, התקציב מסומן בחוק, ואז הוא אומר, 'רגע, יש פה ערוצי רדיו, איש לא הגדיר לי את מספרם, ודאי לא את תקציבם, אין לי ברירה' - - - זה קרה, זה קרה בימים יותר ליברליים עם משטר פחות קפדני ואני אפילו בעצמי משרת ברשת כזאת, רשת א', שעל לא עוול בכפה ולמרות איכותה עשו קווץ' והכניסו את רשת מורשת עם רשת א' לתוך אותו תדר וזהו.

<ברוך אסקרוב: למה?

<ברוך אסקרוב: בגלל שידוריהם?

<ברוך אסקרוב: לא, בגלל שלא הייתה הגנה.

<ברוך אסקרוב: לא מדובר על העובדים, כי אני אמצא לי את דרכי, וחברינו ימצאו, מדובר על ציבור המאזינים, הם לא מוגנים, השירות להם, השירות למאזינים לא מוגן.

<ברוך אסקרוב: תודה רבה.

<אופיר טל: הסעיף הזה הוא סעיף שבעיניי הוא סעיף קריטי והוא צריך להתחבר לסעיף של המפרק ויכול להיות שצריך לדון בו בכלל ביום ראשון ולא היום, כי הוא מדבר על תקופת הביניים והמפרק זה גם תקופת הביניים והם קשורים אחד לשני, גם סעיף קטן (ב) קשור לזה.

<אופיר טל: אל"ף, צריך להבין, אני מצטרף למה שרותם אמר במאה אחוז, שמענו פה את היוצרים או אחד מהגופים האלה שאומר שהם רוצים שזה יהיה מעוגן בהסכם, שההסכם יהיה כתוב בחוק ואדוני אמר שהוא ישקול את זה.

<אופיר טל: אני חושב ש - - -

קארין אלהרר: באמת?

<אופיר טל: הוא אמר 'תגישו לי הצעה, אני אבדוק את זה'.

<אופיר טל: לא התחייבת חלילה, אמרת - - -

<אתי בנדלר: לא, מה שהשר אמר שהוא ישקול, זה את הפיכת עובדי התאגיד לעובדי מדינה.

קארין אלהרר: כעובדי מדינה.

<אופיר טל: אני מדבר על ההערה של עידן.

<אופיר טל: הוא ביקש להכניס סעיף כללי לפרק של שונות, שהוא אמר שהוא יגיש הצעה על זה ואדוני אמר שהוא ישקול את זה, שיגישו לו הצעה והוא ישקול את זה.

<אופיר טל: לזה כיוונתי.

גלעד ארדן: אנחנו תמיד מצווים לשקול כל דבר בלב פתוח ובנפש חפצה.

<אופיר טל: הנחתי שאמרת את זה ללא ציניות, את האמירה הזאת.

<אופיר טל: אמרת שתשקול את זה ואני - - -

גלעד ארדן: אני אשקול, אבל מראש כבר באינטונציה ובתשובות אפשר להבין שהסיכויים הם לא גבוהים.

<אופיר טל: אני חושב שגם פה צריך לשקול בכובד ראש את נושא ההסכם הקיבוצי של העובדים.

<אופיר טל: אנחנו, ואני חושב שאדוני יודע שמשרד האוצר זה לא בדיוק הפרטנר לדיון על הסכמים קיבוציים, הגענו להסכמה בהסכם הרפורמה שככלל העסקתם של עיתונאים, אני מדבר על העיתונאים, ברשות השידור תהיה בהסכם קיבוצי.

<אופיר טל: אם האוצר הסכים לזה בהסכם הרפורמה אני לא רואה שום סיבה שגם בחוק פה לא תהיה הוראה דומה, שככלל העסקה של עובדי השידור הציבורי תהיה בהסכם קיבוצי.

<אופיר טל: אני חושב שמבחינת העבודה המאורגנת, וגברתי שבאה מרקע של זכויות, לאו דווקא עובדים אבל זכויות אדם, מבינה בהחלט את החשיבות של העבודה המאורגנת.

<אופיר טל: אני חושב שכשאנחנו מקימים את השידור הציבורי וכשאנחנו מדברים על השינוי עם הנושא של המפיקים ומעבירים זכויות למפיקים ואנחנו רוצים שיהיה דבר ראוי ונאות, אני חושב שבתוך הדבר הזה העבודה המאורגנת חייבת להיכנס.

<אופיר טל: ונושא העבודה המאורגנת שצריכה להיכנס, לאו דווקא, אם אדוני אומר 'אל תשים לי אקדח לרקה', אני משתמש בביטוי אולי קיצוני, 'ותגיד לי אתה חייב לחתום על הסכם קיבוצי', לפני שהחוק נכנס לתוקף או לפני שהגוף מתחיל לשדר, אז אני חושב שהמינימום שצריך לעשות פה זה שהעבודה ככלל, לא לגבי כולם, ככלל, תהיה עבודה מאורגנת לפי הסכם קיבוצי ברשות השידור.

<אופיר טל: נמצא פה נציג האוצר, הוא יכול לאשר שזה מה שיש בהסכם הרפורמה היום, שלא נכנס לתוקף, אבל זה ההסכם.

קארין אלהרר: זו הייתה הצעה להסכם, זה לא נכנס לתוקף.

<אופיר טל: לא, זה חתום, זה נכנס לתוקף.

קארין אלהרר: זה חתום, לא על ידי כל הגורמים.

<אופיר טל: ההסכם חתום, הוא לא נכנס לתוקף.

קארין אלהרר: טוב, בסדר, לא ניכנס עכשיו לוויכוח.

<אופיר טל: אני לא באתי להתפלפל פה, אנחנו מדברים על מהות ו - - -

<ברוך אסקרוב: - - - אילן לוין.

קארין אלהרר: ברוך, שמעתי.

קארין אלהרר: תאמין לי, אני רק נראית לא מבינה, הבנתי.

עיסאווי פריג': כבוד היושבת ראש, אולי בכל זאת נקבל מכבוד השר עדכון, התייחסות לעניין ההסתדרות והמשא ומתן.

עיסאווי פריג': ממקור ראשוני מעניין לשמוע.

עיסאווי פריג': לא נלך לניסן, נלך לשר, שהוא קרוב אלינו.

גלעד ארדן: לא, לא, ניסנקורן לא פחות קרוב.

גלעד ארדן: אתה שואל לגבי ההצעות האלה או לגבי - - -

עיסאווי פריג': העובדים, איפה זה מגיע, הערכתך.

גלעד ארדן: בוא נתחיל רגע מהבקשה להגיע להסכם קיבוצי עוד לפני שקם הגוף.

גלעד ארדן: יש פה אחיזה, לצערי, במקל משני קצותיו, שלא רק אתם אחראים לה, גם גורמים אחרים בשירות המדינה, אבל אין ספק שגם לכם יש בכך חלק.

גלעד ארדן: הוצג כל הזמן על ידי העובדים שהרעה החולה זה המעורבות של הממשלה, אני לא מסכים עם זה - - -

<תמנה עורב: אחת הרעות החולות.

גלעד ארדן: מאה אחוז.

גלעד ארדן: בכל מקרה מה שקורה, כדי להגיע להסכם קיבוצי עם הגוף החדש צריך לדון עם המנהל של הגוף החדש על אותו הסכם קיבוצי.

גלעד ארדן: זה גם צריך להיות עם מי שהעובדים בגוף החדש בחרו שייצג אותם.

גלעד ארדן: אין לנו כרגע, לא את הצד הזה ולא את הצד הזה ולכן אני חושב שיש כשל לוגי בבקשה, אלא אם כן רוצים שאני אחליט עכשיו מי יהיה המנהל, בהסכמה, זאת אומרת אתם מוכנים לתמוך בכך, ואני גם אחליט מי אלה העובדים שעוברים, אבל כיוון שאנחנו לא רוצים - - -

<אופיר טל: לא ביקשנו שתגיד עם מי אתה חותם את ההסכמים.

<קריאה: אבל קבענו שיהיה מנהל.

<אופיר טל: גם לא ביקשנו שתגיד עם מי ייחתם ההסכם.

גלעד ארדן: כן, אבל יש פה כשל לוגי כי הסכם קיבוצי חותמים בין העובדים בגוף לבין המנהל של הגוף.

גלעד ארדן: אין לנו לא את אלה ולא את אלה.

גלעד ארדן: לכן היכולת שלנו היום היא לדבר על תנאי הפרישה של מי שייאלץ לפרוש כתוצאה מהפסקת פעולתו של הגוף הישן.

גלעד ארדן: אני חושב, אגב שאלתו של חבר הכנסת פריג', שבעניין הזה, אני מסייג את דבריי כי אני לא משרד האוצר ואני לא הגוף המוסמך, אבל מהתרשמותי, ירצה עופר יוסיף, הייתה כבר הסכמה של המדינה ללכת לפי התנאים שסוכם עליהם במתווה המימוני שלא הבשיל לכדי הסכם מחייב.

עיסאווי פריג': הרפורמה.

גלעד ארדן: אני זהיר בדבריי.

<קריאה: לא יכולנו לנסח את זה אחרת.

גלעד ארדן: לא עסקתי הרבה פעמים בעסקי עבודה, אבל ממה שאומרים אלה תנאים מאוד מאוד מכובדים ונאותים, בתחום של מספר העובדים עליהם תתחייב המדינה אני חושב שהפער הוא עדיין פער משמעותי, בין מה שהמדינה מוכנה לבין דרישת ההסתדרות.

גלעד ארדן: זה פורסם בעיתון אתמול או שלשום.

<קריאה: לא מאמינים להם כבר.

חמד עמאר: את המספר אתה יודע?

גלעד ארדן: אמרתי, ההסתדרות, למיטב ידיעתי, דורשת שכל העובדים יבואו מהגוף הישן ואנחנו חושבים אחרת.

עיסאווי פריג': ולכמה כבוד השר מסכים?

גלעד ארדן: מה שאני חושב שצריך לנהל בחדרי משא ומתן ננהל בחדרי משא ומתן, ברשותך.

גלעד ארדן: אני בטוח שגם אתה היית נוהג כך, בטח אתה גם יכול ללמד אותי ניהול משא ומתן.

גלעד ארדן: בכל מקרה, לגבי הדרישה שעלתה פה, גם אני חושב שאין אפשרות לעמוד בה כרגע, בגלל המגבלות שהצגתי, כי אין לנו מנהל וגם לא יודעים מי יהיו העובדים שם.

<משה שגב: יודעים מי יהיו העובדים, אדוני השר.

גלעד ארדן: לא בשביל להתריס, אבל אולי שליש מהעובדים שם בגוף החדש יחליטו שהם רוצים שמי שייצג אותם זה ההסתדרות הלאומית, או סיעה אחרת ב - - -

<משה שגב: לא מאמין.

גלעד ארדן: גם אני מתקשה, אבל זה יכול לקרות.

גלעד ארדן: אתה יודע, אני לא יכול להחליט עבורם כרגע, אבל אני רק אבהיר.

גלעד ארדן: אני אומר את זה בכל מקום, אני כן מייחס חשיבות גדולה מאוד לעבודה המאורגנת, אני חושב, כפי שנאמר כאן, שבשירות המדינה זה בוודאי הדבר המקובל, אני לא מכיר - - - אני סומך על אריאל יעקובי ועל ניסנקורן שידאגו לכך שבוודאי בגוף הזה יהיה הסכם קיבוצי ותהיה עבודה מאורגנת כפי שראוי שיהיה.

גלעד ארדן: בין זה לבין להתנות את כל הרפורמה הזו מראש ובעצם הרי זכות הווטו היא הדדית, יכולים עובדים להתארגן לפי דיני העבודה ויכולים לעשות קשיים במסגרת מה שהם יכולים על יכולת התפקוד של הגוף החדש, זה מה שכללי העבודה המאורגנת מאפשרים.

גלעד ארדן: אתם בעצם אומרים לא, בואו נקבע בחוק שיש גם זכות וטו, הגוף הזה בעצם בכל לא יכול להתחיל לפעול לפי חוק עד שלא תסכימו לתנאים שאנחנו נדרוש באותו הסכם קיבוצי.

גלעד ארדן: זה ללכת לקיצון השני, שלדוגמה במינהל מקרקעי ישראל זה עיכב בשלוש שנים את תחילתה של הרפורמה ואני מתנגד לעיקרון הזה.

<משה שגב: אבל, אדוני השר, אנחנו מדברים על הסכמה, הסכמה היא בין שני צדדים.

גלעד ארדן: לא, אתה אומר 'תחליטו פה שבלי הסכמה אי אפשר להתחיל'.

<משה שגב: אני לא כופה עליך, זה לא שאני כופה עליך את ההסכם, אתה בא איתי בדין ודברים, ואתה מסכים איתי.

גלעד ארדן: אבל זה סוג של כפייה, כמו שהיא אומרת.

עיסאווי פריג': ברגע שאני מתנה אני כופה, אבל בואו נחשוב על פתרון - - -

גלעד ארדן: אבל זה אומר שברגע שאני לא אסכים לכל דרישה שלך אני לא יכול להתחיל בכלל לשדר.

<משה שגב: בהסכם חדש, מן הסתם, מהצד השני גם יהיו התפשרויות, זאת אומרת אף אחד לא הולך להיכנס בקיר.

גלעד ארדן: ברור שיהיו, נכון.

<לזר צנדקוביץ: למשל בהסכם ה - - -

קארין אלהרר: עורך דין טל באמצע הדברים, זה לא בסדר.

עיסאווי פריג': כבוד היושבת ראש, לזר לא מדבר הרבה, תני לו מדי פעם.

<אופיר טל: כשעיסאווי מדבר אני שותק.

עיסאווי פריג': חאלס, אני נותן לך את הבמה.

קארין אלהרר: אתם רוצים להסתדר ביניכם?

קארין אלהרר: אני יכולה לצאת.

קארין אלהרר: אני רואה שאתם מסתדרים בכיף.

קארין אלהרר: כן, עורך דין טל.

<אופיר טל: יש כמה דברים שאדוני אמר שדעתי אינה כדעתו ואני אסביר למה.

<אופיר טל: אחד, לא ביקשנו שייקבע מראש מי הגוף שאיתו ייחתם ההסכם ואדוני ממשיך פה בהתעלמות המוחלטת מהעובדה שלעיתונאים יש נציגות אחרת מההסתדרות.

<אופיר טל: זה המצב.

<אופיר טל: ההתעלמות המוחלטת מאגודת העיתונאים בירושלים היא לא לעניין, זה הגוף היציג היום של העיתונאים ברשות השידור, וזה גם כנראה יהיה הגוף היציג בגוף החדש.

<אופיר טל: אנחנו לא ביקשנו שייקבע מראש עם מי ייחתם ההסכם הקיבוצי ולכן הטענה ש'אנחנו לא יודעים מי יהיה הארגון היציג, כי אולי שליש מהעובדים יבחרו בכל - - -

גלעד ארדן: אתם רוצים שאני אוריש בחוק את ההסכם הקיבוצי שעכשיו אנחנו נדבר עליו מבלי - - -

<אופיר טל: ממש לא, זאת לא הבקשה שלנו.

<אופיר טל: אנחנו רוצים, אבל זאת לא הבקשה שלנו.

קארין אלהרר: אז מה הבקשה?

<אופיר טל: שתיים, אנחנו מדברים פה לא על עכשיו, כרגע, כי אנחנו לא יודעים מי הארגון היציג, אלא אנחנו מדברים על מצב שבו - - - הרי יש תקופת הקמה, בתקופת ההקמה הזאת נבחרת ועדת איתור, נבחרת מועצה, המועצה בוחרת מנכ"ל, יתחילו למצוא עובדים, העובדים האלה יתחילו להיות בגוף החדש לפני שרשות השידור תפסיק לשדר ולכן העובדים האלה, עוד לפני ש - - - יום התחילה ויום ההקמה זה הרי שני דברים שונים, בתקופת הביניים הזאת העובדים יהיו בגוף החדש, אין שום סיבה בעולם שבתקופת הביניים הזאת העובדים לא יגיעו להסכם קיבוצי עם ההנהלה החדשה.

<אופיר טל: לכן הטענה שאין ארגון יציג, או אנחנו לא יודעים מי הארגון היציג, היא טענה לא נכונה, ולכן אנחנו חושבים שמה שצריך להיות זה שיהיה הסכם קיבוצי, ולכל הפחות שייקבע כלל, שזה כלל נכון, שגם גברתי מסכימה לו, גם השר אמר שהוא מסכים לו, שככלל העבודה ברשות השידור החדשה תהיה עבודה מאורגנת, תהיה לפי הסכם קיבוצי.

<אופיר טל: לא כולם, לא טאלנטים, לא עובדים שהם באמון אישי, זה אנחנו מבינים, אבל ככלל העסקה צריכה להיות בהסכם קיבוצי.

<אופיר טל: ואני רוצה להמשיך בעניין הזה בעניין תקופת הביניים, כי זו תקופה קריטית.

<אופיר טל: מה שאני מבין, ואולי אני לא מבין נכון, אבל בעצם ביום שהגוף החדש הזה מוקם, מה שקורה זה שאגרת הרכב מתחילה לעבור אליו.

<דנה נויפלד: לא.

<אופיר טל: אז איך הוא ממומן?

<אופיר טל: איך הוא ייקח עובדים בתקופת הביניים אם אין לו כסף?

<אופיר טל: זאת שאלה שצריך לענות עליה.

קארין אלהרר: האוצר יענה.

קארין אלהרר: כן, עופר, בבקשה.

קארין אלהרר: לשני הנושאים האלה.

עיסאווי פריג': ברשותך, גם לעופר שאלה.

עיסאווי פריג': שקלתם, אדוני השר, הקמת מנגנון בוררות והסכמה על פי חוק, משהו ביניים כזה ש - - -

<קריאה: ההסתדרות נגד.

קארין אלהרר: ההסתדרות נגד.

קארין אלהרר: עיסאווי, אתה מתואם עם ההסתדרות?

עיסאווי פריג': עזבי, אני לא מקבל הוראות מההסתדרות.

עיסאווי פריג': אני שואל מנגנון בוררות מוסכם בין העובדים לבין ה - - -

<אופיר טל: אתה מתכוון במקום לחייב בחוק הסכם קיבוצי לקבוע סעיף שאומר שיהיה ניסיון להגיע להסכם ואם לא, ייקבע מנגנון בוררות מוסכם שיכריע בשאלות הפתוחות.

<עופר מרגלית: הסעיף הזה מדבר על התחילה של החוק ואין לי הרבה מה להוסיף מעבר למה שהשר אמר, שבסוף הסכמה זה וטו של העובדים.

<עופר מרגלית: אנחנו חושבים שהדבר מאוד מאוד לא נכון.

קארין אלהרר: עופר, היו שתי שאלות מאוד ספציפיות, האחת, האם יש מניעה, תקן אותי אם אני טועה, שיהיה כתוב עיקרון כללי, לא התניה, שעובדי רשות השידור הציבורי החדש יהיו בהסכמים קיבוציים.

<עופר מרגלית: אני אענה על זה קודם.

<עופר מרגלית: כפי שהשר גם אמר, אני מעריך, ואנחנו סומכים על נציגי ההסתדרות בגוף ציבורי, שכנראה המצב יהיה כזה.

<עופר מרגלית: עם זאת אנחנו לא מכירים שום חוק שהדבר הזה מופיע בו.

<עופר מרגלית: אין לזה שום תקדים.

<עופר מרגלית: אנחנו לא רואים שום סיבה - - -

<אופיר טל: אתה אומר שחצי מה - - - הולכת ליוצרים?

<עופר מרגלית: רגע, יהיו בגוף הזה עובדים והם יחליטו מה שהם יחליטו ומה שיתנהל בזה, אנחנו לא רואים שום סיבה דווקא בגוף הזה לקבוע דבר שלא מופיע בשום חוק אחר.

<דפנה גלוק: ברפורמה במע"צ העבודה הפנימית יצאה החוצה במובן שדומה למובן שלכם ולא נאמר דבר כזה.

<דפנה גלוק: זה לא פוגע בזכויות וזה לא פוגע בעובדה שככל הנראה, כפי שמקובל בכל הארגונים הציבוריים או המגזר הציבורי, תהיה עבודה מאורגנת.

<דפנה גלוק: אבל לכתוב - - -

<משה שגב: אבל במע"צ הייתה הסכמה.

קארין אלהרר: לא, היא באמצע הדברים, משה.

<דפנה גלוק: לכתוב פעם ראשונה בחוק הזה משהו שלמיטב ידיעתנו, ותקן אותי אם אני טועה, לא קיים בשום חוק ספציפי שאומר שהעבודה בו תהיה עבודה מאורגנת, כאשר יש לי דינים כלליים לפיהם ככלל - - -

קארין אלהרר: חוק הסכמים קיבוציים, בכל מקרה אפשר להחיל - - -

<משה שגב: אבל במע"צ גם לא העבירו את זה כחוק בכנסת ובמע"צ הייתה הסכמה, בזמנו קבעו ש-180 או 200 עובדים עוברים למקום החדש.

<משה שגב: פה אין כזו הסכמה עדיין.

קארין אלהרר: משה, נכון שלא עושים את הדברים באותה צורה שעשו במע"צ.

קארין אלהרר: זה אחת.

קארין אלהרר: שתיים, אין פה חצי אמירה שהיא נגד עבודה מאורגנת, אפילו לא - - -

<משה שגב: לא, אני גם לא חושב שיש כזאת.

קארין אלהרר: אז אני אומרת, יש את חוק ההסכמים הקיבוציים, ניתן להגיע להסכם קיבוצי.

קארין אלהרר: מה זה הסכם קיבוצי?

קארין אלהרר: הסכם קיבוצי זה הסכמה בין שני צדדים, הגוף שמאגד את העובדים והמעסיק, נכון?

קארין אלהרר: מי מונע מכם, באמת אני אומרת, אני בעד עבודה מאורגנת, אני מצהירה, אני בעד עבודה מאורגנת, אל"ף, אני לא חושבת שצריך להתנות את זה כתנאי, כי זה צריך להיות משא ומתן שלכם עם הגוף ולא נהוג - - -

<קריאה: בהתאם לרצון העובדים.

קארין אלהרר: זה לא נהוג בשום חוק אחר, אין סיבה שפה יהיה את התקדים הזה.

קארין אלהרר: בי"ת, אין שום מניעה שתעשו את זה, מי מונע מכם?

<משה שגב: זה לא זה.

<משה שגב: גברתי, גם בהסכם הרפורמה מוגדר שעובדים שנשארים ברשות השידור - - -

קארין אלהרר: אתם כל הזמן חוזרים, באמת - - -

<משה שגב: אבל מן הסתם האוצר התבסס על זה, אני מכיר את האוצר.

<עופר מרגלית: זה הסכם שונה, כי זה נשאר אותו גוף ואותם עובדים, באמת.

<משה שגב: אבל גם פה חלק ניכר מהעובדים כן יעבור.

קארין אלהרר: משה, אבל בלאו הכי הייתם מאוגדים, אז הניסיון לרפורמה היה בסך הכול להעביר הסכמות שכבר היו.

קארין אלהרר: הייתם כבר מאוגדים, מה אתה רוצה, שיפרקו אתכם?

<משה שגב: לא, נו מה.

<משה שגב: זו בכלל לא הכוונה.

קארין אלהרר: אז מה העניין?

<משה שגב: הכוונה היא שיש עובדים שעוברים לגוף החדש.

קארין אלהרר: אבל ברפורמה לא עברתם לשום גוף חדש, אז מה אתה מביא לי את הרפורמה כדוגמה?

<משה שגב: אוקיי, בסדר, אבל עכשיו לענייננו, אז כן מדובר על הסכם קיבוצי, זאת אומרת בכל מקרה אם העובדים האלה יעברו לגוף החדש, אז הם יעברו תחת הסכם קיבוצי שייחתם מראש עם ההסתדרות מול האוצר.

<משה שגב: זאת אומרת שיהיה הסכם אחד לעובדים שעוברים והסכם אחד חדש לעובדים החדשים.

<משה שגב: נראה לי קצת מוזר, בגלל זה אנחנו מדברים על הסכם קיבוצי אחד שבו ייקבע דור א', כמו שהיה ברפורמה, דור א' זה העובדים שממשיכים, ודור ב' לעובדים החדשים.

קארין אלהרר: משה, אני אחזור על זה עוד פעם, אבל תקשיב.

קארין אלהרר: ברפורמה לא הייתה סגירה ופתיחה או פתיחה וסגירה, או איך שקוראים לזה, בסדר?

קארין אלהרר: פה יש מהלך כולל אחר.

קארין אלהרר: אי אפשר לנסות ולהכיל עקרונות שהוסכמו עליהם ברפורמה, על מצב שהוא שונה לגמרי.

קארין אלהרר: אתה מערבב מין שאינו במינו.

<משה שגב: גברתי, אז אנחנו רוצים להגיש הצעה בכתב לעניין הזה.

עיסאווי פריג': משה, אני איתכם במאבק הזה, אני רוצה להיכנס לנעליים של השר והחוק והרעיון שאנחנו נמצאים ומנסים לחשוב עליו כאן, ההתניה היא בעצם לקבור את החוק, לשים אותו בצד.

עיסאווי פריג': בוא נחשוב, נפתח ביחד נוסחה שאפשר לחיות איתה ולהעביר את הסעיף הזה ביחד.

עיסאווי פריג': במתכונת המוצעת ההתניה תחסום את כל החוק, יש בזה, אז בואו נחשוב על מתכונת שאפשר לחיות איתה, הן מבחינת ה - - -

<קריאה: בוודאי, זה אפשר לעמוד בו.

<משה שגב: קודם כל אין בעיה להביא איזה משהו שיהיה מוסכם, אבל תחשוב רק על המחשבה הזו שמתחיל לעבוד גוף חדש ויש לך 2,000 עובדים, או 1,800, או 1,600, what ever, בסדר?

<משה שגב: שאין לך איתם הסכם, לא פרישה ולא עבודה.

עיסאווי פריג': אני מסכים, אנחנו לא רוצים להגיע למצב כזה, אבל זו הקצנה מול הקצנה.

עיסאווי פריג': החוק יותנה בקבלת עובדים, זו הקצנה, ובמקביל החוק יעבור ללא הסכם קיבוצי של העובדים, זו הקצנה מהכיוון השני.

עיסאווי פריג': בואו נחשוב על משהו - - -

<קריאה: אפשר להגיש הצעה בכתב שלנו.

<אופיר טל: גברתי, אנחנו באים מעולם התקשורת, שהיה מוסדר על פי הסכמים קיבוציים לפני 20-30 שנה.

<אופיר טל: גברתי אומרת שיש חוק הסכמים קיבוציים, אני אגיד לך מה קרה עם חוק הסכמים קיבוציים, כמעט אין יותר הסכמים קיבוציים בענף התקשורת.

<אופיר טל: רשות השידור זה המקום האחרון שיש בו הסכם קיבוצי, בכל שאר המקומות נשארו עובדים ספורים בהסכם הקיבוצי.

<אופיר טל: למרות חוק הסכמים קיבוציים ולמרות שיש התארגנות ולמרות שיש ארגון חדש שפועל בתחום הזה, עדיין לא הגיעו למצב שיש הסכמים קיבוציים.

<אופיר טל: אנחנו ראינו איך העבודה המאורגנת בתקשורת פסקה לחלוטין תוך 20 שנה.

<אופיר טל: זה מה שיקרה גם ברשות השידור, זה החשש שלנו, שבסופו של דבר, ואנחנו הרי יודעים את זה היטב, גם דיברנו על זה אתמול, נגענו בזה בהליכי הפיטורים, שאנחנו מבקשים הגנה במקרה של פיטורים, עיתונאי שאין לו הסכם קיבוצי, שאין לו הגנה, הוא לא עיתונאי באמת עצמאי וזה לא ישרת את השידור הציבורי.

<אופיר טל: אנחנו ביקשנו שידור ציבורי עצמאי, זה כתוב בחוק.

<אופיר טל: בלי הסכם קיבוצי לא נקבל את השידור הציבורי שהוועדה הזאת רוצה לחוקק, לכן מבחינתנו הנושא הזה קריטי.

<אופיר טל: וסליחה, עופר היה באמצע והוא עוד לא ענה על השאלה השנייה.

קארין אלהרר: תחזור עליה, הנושא של המימון.

קארין אלהרר: נפסקת האגרה, אז ממה הגוף חי בינתיים?

קארין אלהרר: תקופת הביניים.

<עופר מרגלית: כפי שאמרנו קודם האגרה מופסקת רק כשהגוף החדש מוקם.

חמד עמאר: הגוף החדש מוקם זו שאלה אחרת.

חמד עמאר: הגוף החדש, מאיפה הוא ממומן?

חמד עמאר: מי יממן את הגוף החדש?

חמד עמאר: זאת השאלה שנשאלה.

קארין אלהרר: עופר, בתקופת הביניים, המפרק, מי משלם?

קארין אלהרר: מי עושה, מה עושים?

<אופיר טל: לא, אנחנו מדברים על הגוף החדש.

<אופיר טל: בוחרים לו ועדת איתור, בוחרים מועצה, בוחרים מנכ"ל, מי יממן את זה?

עיסאווי פריג': האוצר יממן את זה.

עיסאווי פריג': עופר, אתה אמרת לי שהאוצר הוא שיממן הקמת הגוף החדש.

קארין אלהרר: רקע, תנו לו לענות.

<עופר מרגלית: אני עכשיו מבין את השאלה.

<עופר מרגלית: לגבי המפרק, שזה בעצם אומר הגוף הנוכחי, הגוף הזה ממשיך להיות ממומן מאגרה.

<עופר מרגלית: הגוף החדש, שמתחיל ב-31 במרץ, הוא ממומן ממקורות מימון שמפורטים בחוק.

עיסאווי פריג': מה זה מפורטים בחוק?

עיסאווי פריג': אני מדבר על ההקמה.

<עופר מרגלית: עכשיו אני אומר.

קארין אלהרר: רגע, אל תתקפו אותו, תנו לו לענות.

<עופר מרגלית: תן לי להגיע לזה.

<עופר מרגלית: מנהלת ההקמה ממומנת, כפי שגם אמרתי לך, עיסאווי, מנהלת ההקמה שזה שכירת העובדים הראשונים שינהלו את הגוף ושכירת המשרדים הראשונים וכל העלויות שכרוכות בהקמה, אלה ממומנות מהמדינה, בעצם על ידי הנכסים שמועברים ביום תחילת החוק.

<משה שגב: איזה נכסים?

<משה שגב: איך זה יכול להיות?

<משה שגב: מה, יזרקו אותנו כדי לממן את הגוף החדש?

<תמנה עורב: הרי נאמר שלרשות השידור אין נכסים.

חמד עמאר: הגוף החדש שיקום - - -

קארין אלהרר: סליחה, איבדתם שליטה.

קארין אלהרר: רגע.

חמד עמאר: הגוף החדש שיקום, מתי יתחיל לקלוט עובדים?

<עופר מרגלית: הגוף החדש שיקום, בעצם בכל תקופת ההקמה שדנה דיברה עליה.

חמד עמאר: בגוף החדש, תהיה חפיפה בין הגוף הישן לגוף החדש?

<עופר מרגלית: נכון.

חמד עמאר: בקליטת עובדים מהגוף הישן יש מספר של הגוף הישן, כמה אחוז מהגוף הישן - - -

<עופר מרגלית: זה עדיין לא - - -

חמד עמאר: תשמע, אני יושב בדיון הזה, הם העלו את הנושא של מע"צ, אני עבדתי במע"צ, אני מכיר את מע"צ, אני לא רוצה שייווצר מצב שהגוף החדש מתחיל לקלוט עובדים לא מהגוף הישן, פתאום יהיה לנו בגוף החדש מספר עובדים כזה שלא יאפשר את הקליטה של העובדים מהגוף הישן, את הכמות הדרושה בקליטה של - - -

<קריאה: אני מעריך שזה תרחיש ריאלי ביותר.

<עופר מרגלית: אני מאמין שייקח לו חודשיים, 700 עובדים?

<עופר מרגלית: אני לא יודע.

<עופר מרגלית: זה נראה לי תרחיש מאוד קיצוני.

<עופר מרגלית: עוד פעם, כפי שגם השר אמר, לעניין ההסכמה על כמות העובדים שעוברים, זה טרם סוכם.

חמד עמאר: אני מפחד שהגוף החדש, אני מתחיל לראות בדיון הזה שהגוף החדש יקום ואז הוא יתחיל לקלוט עובדים חדשים, שהמנהל רוצה שיהיו אצלו, ועם הגוף הישן הוא יחכה והוא יקלוט מהגוף הישן את העובדים שהוא גם רוצה שם וייווצר שהאנשים המקצועיים, שהיו צריכים לקלוט אותם בגוף החדש, ימצאו את עצמם בחוץ.

<קריאה: תקופת הביניים הזאת היא קריטית.

<קריאה: ייקחו אנשים שאנחנו לא יודעים מי הם, ללא מכרז.

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: לתקופת הביניים צריך עכשיו לקבוע כמה עובדים מהגוף הישן צריך לקלוט, ומה האחוז של העובדים מהגוף הישן שצריכים להיות בגוף החדש.

<עופר מרגלית: תקופת הביניים, לא מדובר פה על תקופה שבה יקלטו - - - גם בתרחיש ריאלי, אפשר לשאול פה את כל האנשים שיותר עוסקים בתחום, הוא לא ייקח 700 עובדים בתקופה הזאת, זה תרחיש מאוד מאוד לא סביר, הוא לא ימלא את הגוף תוך חודשיים.

<עופר מרגלית: הוא אמור לעשות את ההנהלה ולהקים את המוסדות שיכולים לתפקד ומרבית העובדים ייכנסו גם בהמשך התהליך.

<עופר מרגלית: לא ביום אחד מקימים את כל הגוף.

חמד עמאר: לא מדברים על יום אחד.

<עופר מרגלית: אנחנו מדברים על תקופה מאוד קצרה.

חמד עמאר: הגוף החדש שיקום לא יקלוט מהגוף הישן בכלל עובדים בתקופת ההקמה?

עיסאווי פריג': הוא יקלוט.

<עופר מרגלית: לא, אמרנו שבמספר הזה - - -

חמד עמאר: הוא אומר לא.

קארין אלהרר: הוא לא אמר לא.

קארין אלהרר: זה עדיין במשא ומתן, הוא לא אמר, לא לא ולא כן.

<עופר מרגלית: זה עדיין במשא ומתן, חברים, יש לנו עוד פער שם.

<עופר מרגלית: אין לי מה להגיד לך לגבי המספר.

עיסאווי פריג': עופר, אני רוצה לחדד משפטים שאמרת לפרוטוקול.

עיסאווי פריג': אתה אמרת, הוצאות ההקמה של המשדר הציבורי החדש יבואו מהאוצר במימון מהנכסים שאנחנו קולטים מהרשות הקיימת, זה נכון?

<עופר מרגלית: נכון.

עיסאווי פריג': כשאתה אומר במימון מהנכסים, ממכירת הנכסים של הרשות, שהאוצר הולך למכור את הנכסים של הרשות ולקחת חלק מהכסף למימון הוצאות ההקמה, אכן?

גלעד ארדן: לא, הוא לא יחכה עד המכירה, הוא יצטרך לתת הלוואת גישור.

<עופר מרגלית: נכון.

עיסאווי פריג': הלוואת גישור.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין, אני רוצה לשמוע את זה - - -

חמד עמאר: אז כמה תקציב של ההקמה יהיה?

עיסאווי פריג': אי אפשר לדעת.

חמד עמאר: מה אי אפשר לדעת?

חמד עמאר: אתה הולך להקים גוף, אתה לא יודע מה התקציב שלך?

עיסאווי פריג': חצי מיליארד שקל.

<אופיר טל: לא, לא, סליחה, יש כאן בעיה מהותית.

חמד עמאר: מה אי אפשר לדעת?

חמד עמאר: מה התקציב של ההקמה?

גלעד ארדן: אבל, חמד, למה אתה כועס?

חמד עמאר: לא, אתה אומר 'אי אפשר לדעת', אין דבר כזה.

חמד עמאר: אני הולך להקים גוף חדש, איזה תקציב קבעתי לגוף החדש שאני הולך להקים?

<עופר מרגלית: מופיע בדוח ועדת לנדס ובדוח עבודת הייעוץ הערכה הכי עדכנית של עלויות ההקמה לפי מה שידוע כעת.

<עופר מרגלית: העבודה היותר מעמיקה נעשית גם בימים אלה.

חמד עמאר: לפני שנחוקק את החוק ונגמור אותו אנחנו נדע כמה - - -

גלעד ארדן: לא, כמה עלות ההקמה.

גלעד ארדן: זה היה סביב 300, משהו כזה.

גלעד ארדן: האוצר יעמיד סדרי גודל של 300 מיליון שקל.

חמד עמאר: להקמה של ה - - -

<עופר מרגלית: בדיוק, זה מעבר לתקציב.

<עופר מרגלית: זה כרגע ההערכה הכי מדויקת שיש לנו, זה במסגרת העבודה של חברת הייעוץ, שממשיכה לעבוד בימים אלה להגיע להערכה יותר מדויקת.

<משה שגב: מה שמדאיג אותי זו ההלוואה, הלוואה זה דבר מאוד מאוד - - -

גלעד ארדן: לא, זו לא הלוואה שהוא הולך לחתום הסכם הלוואה, הוא לוקח בחשבון, ברגע שהחוק עובר, הרי קבוע בחוק שהנכסים הנדל"ניים חוזרים למדינה, הוא יודע להעריך היום, גם בצורה השמרנית ביותר כמה בערך זה שווה ולכן על בסיס ההכנסות שאמורות להיכנס משם הוא רגוע לתת היום - - - זו לא הלוואה שעכשיו נחתום וצריך להחזיר לו אותה.

גלעד ארדן: לא צריך להחזיר לו אותה, אלה עלויות הקמה, נוסף על עלות ההפעלה השוטפת של הגוף הזה, שהיא הוערכה ב-700 מיליון שקלים בשנה.

גלעד ארדן: האוצר לא יכול רק לקחת את הציוד והנדל"ן הישן ולא לתת תקציב להקמת המשדר החדש.

<אופיר טל: יש כאן משהו לא הגיוני - - -

גלעד ארדן: או לא שהבנת.

גלעד ארדן: תמיד תשאיר איזה פתח שאולי לא הבנת וזה כן הגיוני.

<אופיר טל: אני מקבל את ההערה.

<אופיר טל: או שיש משהו לא הגיוני, או - - -

גלעד ארדן: או שאני לא מבין.

<אופיר טל: אנחנו בעצם אומרים פה בחוק, החוק כרגע, כמו שהוא מנוסח, אומר שנכסי רשות השידור עוברים למדינה, פירעון החובות שהמפרק עושה וגובה את כל הכסף עובר למדינה.

<אופיר טל: אני לא מבין למה המדינה נותנת לגוף - - - הרשות החדשה לא נהנית מהסכומים האלה, אומר פה עופר, זה מהנכסים שיימכרו, הנכסים האלה הולכים למדינה, למה זה צריך להיות הלוואה?

גלעד ארדן: זו לא הלוואה, זה גישור.

גלעד ארדן: זה מענק גישור.

<אופיר טל: אתם אומרים שזו הלוואה, הרגתם את הגוף לפני שהוא התחיל לעבוד.

גלעד ארדן: זו הלוואה.

גלעד ארדן: אז אמרתי לך שלא הבנת.

גלעד ארדן: אני הסברתי טוב.

<קריאה: זה האוצר מלווה לעצמו.

עיסאווי פריג': אמרנו, זו בריכה, הכול בא לבריכה והצינורות יוצאים מהבריכה, נכון, עופר?

עיסאווי פריג': אז ה - - - יתווספו לבריכה.

<ברוך אסקרוב: גברתי, למרות שהעניינים האלה לא נפתרו אני רוצה לחזור לנקודה שהועלתה בקשר לעבודה מאורגנת.

<ברוך אסקרוב: נשמעה פה עמדה מהממשלה שאין לזה תקדים בהסכמים אחרים, אני חושב שזה לא צריך להיות האור המנחה, כאן הרי יש הסכם חדש, דבר שני, תקדים שמבורך, זה בכלל לא צריך להיות שיקול.

<ברוך אסקרוב: אם אנחנו רוצים להכניס נאורות בתאגיד שידור ציבורי, אז יכולים לתת קו מנחה שלא יהפוך על ידי הצד השני לזכות וטו שתטרפד אולי את ההקמה.

<ברוך אסקרוב: אפשר להבין את דברי השר.

<ברוך אסקרוב: אפשר למצוא את הניסוח שמגשר, אבל מנחה את ההנהלה.

<ברוך אסקרוב: הבעיה הייתה לא עם העובדים, יש לנו זכויות להתאגד ונתאגד, מי שיהיה שם, אבל צריך להנחות את ההנהלה שהמחוקק מצפה ממנה שהיא תעודד את העבודה המאורגנת.

<אתי בנדלר: באיזה דרך מעודדים את ההנהלה?

<אופיר טל: - - - הסכם קיבוצי.

<אתי בנדלר: זה לא עידוד, זה - - -

<ברוך אסקרוב: גברתי, כמו שיש כללי אתיקה.

<ברוך אסקרוב: לא אומרים מה הם, אבל אומרים 'אתם תעבדו עם קוד אתי', זה יהיה ארגון שיש בו קוד אתי, לא יהיה הפקר.

<ברוך אסקרוב: אותו דבר גם את זה, בדיוק באותה רוח, רוח מנחה כדי הדירקטוריון, בגלל מצוקה כלכלית, או מתח כלכלי שהוא יחיה איתו, לא יטה לעניין הזה, שהחוק השאיר לו פתח רחב בעניין הזה, שהוא יכול גם ללכת לעובדי קבלן, או להוריד את הבסיס, כי לדבר הזה יש השפעה ישירה על איכות השידור הציבורי, על מה שמקבל הצופה והמאזין.

<ברוך אסקרוב: אם יש לו עיתונאי שיודע שהוא עובד והוא מוגן לעשות את עבודתו המקצועית, או שהוא צריך לשקשק ולהיות פתוח לאיומים, להפחדות מבית ומבחוץ.

<אופיר טל: אני חייב להגיד שאני לא מבין למה הנאורות צריכה להיות כאן או בדוח ועדת לנדס, שהוא אומר שיהיה פה תקדים, יהיה פה פעם ראשונה שמסדירים את זכויות היוצרים והמפיקים.

<אופיר טל: הנאורות הזאת היא רק כלפי המפיקים שבמקרה יושב ראש הוועדה הוא בעל חברת הפקות ואין נאורות כלפי עובדים.

<אופיר טל: עובדים זה הלב של המקום הזה, לא יעזור כלום, המשדר הציבורי בסופו של דבר - - -

גלעד ארדן: באיזה הקשר אתה אומר את זה?

<אופיר טל: אני אומר שכשאנחנו מדברים על נאורות ואנחנו לא נותנים פתח לזה, פתח אמורפי זה בסדר, אבל אם אנחנו לא מקבעים את זה שהעובדים יועסקו בהסכם קיבוצי אין פה נאורות.

<אופיר טל: אני מצטער.

<אופיר טל: הנאורות היא חד צדדית כלפי המפיקים, אני לא מחייב אותך להגיד - - -

חמד עמאר: למה למפיקים?

חמד עמאר: מחייבים אותם כי - - -

<אופיר טל: כן.

<אופיר טל: אנחנו קראנו את דוח ועדת לנדס, דוח ועדת לנדס אומר בפירוש שאנחנו נעשה פה תקדים, נעשה פעם ראשונה שזכויות היוצרים יתחלקו ביחד עם המפיקים, שיהיה משהו חדשני, נאור, כמו שאתם רואים פה, משהו נאור וחדש.

<אופיר טל: אז משהו נאור וחדש, כולל משהו נאור וחדש גם כלפי העובדים.

<אופיר טל: וזה לא כזה חדש.

<אופיר טל: אם הנמלים וחברת החשמל יכולים לכפות עליכם, כי יש להם יותר כוח ארגוני, לא לעשות שום דבר בלי הסכם קיבוצי, אתם לוקחים פה גוף שלעובדים שלו אין כוח לכפות את זה ואפילו - - -

גלעד ארדן: דרך אגב, באמת לא קרה בנמלים שום דבר בסוף.

<אופיר טל: בגלל הכוח שלהם.

<אופיר טל: פה הגוף הוא לא חזק - - -

גלעד ארדן: אז מה זה מוכיח?

<אופיר טל: העובדים לא מספיק חזקים כדי למנוע את זה מכם.

<אופיר טל: מה שאנחנו אומרים, תקימו את הגוף החדש, אנחנו לא מתנגדים לזה שיהיה גוף חדש, אנחנו מבינים את הצורך ברפורמה ברשות השידור, העובדים פה לא אומרים ש'לא צריך לפטר עובדים, הכול נהדר, הכול יעיל, הכול בסדר'.

<אופיר טל: לא אומרים דבר כזה, אנחנו מסכימים לפיטורים מסיביים מאוד, אנחנו מסכימים לשינוי בגמישות הניהולית.

<אופיר טל: זה הסכם רפורמה, שינוי הגמישות הניהולית באופן מוחלט, נותנים להנהלה את הכלים לנהל, מסכימים גם להוצאה חלקית, לא מלאה, של שידורים החוצה.

<אופיר טל: לא יכול להיות שאחרי שנותנים את כל הדברים האלה אתם באים ואומרים, 'אה, יש חוק הסכמים קיבוציים'.

<אופיר טל: חוק הסכמים קיבוציים, עם כל הכבוד לו, לא הגן על העובדים בכל ענף התקשורת.

<אופיר טל: העובדים בענף התקשורת הם פרילנסרים, חלקם הגדול פרילנסרים שמועסקים לשלושה חודשים, פעם פה, וחצי שנה לא מועסקים בכלל.

<אופיר טל: המצב הזה לא יכול להיות בגוף שידור ציבורי, ובמיוחד זה צורם שאתם הלכתם ועשיתם תקדים.

<אופיר טל: אומר פה האוצר שלא יהיה תקדים.

<אופיר טל: עשיתם תקדים עם זכויות היוצרים.

<אופיר טל: למה זה צריך להיות נאור כלפי חברת ההפקות שיושב ראש הוועדה הוא בעל חברת ההפקות ולא יכול להיות נאור כלפי העובדים?

<אופיר טל: זה הבסיס של הבסיס ובאמת אני אומר, לא רק ברמה המשפטית, ברמת זכויות העובדים זה נראה רע, אני מצטער.

<רותם אברוצקי: אני רוצה לסגור את העניין הזה - - -

<אופיר טל: אל תסגור.

<רותם אברוצקי: סגירה עקרונית.

<רותם אברוצקי: צריך להבין, באמת יכול להיות שזה לא הופנם, מה קורה בשוק התקשורת.

<רותם אברוצקי: חלק מהתפקידים או חלק ניכר של התפקיד של השידור הציבורי זה לפתור איזה שהוא כשל שוק.

<רותם אברוצקי: אנחנו נמצאים בענף מתמוטט, התקשורת היא בענף מתמוטט ואנחנו מקיימים כאן דיון.

<רותם אברוצקי: שימו לב מה קורה עם ערוץ 10, יכול להיות שתוך חודש אין ערוץ 10, מה קורה עם כל העובדים שלו?

<רותם אברוצקי: אנחנו מדברים על עיתונאים בכל כלי התקשורת שהם מאוימים, אפשר לפטר אותם בקלות.

<רותם אברוצקי: גם בשידור הציבורי, לאורך השנים, היו עיתונאים שניסו לפטר אותם.

<רותם אברוצקי: אני אומר לכם, אם לא הייתה הגנה של הסכם קיבוצי קרן נויבך הייתה מפוטרת, תזכרו את זה.

<רותם אברוצקי: ההסכם הקיבוצי הוא חשוב לנו גם כדי לעשות עיתונות, כדי שהעיתונאים שלנו יהיו חזקים והם יוכלו לדבר.

<רותם אברוצקי: יש עוד עיתונאים ברשות השידור היום שמה שמגן עליהם זה הסכם קיבוצי ואם לא הסכם קיבוצי, אז אווירה של הסכם קיבוצי, כי יש גם כמה עובדים על חוזים אישיים, אבל אותם דינים בגדול חלים עליהם.

<רותם אברוצקי: תזכרו את זה, יש פה עניין עקרוני, ולכן לבוא ולקבוע שהעובדים העיתונאים יועסקו באמצעות הסכם קיבוצי זו גם אמירה ערכית.

<רותם אברוצקי: תזכרו את זה, זה חשוב מאוד.

עיסאווי פריג': כבוד היושבת ראש, אני רוצה להוסיף עוד משפט.

עיסאווי פריג': השר, אם זכור לך, קיימנו לפני שבוע דיון עם רם לנדס ובלינקוב, ושם נאמר, וזו אמירה שהדאיגה אותי, שהוא למד מהניסיון של אחרים בתהליך של פירוק והוא ציין את מע"צ במיוחד והוא אמר שאחד הלקחים ששמענו ואנחנו הולכים ללמוד מזה, שמע"צ, בקליטת 200 עובדים לגוף החדש עשתה את הטעות הגדולה ביותר והיא סובלת מזה, לשם כך אנחנו נזהרים.

עיסאווי פריג': אז האמירה הזו של רם לנדס מדאיגה אותי לגבי עתיד העובדים שמחכה לנו.

<משה שגב: גברתי, כמו שאת מבינה, העסק הזה באמת הוא עסק נפיץ.

<משה שגב: מדובר פה בבני אדם בסופו של דבר ואני מבקש באמת מהוועדה לתת את הדעת על העניין הזה, כי זה חייב להיות סגור לפני כן.

קארין אלהרר: באמת אני אומרת לכם - - - לא, אני לא אגיד את זה.

<יחיאל לימור: אני לא רוצה להיכנס לסוגיית ההסכמים הקיבוציים, כי אני לא מייצג אף אחד מהצדדים, אני חוקר תקשורת.

<יחיאל לימור: אחד מהתחומים שאני חוקר אותם זה התקשורת בישראל, אני חוקר את זה קרוב ל-25 שנים, אולי יותר.

<יחיאל לימור: התמונה שמתגלה במפת התקשורת היא שחיקה קשה מאוד ברמה המקצועית של האנשים, של העובדים, בכל הרמות, בעיקר ברמה העיתונאית, שהיא תולדה של שחיקת השכר ושחיקת תנאי העבודה.

<יחיאל לימור: מבחינה זו יש דמיון בין מה שקורה בשוק התקשורת למה שקורה בשוק ההוראה.

<יחיאל לימור: יורד השכר, יורדת הרמה, משום שאנשים לא נשארים, אין תוחלת מקצועית, אין אופק - - -

קארין אלהרר: גם אם לא היית אומר לי שיורד השכר יורדת הרמה, אני לא רוצה שיירד השכר.

קארין אלהרר: זו לא השאלה בכלל.

<יחיאל לימור: לא, אני הולך להוסיף כאן דבר נוסף.

<יחיאל לימור: בשנתיים האחרונות, כתוצאה ממה שקורה בשוק התקשורת, חלק מהדברים הוזכרו כאן, אנחנו עדים לירידה דרסטית במספר התלמידים שנרשמים ללימודי תקשורת במוסדות להשכלה גבוהה.

<יחיאל לימור: אני לא בא להגן על המוסדות להשכלה גבוהה, לחלוטין לא, אבל התמונה היא כזאת, התקשורת במצבה הנוכחי, ללא אופק תעסוקתי, נתפסת כמקצוע ללא עתיד ואז אנשים באים, עובדים זמן קצר, נוטשים את המקצוע וכתוצאה מזה אנחנו מקבלים אנשים לא מקצוענים, ואם רוצים שידור ציבורי מקצועני, הוא חייב להיות מבוסס על אנשים בעלי רקע מקצועי, ידע מקצועי וניסיון מקצועי, בחברה כמובן רמת מתחים.

<יחיאל לימור: אבל פה אני רוצה להוסיף עוד הערה אחת, ברשותך, גברתי.

<יחיאל לימור: מזה חודשים אני עוקב אחרי כל התהליך, מהרגע שהוקמה ועדת לנדס עד הרגע שהחוק הוקם ואני עוקב אחרי כל גלגוליו ואני חייב להודות שעד היום לא הצלחתי למצוא תשובה לשאלה שמעסיקה את כל העולם המערבי מזה 20 שנה, למה צריך שידור ציבורי ומה התפקידים שלו.

<יחיאל לימור: מה שכתוב בחוק, אני אשתמש בביטוי קצת בוטה, זה אוויר חם, זה לא אומר מה זה שידור ציבורי.

<יחיאל לימור: יש שתי גישות בעולם למה זה שידור ציבורי, גישה אחת אומרת ששידור ציבורי, אם נצטט את המנהל הראשון של ה-BBC, ג'ון ריפ, שהשידור הציבורי צריך להיות הכנסייה החילונית של המדינה שתחת כנפיה מסתופפת כל האוכלוסייה, כדי להשיג את זה צריך לרדת למכנה המשותף הנמוך ביותר, האח הקטן, או השף הגדול.

<יחיאל לימור: את זה השידור הציבורי לא רוצה לעשות.

<יחיאל לימור: הגישה השנייה אומרת שהשידור הציבורי צריך לתת מענה לצרכים הלא מסופקים של קבוצות אחרות.

<יחיאל לימור: במילים אחרות, פירושו של דבר אין רייטינג, כי גם היום הערוץ הראשון, עם כל הכשלים שלו, ואני לא נכנס בכלל לבעיות הניהוליות, כי אני מכיר את כל הבעיה ואת המחלות של זה, ברגע שיחליטו שהוא צריך לתת מענה לצרכים הלא מסופקים, פירוש הדבר שידור ציבורי שנדון לכישלון מלכתחילה.

<יחיאל לימור: אלא אם כן - - -

גלעד ארדן: האם יכול להיות גם גישה שלישית שמשלבת בין הדברים?

<יחיאל לימור: קשה מאוד.

<יחיאל לימור: עובדה היא שכשאנחנו לוקחים את הנתונים של EBU שבין השאר רם לנדס הביא בדוח שלו, אנחנו רואים שאין מדינה אחת שהשידור הציבורי מוגדר כרלוונטי ליותר מ-45% מהאוכלוסייה, מדוע?

<יחיאל לימור: למה אנחנו שומעים באנגליה כל שנה קריאות לבטל את האגרה ולסגור את ה-BBC?

<יחיאל לימור: בניגוד לאגדות?

<יחיאל לימור: כל שנה בפרלמנט באנגליה אומרים 'תבטלו את האגרה'.

<יחיאל לימור: כשהקימו את ערוץ 4 הבריטי - - -

גלעד ארדן: הפרלמנט, השאלה אם בציבור.

גלעד ארדן: בפרלמנט תמיד יהיו קריאות להוריד מסים ואגרות.

<יחיאל לימור: מר ארדן, הציבור עוד הרבה יותר גרוע.

<יחיאל לימור: חלק מהשבתונים שלי אני מבלה באנגליה, כי זה היעד המועדף עליי ואני שומע מה האנגלים אומרים, 'מי רואה את ה-BBC בכלל?

<יחיאל לימור: ' אנחנו מקבלים את השידורים הזרים של ה-BBC, את הטובים, אבל באנגליה זה אותו הדבר.

<יחיאל לימור: ופה אני רוצה להדגיש נקודה אחרת, כשדנו על הקמת ערוץ 4 הבריטי, וחבל שלא קיימנו דיונים כאלה בארץ, כי אחת מקודמותיך בכלל לא רצתה את זה, דיונים מהסוג הזה, הדיונים נמשכו שמונה שנים בשאלה מה צריך להיות ערוץ 4, וכשהקימו את ערוץ 4 אמר המנהל הראשון שלו, ג'רמי אייזיק, 'אם אני אעבור את 9% רייטינג, אני אראה בזה כישלון.

<יחיאל לימור: אני לא הולך על רייטינג, אני הולך על סיפוק צרכים ומתן מענה לקבוצות אחרות'.

<יחיאל לימור: חוק רשות השידור בנוסח הקיים שלו הולך לכיוון הרייטינג, כי מי שמנהל אותו זה אנשי כספים, הוא נמדד בכספים ו - - -

גלעד ארדן: למה אתה אומר את זה?

גלעד ארדן: זה לא נכון.

גלעד ארדן: למה אתה אומר שמי שמנהל אותו הם אנשי כספים, כשיש רק שניים כאלה מתוך 11 בדירקטוריון?

<יחיאל לימור: לא, התפיסה היא תפיסה כלכלית, אבל תרשה לי רגע רק לסיים.

<יחיאל לימור: אני הייתי מאוד שמח שבחוק הזה ייקבע שהשידור הציבורי לא צריך להתמודד ברייטינג.

קארין אלהרר: אני רוצה לקטוע אותך, פרופ' - - -

חמד עמאר: המטרה של השידור הציבורי שהמצוין יצליח, לא כלי מדידה.

<יחיאל לימור: בדיוק, לא כלי מדידה.

קארין אלהרר: סליחה, פרופ' לימור, אני מעריכה את זה שהגעת היום ואני שמחה שאנחנו שומעים את הדברים שלך, הדיון בעניין של מה יהיה הכלי והאם רייטינג זה המבחן או לא, הוא דיון שנערך כאן, לדעתי, למן היום הראשון ודובר בו רבות.

קארין אלהרר: אני באמת חושבת שבשלב הזה שאנחנו מדברים על סעיף תחולה זה פחות רלוונטי.

<יחיאל לימור: יכול להיות, אבל הם הזמינו אותי להיום.

עיסאווי פריג': אבל מעניין לשמוע את הפרופסור.

עיסאווי פריג': זה מעשיר את הידע.

קארין אלהרר: אני לא אמרתי שזה לא מעניין, שמעת מדבריי שזה לא מעניין?

קארין אלהרר: אמרתי שאני שמחה שהוא הגיע, אבל אנחנו - - -

<יחיאל לימור: אם מותר לי להוסיף עוד הערה אחת.

קארין אלהרר: אפשר גם היום עד 12 בלילה, עיסאווי.

עיסאווי פריג': מה לעשות, אומרים שחברי הכנסת לא עובדים, אז אני התעקשתי להראות שאנחנו עובדים.

קארין אלהרר: נכון וטוב שכך.

<יחיאל לימור: אם מותר לי עוד שלוש הערות, כיוון שאני לא מגיע לכל ישיבה.

<יחיאל לימור: אני עובר על הצעת החוק, אני מתייחס לשידורים בערבית.

<יחיאל לימור: ממש לא ברור לי איך אפשר להחזיק ערוץ בערבית ב-20 מיליון שקל לתכניות.

<יחיאל לימור: אני ראיתי את ההערה שלך שזה לא כולל שכר.

<יחיאל לימור: גם ב-20 מיליון שקל אי אפשר להחזיק ערוץ.

<יחיאל לימור: אגב, לא ברור לי אם זה ערוץ שמיועד לערביי ישראל, לחברה הערבית בישראל, האם הוא מיועד לערביי השטחים או האם הוא מיועד לערביי מדינות ערב.

<יחיאל לימור: זה לא עולה מתוך החוק.

<יחיאל לימור: לא ברור לי גם איך מחזיקים - - -

עיסאווי פריג': לא קיבלנו תשובה סופית מהשר לגבי הסוגיה הזו.

<יחיאל לימור: אני קראתי ואני לא מבין את הנושא הזה.

חמד עמאר: כשנגיע לסעיף אנחנו נדון בזה.

<יחיאל לימור: נושא נוסף.

<יחיאל לימור: כשאני רואה את התחשיבים הכלכליים על איך הגוף הזה ימומן אני מוכרח להודות שחייכתי בציניות רבה מאוד בשבועות האחרונים.

<יחיאל לימור: הייתי שותף עם כמה מעמיתיי לאקדמיה בדיונים על הקמת ערוץ 10, אנחנו טענו פעם אחר פעם שכל התחשיבים הכלכליים שעל בסיסם מתבסס ערוץ 10 או משרד האוצר, הם חסרי שחר ובלתי בדוקים.

<יחיאל לימור: סליחה שאני פוגע באנשי האוצר, אבל זו העבודה שאתם עשיתם.

<יחיאל לימור: אנחנו אוכלים עד היום את הצרות של ערוץ 10.

<יחיאל לימור: לא ברור לי איך בונים היום חוק עם מסגרות תקציביות ותחזיות הכנסה כאשר כל עתיד הפרסומת באמצעי המדיה השונים בכלל לוט בערפל.

<יחיאל לימור: דברו עם אנשי פרסום, תשמעו שהם לא יודעים מימינם ומשמאלם.

<יחיאל לימור: התקציבים מתפזרים, לא יודעים בכלל איך לעבוד בתחום הזה, צופים 120 מיליון, או 100 מיליון, ממש לא ברור לי.

גלעד ארדן: ואתם כן יודעים?

<יחיאל לימור: ודאי שלא.

גלעד ארדן: אז מה עושים כשיש חוסר ודאות?

<יחיאל לימור: אתה שואל אותי מה עושים?

<יחיאל לימור: בתשובה אחת, לא עושים ועדת לנדס בחאפ, לא עושים חוק בחאפ.

<יחיאל לימור: סליחה.

<יחיאל לימור: כי שמונה שנים, לא בכדי הזכרתי - - -

גלעד ארדן: ומה כן עושים.

<יחיאל לימור: לא בכדי הזכרתי, שמונה שנים ישבה הוועדה על ערוץ 4.

<יחיאל לימור: אני לא רוצה להיכנס לסוגיה של - - -

גלעד ארדן: פשוט נחכה עד שהעתיד יגיע ובינתיים נישאר עם הדבר המעולה שקיים ונמשיך להזרים מיליארדים - - -

<תמנה עורב: פשוט תמנו הנהלה אחרת.

<תמנה עורב: אם יש כאן בעיה עם ההנהלה, תמנו, אתם הממשלה אחראים על ההנהלה.

<תמנה עורב: יש הנהלה לא מתפקדת, החלטתם ככה, לכן אתם עושים את החוק הזה, אז פשוט תקראו ותדיחו את ההנהלה הקיימת ואולי אפשר לתקן.

<יחיאל לימור: אתה שאלת אותי מה עושים.

<יחיאל לימור: אני אתן לך דוגמה, בסוגיית החדשות המאוחדות, טלוויזיה, רדיו ואינטרנט, היא סוגיה סבוכה מאוד.

<יחיאל לימור: ב-BBC עצמם חלוקים.

<יחיאל לימור: ההנהלה מאוד מבסוטה, כי היא חסכה כסף, אתה שואל את עובדי המקצוע באנגליה הם אומרים דברים קשים מאוד על התפקוד.

<יחיאל לימור: הוא לא נבדק בצורה יסודית, הוא לא נבדק בצורה מקצועית.

<יחיאל לימור: אין לי תשובה, אני רק אומר שיש פה סוגיה.

<יחיאל לימור: דנה קודם ביקשו תשובות, אין תשובות, קודם כל יש שאלות שצריך לבדוק אותן.

<יחיאל לימור: דומני שלא נעשו בדיקות.

<יחיאל לימור: יש לי עוד בקשה אחת, כיוון שאני פה כבר.

<יחיאל לימור: החוק מדבר על הארכיון של גוף השידור החדש.

<יחיאל לימור: אני מאוד הייתי מבקש שייקבע בחוק שהחומר הארכיוני יעמוד לרשות חוקרים ואנשי מדע לצרכי מחקר, חינם, ללא תשלום.

<יחיאל לימור: מדוע אני מדגיש את זה?

<יחיאל לימור: משום שרוב המחקרים שנעשים בתחום של תקשורת נעשים על ידי אנשי מדעי הרוח והחברה, שאין להם תקציבי מחקר והם צריכים לשלם את זה מכיסם.

<יחיאל לימור: מכיוון שהם פועלים לטובת הציבור הייתי מבקש שזה ייקבע בחוק, שארכיון רשות השידור יעמוד לרשות חוקרים.

<יחיאל לימור: אפשר לקבוע כללים, מי רשאי, איך רשאי והחומר שיעמוד כמו ארכיון המדינה, חופשי ופתוח.

<אתי בנדלר: זו בדיוק הבעיה מה זה שימוש מסחרי.

<יחיאל לימור: לא לשימוש מסחרי.

גלעד ארדן: אם לאוצר אין התנגדות בנושא הזה, אני חושב שאנחנו נוכל לעשות שם הבהרה.

<יחיאל לימור: אין לזה משמעות תקציבית.

<אתי בנדלר: אין הגדרה מה זה שימוש מסחרי.

<אתי בנדלר: ברגע שמתירים להם היום לעשות את זה הם גובים תשלומים.

<אתי בנדלר: מה לעשות.

<יחיאל לימור: זו בדיוק הבעיה.

<אתי בנדלר: הם מפרשים שכל שימוש שאיננו שימוש אישי כשימוש מסחרי.

קארין אלהרר: יש לכם התנגדות שלצרכי מחקר זה יהיה בחינם?

<אתי בנדלר: לא בחינם, עלות התפעול בלבד.

<קריאה: כמו השימוש של הציבור.

<אתי בנדלר: אז צריכים להבהיר את הנוסח.

גלעד ארדן: אין בעיה, תוסיפי סעיף.

גלעד ארדן: אז עכשיו אתה תשנה את הדעות הקודמות שלך?

<יחיאל לימור: אני חושב שלנו יש ויכוחים הרבה שנים קודם.

קארין אלהרר: מוסיפים לנוסח, כי זה לא מסחרי.

עיסאווי פריג': מוסיפים לנוסח זה לא מעלים את הסעיף לדיון מחדש?

<אתי בנדלר: לא, אנחנו נוסיף הגדרה, לעניין זה שימוש לצרכי מחקר ומדע לא ייחשב לשימוש מסחרי.

<אתי בנדלר: זה הכול.

<יחיאל לימור: ויהיה ללא תשלום.

<אתי בנדלר: לא, זה יהיה עלות תפעול.

<יחיאל לימור: לא.

<יחיאל לימור: אני אומר לך למה אני מתעקש על זה.

<יחיאל לימור: כי רוב - - -

קארין אלהרר: לא, אדוני, מה זה מתעקש?

קארין אלהרר: אתה מתעקש שזה יהיה חינם חינם?

<יחיאל לימור: כן, אני אומר לך - - -

קארין אלהרר: זה לא יקרה.

קארין אלהרר: אני עוצרת אותך, חבל.

<יחיאל לימור: אני אומר לך גם מדוע.

קארין אלהרר: אבל זה לא משנה, אני אומרת שיש עלות תפעולית שאין מי שיממן אותה.

קארין אלהרר: אנחנו מכבדים את זה ה - - -

<יחיאל לימור: רק להסביר.

קארין אלהרר: אתה יכול להסביר, אבל זה לא ישנה את הדבר.

<יחיאל לימור: רק דבר אחד.

<יחיאל לימור: חוקרים שעובדים במדעי הרוח והחברה, אין להם - - -

קארין אלהרר: לחוקרים יש קרנות - - -

<יחיאל לימור: אין קרנות מחקר.

<יחיאל לימור: גברתי, אין.

<יחיאל לימור: זה להוציא מכיסנו הפרטי את הכסף.

<יחיאל לימור: לכן אני מציע - - -

קארין אלהרר: לפקולטות יש קופה קטנה.

קארין אלהרר: באמת נו.

<יחיאל לימור: אז באמת, אני נורא מצטער, זה לא נכון.

קארין אלהרר: אני מגיעה מהאוניברסיטה, אני מכירה את הנהלים.

עיסאווי פריג': מה אתה מציע?

<יחיאל לימור: שהחוקרים יוכלו לקבל את החומר ללא תשלום.

עיסאווי פריג': נו, הוא קיבל, לא מסחר.

קארין אלהרר: לא, הוא רוצה באפס תשלום ויש עלות תפעולית.

עיסאווי פריג': אני קצת חולק עליך, צריך עלות תפעול.

<יחיאל לימור: אם צילום ניחא, אבל לא דברים - - -

עיסאווי פריג': ברגע שאתה כותב ללא תמורה אתה צריך את העלות המינימלית.

עיסאווי פריג': צריך להיות חסם בפני חוקר - - - איך מתקדמים בתחולה?

קארין אלהרר: אני מעלה את זה להצבעה, בדיוק שאלת שאלה במקום.

עיסאווי פריג': ומה סוכם לגבי ההגנה שאנחנו רוצים לתת לעובדים?

עיסאווי פריג': מה השר מציע?

עיסאווי פריג': בינינו לבין עצמנו - - -

<איתי לנדסברג נבו: בעניין הזה יש לי הערה.

<איתי לנדסברג נבו: הערה אחת בעניין הזה.

קארין אלהרר: אחרונה, לא יישמעו עוד הערות בעניין.

<איתי לנדסברג נבו: אני רוצה להסביר את העניין מהזווית של התוכן, לא רק העיתונאים שעוסקים בחדשות.

<איתי לנדסברג נבו: החוק החדש מצפה מעובדי רשות השידור, רפרנטים ומנהלים של התוכן לפקח על הוצאה של 240 מיליון שקל של תוכן.

<איתי לנדסברג נבו: לפקח.

<איתי לנדסברג נבו: מבחינה ציבורית אנחנו מפקחים על הכסף הזה ועל התוכן הזה, אנחנו יושבים בוועדות הסינון, אנחנו בוחרים את ההפקות.

<איתי לנדסברג נבו: הפיקוח על התוכן הזה, 240 מיליון שקל כספי ציבור, אנחנו יושבים בוועדות שבוחרות את התוכן, אנחנו מעבירים את כל תהליכי ההתקשרויות, אנחנו אחרי זה מפקחים על ההפקות עצמן בכל השלבים שלהן וכו'.

<איתי לנדסברג נבו: האנשים האלה שעובדים בפיקוח על התוכן צריכים הגנה, אחרת אתה מציב אותן במצב ש - - - האנשים האלה שמפקחים על התוכן, על הוצאה ציבורית, מפקחים על כסף ציבורי צריכים הגנה, הם לא יכולים לעמוד שם, גם מול יוצרים חיצוניים, גם מול מבקר המדינה, גם מול מערכת הניהול הפנימית בלי שיש להם את שיקול הדעת המקצועי שהוא מוגן, וצריך להבין את זה.

<איתי לנדסברג נבו: הדרישה להוצאת כספים - - -

קארין אלהרר: בסדר, אבל זה לא לסעיף הזה.

קארין אלהרר: זה אתם מדברים על לראות את עובדי השידור הציבורי כעובדי המדינה, נכון?

קארין אלהרר: אני מבינה נכון?

<איתי לנדסברג נבו: לא, דיברתי על מה שאופיר טל דיבר פה ועל מה שחבר הכנסת פריג' מדבר, על ההגנה של העובדים.

קארין אלהרר: בסדר, ההגנה של העובדים, הוא מדבר על משהו אחר.

<איתי לנדסברג נבו: לא, הסכמים קיבוציים מגנים גם על העיתונאים האלה.

קארין אלהרר: אני מבינה את מה שאתה אומר, אבל הדברים שאליהם אתה מכוון זה לגבי הערה שעלתה גם בדיונים קודמים, שהייתה בקשה שיראו בעובדים כעובדי מדינה, זה לא העניין הזה.

גלעד ארדן: אני רוצה להתייחס גם למה שהעלה חבר הכנסת פריג' ויתר החברים.

גלעד ארדן: מתנהל כרגע משא ומתן, אני לא אחזור כל פעם על הסוגיות, הסוגיות לא משתנות.

גלעד ארדן: גם לגבי עקרונות מסוימים שיכולים להיכנס בהסכמת המדינה להסכם הקיבוצי העתידי, הם לא חייבים להיות בחוק, יש אפשרות ומדברים עליהם, למיטב ידיעתי, עם ההסתדרות.

גלעד ארדן: עוד פעם, האווירה קצת השתפרה פה, אני לא חושב שכדאי להעכיר את האווירה ולהכריע היום בנושאים האלה, זה גם לא הכרחי ולא קשור לסעיפים כרגע שדיברנו עליהם.

גלעד ארדן: את הסוגיות הללו תמיד חברי הכנסת שירצו, בין אם זה חבר הכנסת פריג' או אחרים, יכולים להעלות עד תום הליך החקיקה.

גלעד ארדן: אני אמרתי את עמדתי, אבל כמובן זה קשור גם למשא ומתן, אנחנו נגבש עמדה סופית עד תום הליכי החקיקה.

גלעד ארדן: אני מציע להמשיך לאפשר את המשא ומתן גם בנושאים הללו, ואפשר בשבוע הבא, אם נצליח להגיע להסכם, מה טוב, אם לא, יוכלו להעלות כאן החברים את ההצעות שלהם להצבעות.

<משה שגב: גברתי, רק צריך להבין שהחשש שלנו נובע, אנחנו יודעים שמתקיים משא ומתן, אבל בד בבד בשבוע שעבר - - -

קארין אלהרר: משה, אני אוריד לך את החשש - - -

<משה שגב: בשבוע שעבר התקיימה ועדה, לצערי ללא נוכחותנו, זו הייתה החלטה שלכם, קיבלנו אותה.

<משה שגב: הופיע שם מר לנדס - - -

קארין אלהרר: פגישה.

<משה שגב: כן, פגישה.

<משה שגב: הדברים שלו הם בעצם שמדאיגים אותנו, כי מה שנאמר שם, וזה מוקלט, וכמו שאת יודעת, אנחנו שולטים בטכנולוגיה ויודעים לייצר דברים, והוא אומר שהעובדים הם נטל על התזרים.

<משה שגב: אז את צריכה להבין שפה החשש הגדול שלנו שאנחנו העובדים זה נטל על הגוף החדש.

<משה שגב: זאת אומרת שמבחינתנו זה אפס נקלטים.

<משה שגב: את צריכה להבין מאיפה בא החשש הגדול שלנו.

קארין אלהרר: אני רוצה להפיס את דעתך.

קארין אלהרר: אמר השר, ואני מקבלת, אלה דברים באמת הוגנים, הוא אומר שבלאו הכי אנחנו לא מסיימים היום את הקראת החוק, אפשר בכל שלב, והנה נכנס היום תיקון לסעיף הארכיון, אפשר בכל שלב להוסיף עוד דברים.

קארין אלהרר: בואו ניתן למצות את המשא ומתן, יכול להיות שהמשא ומתן יהיה כל כך מוצלח מבחינתכם, אף אחד לא שולל את זה, שאתם תגיעו להסכמה בעניין הזה ואם תהיה הסכמה בעניין הזה נרשום אותה בחוק, בסדר?

קארין אלהרר: אני אומרת, אנחנו לא סוגרים את הדלת - - -

<משה שגב: אני יותר מאשמח.

קארין אלהרר: אז אני מודיעה - - -

חמד עמאר: אני לא חושב שאנחנו כאן נאפשר מצב שכל העובדים של רשות השידור יילכו הביתה.

חמד עמאר: גם השר לא יסכים לזה ולא יאפשר מצב ש-2,000 עובדים יילכו הביתה ויקלטו 700 עובדים חדשים.

עיסאווי פריג': אם שמת לב למה שהשר אמר - - -

קארין אלהרר: רק תן לי להשלים את המשפט.

קארין אלהרר: אני מודיעה שעד סוף החקיקה הכול פתוח לעניין של העובדים, תנו למשא ומתן להסתיים קודם, בסדר?

<משה שגב: תודה לך.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: פרופ' לימור.

<יחיאל לימור: ברשותך הערה אחרונה.

קארין אלהרר: חשבתי שהיא הייתה כבר.

גלעד ארדן: לא, אלו היו שלוש אחרונות.

<יחיאל לימור: אני מסתכל על החוק וכל פעם - - -

קארין אלהרר: לא, אבל זה לא עובד ככה.

<יחיאל לימור: אני יודע, אך כיוון שאני לא אגיע כל יום יש שידור ציבורי אחד שלא מוזכר בחוק - - -

גלעד ארדן: שיהיה ברור, אגודת העיתונאים, הוא מוזמן שלה, היא יכולה להביא אותך בכל עת.

<יחיאל לימור: הם לא דיברו איתי והם לא יודעים מה דעותיי.

קארין אלהרר: טוב, משפט אחרון.

<יחיאל לימור: שידור ציבורי אחד שלא מוזכר בחוק, שמו הרדיו החינוכי.

<יחיאל לימור: זה יצור שהוא יצור כלאיים, ספק חוקי, בן של קול ישראל.

גלעד ארדן: הוא מדבר על 106.

<יחיאל לימור: תחנות 106 והקרובות לה.

גלעד ארדן: מעריך שרוב הנוכחים לא - - -

<יחיאל לימור: כן, תחנות 106, יש כ-50 בארץ כיום ואני מציע לעגן את מעמדן, פעם אחת, מבחינה חוקית, כי הן כיום לא מעוגנות מבחינה חוקית וחוקיותן אפילו - - -

גלעד ארדן: אז מכוח מה הן - - - אני אסביר.

גלעד ארדן: יש תדר שמשרד התקשורת הקצה, 106, אני לא יודע במה זה קבוע, אם זה כללים או תקנות, אינני יודע - - -

<יחיאל לימור: לא זה ולא זה.

גלעד ארדן: רשות השידור מקצה אותו למוסדות חינוכיים שיש בהם למשל מגמת תקשורת.

גלעד ארדן: ברייכמן יש, יש בהרבה מקומות, המוסד החינוכי בעצם מפעיל תחנת רדיו, היא לא משודרת לכל הארץ אלא לטווח מוגבל של שידורים באותו אזור.

גלעד ארדן: זה נועד גם להכשיר אנשים במקצועות התקשורת, לאפשר להם להתנסות - - -

<יחיאל לימור: גם.

גלעד ארדן: יש לזה חשיבות בעיניי.

<קריאה: - - - שצריך לעגן את זה.

עיסאווי פריג': יש לך סעיף מחקר, שדיברנו עליו.

גלעד ארדן: אני לא בטוח שצריך בחקיקה הראשית.

גלעד ארדן: יכול להיות שצריך להסמיך בחקיקה ראשית את הדירקטוריון לקבוע כללים בעניין הזה, למי זה יוקצה, כי יש אליי פניות גם מכאלה שכועסים שלא קיבלו וכאלה שכן קיבלו, כי בסופו של דבר ברגע שהשידור הוא מאוד מוגבל ולא נקלט בכל חלקי הארץ וזה גם לא בהיקף של רדיו אזורי.

<יחיאל לימור: בחלק מהמקרים כן.

<אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שהוועדה אישרה היום את סעיף 75 להצעת החוק, שמדבר על שימוש בתדרי רדיו ונאמר בין היתר ש'(א) האפיקים ותדרי הרדיו עומדים לרשותה של מדינת ישראל על פי הסדרים בינלאומיים לצורך שידורי הטלוויזיה והרדיו ישמשו – (1) לשידורי תאגיד השידור הציבורי' והלאה, זה לא רלוונטי, והחלק החשוב לעניין הוא סעיף קטן (ב) האומר ש'סדרי החלוקה והשימוש באפיקים ובתדרי הרדיו האמורים בסעיף קטן (א) ייקבעו בידי השר', זאת אומרת זו סמכות שלך, הוסמכת לכך, אם אתה רוצה להעביר את הסמכות הזאת לגבי תאגיד השידור הציבורי - - -

גלעד ארדן: זה לא התדרים האלה.

<אתי בנדלר: אני מבינה שמדובר על תדרי רדיו.

<דנה נויפלד: לא, יש פה שני דברים שונים.

<דנה נויפלד: התדר עצמו, איזה תדר זה יהיה, המועצה לא יכולה להחליט שעכשיו היא משדרת בתדר 104 - - -

גלעד ארדן: כי משרד התקשורת, הוא מנהל את הספקטרום של המדינה.

<דנה נויפלד: נכון, זו המטרה של הסעיף הזה, זה לא נועד למה שהוא אמר.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה נועד לבוא ולהגיד על ההקצאה של התדרים - - -

<אתי בנדלר: למה?

<אתי בנדלר: מדובר כאן גם על השימוש, סדרי החלוקה והשימוש.

רינה פרנקל: רדיו רק"ע מוגן בחוק במיוחד?

<אתי בנדלר: לא.

רינה פרנקל: למה לא בעצם?

קארין אלהרר: רגע, אנחנו לא בדיון על הרדיו.

קארין אלהרר: ,

גלעד ארדן: חוץ ממה שמעניין את פרופ' לימור יש עוד בעיות והבעיה היא, למשל, שהיום, גם אם רוצים להקצות תדר ארצי לנושא מסוים ברדיו אין אף גוף שמוסמך.

גלעד ארדן: שאלה גדולה אם בכלל יהיה צורך בסמכות הזאת לאור ענייני הרדיו והאינטרנט והשילוב ביניהם.

גלעד ארדן: אני חושב שזה נושא מאוד מאוד כבד, זה לא נושא שהייתי רוצה להכריע בו אגב החוק הזה.

גלעד ארדן: בכל מקרה התחלתי לעסוק בזה ואני מתכוון, אני אשמח גם להסתייע באקדמיה ולכן אני חושב שגם את עניין ההקצאה של 106, ככל שצריך להסדיר אותה, לא הייתי מציע לעשות את זה דרך החוק הזה, אלא אגב כל החשיבה בכלל של הקצאת תדרים והשימושים ברדיו ארצי.

גלעד ארדן: גם היום זה לא ברור אצל מי זה, הסמכות של השימושים, כרגע רשות השידור פועלת בנושא הזה.

עיסאווי פריג': זה צריך להיות ברשות השנייה, זה אזורי.

גלעד ארדן: לרשות השנייה יש אזורי, נכון, אבל היא לא יכולה לתת תדר ארצי.

<יחיאל לימור: אבל מה שקורה בפועל שזה נחשב כתחנות של קול ישראל, ה-50 הללו.

<יחיאל לימור: אם תיקח אפילו את האתר של קול ישראל, הן מוגדרות כתחנות חינוכיות של קול ישראל.

<יחיאל לימור: החוק מתעלם מהתחנות האלה, שיש להן פונקציה מאוד מיוחדת.

גלעד ארדן: כמו שאתה שם לב, אף אחד פה לא מכיר ולא שמע את ה - - - זאת אומרת לא שכרגע יש סכנה באוויר שיהיו שם תכנים שישפיעו מאוד על הציבור - - - אני מקבל את עמדתך שצריך להסדיר את זה, אני לא חושב שאנחנו מסוגלים או ערוכים או יכולים, אגב החוק הזה - - - אני מוכן להתחיל מיד דיון בנושא הזה של ההסדרה ואם צריך גם להגיש תיקון חקיקה, אבל זה נושא רחב שהוא קשור בכלל לכל עניין ההקצאה.

גלעד ארדן: זה שהיום עושים בזה שימוש זה נכון, ההקצאה היא אפילו אובר נדיבה.

גלעד ארדן: כמו שאמרת, יש 50 כאלה כבר?

<יחיאל לימור: יש יותר.

רינה פרנקל: גם בתוך קול ישראל יש רדיו רק"ע שגם לא הוגדר בחוק, אז אני מבקשת גם להגדיר את זה בחוק.

קארין אלהרר: אבל, רינה, אנחנו עדיין לא בתחנות רדיו.

קארין אלהרר: עורכת דין מרסיה צוגמן.

<מרסיה צוגמן: כן.

<מרסיה צוגמן: יש לי הערה.

<מרסיה צוגמן: בחוק נקבע שהתאגיד החדש יתחיל בשידוריו, ביום שהוא מתחיל בשידוריו עובדי רשות השידור מפסיקים לעבוד, השאלה מה זה להתחיל בשידוריו, זה להתחיל בשידורים 24 שעות ביום?

<מרסיה צוגמן: זה שידורים של שעה?

<מרסיה צוגמן: שידורים כמו שמשודרים היום ברשות השידור?

<מרסיה צוגמן: צריכים להגדיר את זה.

רינה פרנקל: מדובר רק על הרדיו או גם על טלוויזיה?

קארין אלהרר: כל השידור הציבורי.

רינה פרנקל: בשפה האמהרית יש תדירות מאוד מאוד נמוכה של שידורים וזה בעצם ערוץ יחיד שיכול לשדר שידורים בשפה האמהרית וזה מאוד מאוד חשוב לקהילה.

רינה פרנקל: אז אני מבקשת איכשהו להגביר את השידורים בשפה האמהרית.

עיסאווי פריג': מה יש לכם להתייחס למה שהיא אמרה?

עיסאווי פריג': זו נקודה חשובה.

רינה פרנקל: כי אין עוד ערוץ אחר שמשדר בשפה האמהרית.

גלעד ארדן: אני חושב שהשאלה של מרסיה היא שאלה מצוינת ואני לא יכול לתת תשובה ברגע זה, אנחנו חייבים להתייעץ על ההגדרה הזאת.

<אלעד מן: יש לנו אולי פתרון מוצע להציע הגדרה של שידורי ניסיון, כי בפלטפורמות אחרות שהקימו אותן הייתה תקופה של שידורי ניסיון.

<אלעד מן: אפשר להכניס הגדרה לחוק שמגדילה מינימום של נפח שידורים.

רינה פרנקל: יש, נכון להיום, פעם אחת בשבוע חצי שעה וזה ממש לא מספיק.

רינה פרנקל: יש קהילה די גדולה והיא פשוט מחוסרת פה.

<אתי בנדלר: - - - לדעתי כן.

<אתי בנדלר: אני לא רואה עם זה בעיה גדולה, כי לדעתי לא מדובר דווקא על כל יכולת השידורים.

<אתי בנדלר: די שהוא מתחיל בשידורים אז זה נכנס לתוקף, לדעתי.

עיסאווי פריג': מה זה שידורים?

עיסאווי פריג': כמו שהיא אמרה, שידורי ניסיון?

<מרסיה צוגמן: בסעיף אחר כתוב 'לפחות בשלושה ערוצים', אז זה שידורים בשלושה ערוצים?

עיסאווי פריג': יש טלוויזיה בערבית, אתי.

עיסאווי פריג': מאז שהיא קיבלה את הזיכיון עד היום היא משדרת שידורי ניסיון והיא חיה, בסדר, היא בשידור, שידורי ניסיון.

<עופר מרגלית: אבל למה לקבוע את זה ב - - - האופציה להארכה, השר מחליט, אם הוא רואה מה המצב, מה היקף השידורים ואם זה סביר עכשיו להחליט האם הוא בוחן להאריך את התקופה או לא.

<עופר מרגלית: שזה יהיה להחלטת השר, אני לא מבין למה צריך לקבע עכשיו, שלוש תחנות, שש תחנות, אנחנו לא יודעים בדיוק מה יהיה המצב.

<עופר מרגלית: אם זה יהיה שידור ראוי ומספיק בנקודה שצריך להחליט על הארכה, למה את צריכה להגדיר את זה?

<אתי בנדלר: כי אם מדובר על כך ש - - - אני חושבת בכל זאת, אני חוזרת בי, זו כן שאלה שהתשובה אליה לא ברורה עד הסוף, משום שאם מדובר על כך, למשל, שערוץ שידורי תאגיד השידור החדש בטלוויזיה יהיו שלושה ערוצים, אם נניח לצורך העניין שרק שני ערוצים פועלים, זה נחשב 'מתחיל בשידוריו'?

<עופר מרגלית: רשום פה, אם נוכח שהוא אינו ערוך, ההחלטה אם אינו ערוך תהיה - - -

<אתי בנדלר: אבל הוא לא רוצה לדחות, יבואו שניים שמסוגלים להתחיל בשידורים ואחד לא.

<עופר מרגלית: זו בדיוק ההחלטה שתישאר לשר.

<אתי בנדלר: לא, לא, לא.

<יחיאל לימור: יש לזה עוד משמעות, אתי, שגם אז פוסק הגוף הקודם.

<אתי בנדלר: ברור.

<יחיאל לימור: אז עוד יותר.

חמד עמאר: אני חושב שאין מקום לתת תשובה עכשיו, כי השאלה היא מאוד מאוד טובה.

קארין אלהרר: אני מסכימה.

חמד עמאר: את מדברת על ערוצי רדיו, על שלושה ערוצי טלוויזיה, ההחלטה כאן מאוד קשה.

קארין אלהרר: אני יכולה להצביע על סעיף (א)?

<דנה נויפלד: לא, (א) זה העניין.

קארין אלהרר: אז (ב) ו-(ג).

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 83(ב) שכותרתו תחילה.

<אתי בנדלר: לסעיף קטן (ב) לא היו הסתייגויות.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אושר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר סעיף קטן (ג).

<אתי בנדלר: כאן היו ההצעות של חברי הכנסת - - -

קארין אלהרר: חבר הכנסת חמד עמאר ביקש באישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: השר הציע שהוועדה - - -

גלעד ארדן: אני מסכים להצעה שלו שבפעם השנייה זה יהיה בהסכמת ועדת הכלכלה.

עיסאווי פריג': אבל הוא הציע בכנסת.

קארין אלהרר: בוועדת הכלכלה.

עיסאווי פריג': זה שונה, באישור המליאה או אישור ועדה?

חמד עמאר: לא, אין דבר כזה אישור המליאה, מה?

<אתי בנדלר: יהיה צורך להקים ועדה מיוחדת חדשה אם תכתבו 'ועדה מיוחדת', ועדה מיוחדת הוקמה לצורך דיון בהצעת החוק, מזה גם שמה.

עיסאווי פריג': אז מה התיקון?

גלעד ארדן: אולי ועדת החינוך?

<קריאה: יש עוד ועדות.

גלעד ארדן: תגידי 'אני בניגוד עניינים, אני לא יכולה לענות'.

<אתי בנדלר: לא, אדוני רואה שאני מלווה ענייני תקשורת גם כשזה לא בוועדת הכלכלה, אבל אני חושבת שוועדת הכלכלה היא הוועדה המוסמכת לעניין הזה.

קארין אלהרר: סליחה, אני גם יושבת בוועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: אז אם ככה ההצעה של חבר הכנסת עמאר, שמקובלת על השר, שעל דחייה ראשונה השר ימסור דיווח לוועדת הכלכלה ואם הוא מבקש להאריך בפעם השנייה, אז אישור ועדת הכלכלה.

<אתי בנדלר: אכן?

קארין אלהרר: כן.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': בשנייה אישור?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף קטן (ג), מי בעד?

עיסאווי פריג': אז אני מוריד את החלק בהסתייגות שלי, לא צריך, זה מספק אותי.

<אתי בנדלר: סעיף (ד) זה משהו אחר, תיכף נגיע.

קארין אלהרר: אני באמצע הצבעה, עיסאווי.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר לגבי ההסתייגות, מה בסעיף (ד)?

<אתי בנדלר: להוסיף סעיף קטן (ד), ביקש חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': זה קשור ל-(א), אם נגיע ב-(א) להסכמה זה - - -

<אתי בנדלר: לא, זה משהו אחר.

<אתי בנדלר: זה אתה ביקשת להתנות את תחילתו של החוק בחתימת הסכם קיבוצי.

קארין אלהרר: דיברנו על זה.

עיסאווי פריג': דיברנו על זה רבות ואתם דחיתם את (א) ואני מתאר לעצמי שעוד לא נדון.

<אתי בנדלר: דחיית ההצבעה?

עיסאווי פריג': כן.

<אתי בנדלר: סעיף (א) נדחה לא בגלל הנושא הזה, (א) נדחה כדי להגדיר מה זה שידוריו, ממש לא קשור להסכם הקיבוצי.

עיסאווי פריג': תעמידי את זה להצבעה בכל זאת, שיירשם לי ואני רוצה לעשות על זה רביזיה.

<אתי בנדלר: ההצעה של חבר הכנסת פריג' היא שתחילתו של החוק 30 ימים - - - זאת אומרת שהסעיפים הקודמים יהיו מותנים בסעיף קטן (ד) שתחילתו של החוק 30 יום לאחר שייחתם הסכם קיבוצי או הסכמי פרישה מרצון של כלל עובדי רשות השידור בטלוויזיה וברדיו.

קארין אלהרר: מי בעד בהסתייגות של עיסאווי?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה

עיסאווי פריג': אני מבקש רביזיה על זה.

חמד עמאר: על הסתייגות הוא יכול להגיש רביזיה?

עיסאווי פריג': למה לא?

<קריאה: יש רביזיה רק על הסעיף.

<אתי בנדלר: הוא מבקש רביזיה על סעיף קטן - - - על ההחלטה - - -

עיסאווי פריג': אני מבקש רביזיה על סעיף קטן (ד), זכותי, לא?

קארין אלהרר: עיסאווי, למה אתה כועס?

עיסאווי פריג': לא, כי ראיתי שלא - - - על פי חוק, אני איש חוק, הולך על פי חוק - - -

<אתי בנדלר: אני אבהיר.

<אתי בנדלר: אם יש הצעה שנדחית, על זה אי אפשר לבקש רביזיה, אפשר לבקש רביזיה על כל הסעיף ועל כל הסעיף עדיין לא התקיימה הצבעה.

<אתי בנדלר: אם אתה רוצה, אז כשתהיה הצבעה גם על סעיף קטן (א) אתה יכול לבקש רביזיה על כל הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': אני לא יכול לבקש רביזיה על תת סעיף בתוך הסעיף?

<אתי בנדלר: אין תת סעיף, לא היה.

<אתי בנדלר: אם היה תת סעיף בהצעה הממשלתית אפשר היה, אבל אין סעיף הזה.

<אתי בנדלר: אתה מבקש להוסיף משהו, ההצעה הזאת נדחתה, אז על זה אין עניין של רביזיה.

עיסאווי פריג': אם הסעיף היה קיים קודם?

חמד עמאר: אם היה קיים, יכולת להגיש.

חמד עמאר: אם לא קיים, אתה לא יכול להגיש רביזיה על מה שאתה מציע.

<אתי בנדלר: אתה מגיש הצעה לתיקון החוק, ההצעה הזאת לא התקבלה - - -

עיסאווי פריג': אין בעיה, בסדר.

<לזר צנדקוביץ: סעיף 81, אני מבין שלא הצביעו, אני יכול לשאול משהו עליו?

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להשלים, ברשותך, את ההסבר שלי.

<אתי בנדלר: אתה יכול לבקש לרשום את זה כהסתייגות ואתה יכול בכל שלב לחזור בך מההסתייגות הזאת.

<אתי בנדלר: במקביל אתה יכול גם לבקש רביזיה על הסעיף כולו אחרי שתהיה הצבעה.

עיסאווי פריג': בינתיים היא רשומה כהסתייגות.

<לזר צנדקוביץ: אני מבקש הבהרה בקשר ל'המועצה רשאית באישור השר לקבוע כללים לניהולו של תאגיד השידור הציבורי ולפיקוח על השידורים'.

<לזר צנדקוביץ: הפיקוח על שידורים הם על תוכן או של שרשרת ניהול טכני או המבנה?

<לזר צנדקוביץ: מבחינתי אני שואל את זה מבחינה טכנית, האם זה רק על התכנים, או גם פיקוח על השידור מבחינת שרשרת הניהול?

קארין אלהרר: השר אמר שהוא עדיין בוחן את הסעיף הזה.

קארין אלהרר: יכול להיות שכל 'באישור השר' יירד.

קארין אלהרר: אנחנו מגיעים למינוי האורגנים של תאגיד השידור הציבורי.

עיסאווי פריג': הדיון המחודש שביקשתי על הסעיפים קודם לתיקונים המהותיים, את יכולה לקיים את זה עכשיו, לפני שממשיכים?

עיסאווי פריג': 74, 78.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: הדיון המחודש.

קארין אלהרר: 74, סעיף שכותרתו מחקר ופיתוח.

קארין אלהרר: מי בעד הבקשה לדיון מחודש?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: בעד – 2

קארין אלהרר: הבקשה לא אושרה

עיסאווי פריג': כבוד השר, אנחנו דנים בדברים מהותיים, אין שום ניסיון לעכב חוק.

עיסאווי פריג': באמת.

קארין אלהרר: אבל, עיסאווי, הבקשה נפלה.

עיסאווי פריג': למה?

קארין אלהרר: כי אני הצבעתי נגד.

חמד עמאר: 2 הצביעו בעד, 2 הצביעו נגד.

עיסאווי פריג': טוב, יש לי כלים פרלמנטריים אחרים, אני אפעל.

גלעד ארדן: אגב, יש לך כלי מאוד קל, אתה יכול לדבר איתי גם.

עיסאווי פריג': אבל החוק עבר, הצבעתם על הסעיף.

עיסאווי פריג': אם הסעיף עבר, אני ביקשתי לדבר איתך בפתיחת הדיון.

גלעד ארדן: אבל, תסלח לי, אתה החלטת אתמול ללכת הביתה.

עיסאווי פריג': כי אני חושב, יש החלטת כנסת, ברמדאן מקיימים עד שבע ואתם ניצלתם את זה.

גלעד ארדן: מה שאתה עכשיו עושה זה לא הולם ולא - - -

עיסאווי פריג': לא הולם?

עיסאווי פריג': אז אני אפעל על פי הכלים שיש לי.

קארין אלהרר: עיסאווי, זה לא הוגן, אני עשיתי הפסקה.

עיסאווי פריג': זה לא הוגן מה שאת עושה עכשיו.

קארין אלהרר: לא, עיסאווי, זה לא הוגן.

עיסאווי פריג': יש סוגיות מהותיות ואתם מנצלים - - - סליחה, אני אגיד מילה לא הכי - - - זו כוחנות שלטונית.

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על להעלות דברים מהותיים ואתם מפילים אותם כאילו ניסיון לעכב חוק?

קארין אלהרר: עיסאווי, זה ממש - - - שאלתי אתמול, אמרת לי, 'אני לא צם, תמשיכו'.

עיסאווי פריג': אני צם, אני לא אמרתי את זה.

עיסאווי פריג': די.

קארין אלהרר: טוב, אז אני גם שקרנית, בנוסף לזה שיש לי עריצות שלטונית.

עיסאווי פריג': מה העניין?

עיסאווי פריג': אתם נכנסים לקטנוניות בדברים קטנים?

עיסאווי פריג': יש נקודות חשובות שצריך להעלות אותן, כולה שלוש-ארבע דקות לדיון, מה העניין?

קארין אלהרר: בבקשה.

גלעד ארדן: אני רק אומר עוד פעם, כדי שהדברים שלך לא יישארו לבד בפרוטוקול.

גלעד ארדן: יש לך תמיד אפשרות, גם אם לא היית בדיון אתמול, לפנות אליי ולפנות גם אל היושבת ראש על הנושא הזה.

גלעד ארדן: אתה בא אחרי שאנשים נשארו, השקיעו זמן, דיברנו על זה אתמול.

גלעד ארדן: תגיד, 'אני רוצה לפתוח' ואחרי זה אתה גם מתלונן שאם בהצבעה חוסמים אותך על פי התקנון.

עיסאווי פריג': כבוד השר, אני ביקשתי את זה ואני חושב שאם אני אדבר איתך אתה תבקש לפתוח את זה לדיון, נכון?

עיסאווי פריג': זה אותו תהליך.

עיסאווי פריג': אז אני חסכתי את זה, הלכתי ישירות לבקש את זה.

גלעד ארדן: טוב.

עיסאווי פריג': בסעיף 74 אני ביקשתי להוסיף - - -

קארין אלהרר: אני הצבעתי בעד.

<אתי בנדלר: את הצבעת בעד?

קארין אלהרר: כן.

<אתי בנדלר: הייתה אי הבנה, יושבת הראש הצביעה בעד, אז הבקשה התקבלה, זה 3 נגד 1.

עיסאווי פריג': לכבוד השר, בסעיף 74(א) של המחקר כתוב 'תאגיד השידור הציבורי רשאי, באישור ראש המינהל, במסגרת תקציב תאגיד השידור, אני מבקש כאן לשנות 'באישור ראש המינהל עד אחוז מתקציב התאגיד המאושר ובכפוף למסגרת התקציב'.

עיסאווי פריג': אני רוצה להגביל את זה לאחוז מהתקציב הכולל.

עיסאווי פריג': במידה שיש לי עודפים באחת השנים אז להפנות את הכול למחקר?

עיסאווי פריג': אני חושב שמן ההגינות - - -

גלעד ארדן: הבנתי מה אתה רוצה.

עיסאווי פריג': זו ההסתייגות שלי - - -

גלעד ארדן: הוא רוצה להגביל את גודל התקציב שתאגיד השידור יקצה לנושא של מיזמי מחקר ופיתוח.

גלעד ארדן: אני לא חושב שצריך להגביל את זה בחקיקה ראשית.

גלעד ארדן: עוד פעם אני אומר, אני חושב שזה משהו שצריך להשאיר לדירקטוריון ולהנהלה של הגוף.

גלעד ארדן: לא עשינו את זה, לא קבענו כמה הוא יקדיש לרדיו ולא קבענו הוא יקדיש לאינטרנט, אז אני לא רואה סיבה למה לעשות את זה פה.

גלעד ארדן: אני מסכים איתך שזו לא המשימה המרכזית של הגוף.

גלעד ארדן: הוא לא גוף שנועד להיות רק מעבדה לחקר ופיתוח, זה קודם כל גוף שידור ציבורי מרכזי, אבל כמה צריך בשביל זה - - -

עיסאווי פריג': החשש שלי שאני נותן פתח למועצה, למנכ"ל, ובסיטואציה מסוימת יש לי עודפים, או שאני יכול - - - ואללה, השנה יש לי עודפים של 50 מיליון, להכניס את כל העודפים למחקר ופיתוח משיקולים של - - - אני רוצה ל - - -

גלעד ארדן: אז בוא נגביל גם את תקציב הכיבוד והארוחות שם.

גלעד ארדן: אם יהיה להם עודף של 50 מיליון, אולי הם יבזבזו גם על דברים נוספים לא הכרחיים, לא רק על זה.

עיסאווי פריג': זה שונה, אני חושב שזה שונה.

עיסאווי פריג': אתה מדבר על מחקר ופיתוח, אתה מדבר על מיליונים ואני חושב שיש מקום להגביל.

עיסאווי פריג': זו דעתי.

גלעד ארדן: אני מתנגד לקביעה בחקיקה.

עיסאווי פריג': קארין, השר מתנגד, אנחנו נצביע על זה.

עיסאווי פריג': נצביע או שאני אמשיך ב-78?

קארין אלהרר: לא, צריך להצביע קודם.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של עיסאווי?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה

<אתי בנדלר: אז לרשום הסתייגות?

עיסאווי פריג': כן, הסתייגות.

<אתי בנדלר: לעניין סעיף 74 ההסתייגות נדחתה, אבל כיוון שהסעיף נפתח צריך לאשר אותו מחדש.

קארין אלהרר: אז אני מעלה להצבעה את סעיף 74.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עיסאווי אתה נגד?

עיסאווי פריג': נמנע.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: נמנע – 1

קארין אלהרר: אני צריכה להצביע על הבקשה שלך להסתייגות.

גלעד ארדן: לא, לדיון מחדש בסעיף.

קארין אלהרר: כן, לדיון מחדש.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הבקשה התקבלה.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הבקשה לא אושרה

עיסאווי פריג': סעיף 78.

עיסאווי פריג': 78(א) כתוב ככה, 'שודרה הודעת חירום בשידורים של תאגיד השידור הציבורי בשפה העברית, תשודר סמוך ככל האפשר', אני רוצה לבטל את 'סמוך ככל האפשר' ובמקום זה יבוא 'באותו זמן'.

גלעד ארדן: מיד לאחר.

עיסאווי פריג': באותו זמן.

עיסאווי פריג': כשאני משדר הודעת חירום בעברית אני צריך לשדר בערבית.

עיסאווי פריג': מה זה סמוך ככל האפשר?

גלעד ארדן: בסדר, אז מיד.

גלעד ארדן: אי אפשר באותו זמן בשתי שפות.

גלעד ארדן: אדם שומע בשפה אחת.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': למה זה לא באותו זמן?

גלעד ארדן: כי יש לו רק מסך אחד.

עיסאווי פריג': אבל יש מסכים אחרים.

גלעד ארדן: אבל בן אדם רואה עכשיו את הערוץ המרכזי.

עיסאווי פריג': מיד.

עיסאווי פריג': בסמוך יכול להיות - - -

<קריאה: על המסך זה יכול להופיע בשתי שפות.

<קריאה: בקריינות זה אחד אחרי השני, על המסך זה יכול להופיע בכמה שפות.

עיסאווי פריג': בצמוד.

קארין אלהרר: בצמוד אפשר?

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר שהאנשים הרלוונטיים לצורך העניין הזה לא הוזמנו לדיון היום.

קארין אלהרר: כי סיימנו את זה אתמול.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם אפשר או אי אפשר לעשות את זה בצמוד, בסמוך, אני ממש לא יודעת, ולא הייתי רוצה שהוועדה תקבל החלטה - - -

עיסאווי פריג': אני כתבתי באותו זמן, בו זמנית - - -

גלעד ארדן: זו אותה משמעות.

גלעד ארדן: זו הייתה כוונת הסעיף.

גלעד ארדן: מה שהוא אומר עכשיו זו כוונת הסעיף, הוא רק רוצה להוריד את שיקול הדעת של ה'סמוך ככל האפשר', שלא יגידו רק אחרי רבע שעה או חצי שעה.

קארין אלהרר: מיד לאחר מכן?

<אתי בנדלר: אם אדוני מוכן בשם הממשלה, בשם הגורמים המקצועיים - - -

גלעד ארדן: מאה אחוז, גם כשר להגנת העורף שעסק בנושא ומכיר איך זה עובד.

עיסאווי פריג': אז מה הכנסנו?

עיסאווי פריג': בו זמנית?

קארין אלהרר: אי אפשר בו זמנית, עיסאווי.

קארין אלהרר: במקום סמוך ככל האפשר, מיד לאחר מכן.

קארין אלהרר: מיד.

קארין אלהרר: אחת, טאק, שתיים.

גלעד ארדן: כך זה קורה בפועל, דרך אגב.

עיסאווי פריג': טוב, בסדר.

<קריאה: למשל, נגללת, למה שלא יהיה עברית ומיד אחריה ערבית ומיד רוסית?

<קריאה: אז למה זה לא צריך להיות בו זמנית?

גלעד ארדן: ומיד לאחר.

גלעד ארדן: בו זמנית זה באותו זמן, בזמן ששומעים עברית שומעים גם ערבית, זה בלתי אפשרי.

גלעד ארדן: זה יכול להיות שמסתיימת ההודעה בעברית ומיד מתחילה הודעה בערבית, מיד לאחריה.

<קריאה: אבל בתמונה זה אפשרי בו זמנית.

עיסאווי פריג': מה העניין?

עיסאווי פריג': אני לא מבין, למה מתעקשים על - - -

גלעד ארדן: זה לא תמונה, הודעות חירום לא נמסרות על ידי תמונה.

גלעד ארדן: זה לא השקופיות, זו הודעה.

<קריאה: למה?

<קריאה: הטילים העיראקיים, הופיעה תמונה בטלוויזיה ואזעקה, התמונה מופיעה בעברית ובערבית ויש אזעקה.

גלעד ארדן: אבל אני יודע איך זה יהיה, זה לא יהיה בשקופית, כי יש חלוקה היום מאוד ספציפית של אזורים, איזה אזורים צריכים להיות במקלטים ואיזה לא, ועומד קריין מהאולפן של פיקוד העורף, זה מוזרם לכל גופי השידור ובשידור הראשוני הוא מקריא את זה בעברית.

גלעד ארדן: כמובן שהשאיפה היא שההודעה לא תהיה של שעה, אלא שהיא תהיה מצומצמת מאוד בזמן, לא שאנשים יחכו חצי שעה עד לפואנטה.

עיסאווי פריג': אדוני השר, לא משכנעת אותי העקשנות שלך למה לא בו זמנית.

גלעד ארדן: כי זה בלתי אפשרי, ברגע שההודעה היא לא אך ורק שקופית.

קארין אלהרר: אתה מסכים שאם זה קולי זה בלתי אפשרי?

גלעד ארדן: כן, אם קולי כן.

קארין אלהרר: אם זה שקופית אפשר לעשות נגללת.

<קריאה: שקופית יכולה להיות עם כמה שפות.

קארין אלהרר: אני לא מכירה, אני לא יודעת איך ההודעות האלה מובאות.

חמד עמאר: יש שידור בערבית, יכול להיות בו זמנית - - -

גלעד ארדן: ערוץ 1 לא כותב בעצמו את הודעת החירום, הוא מעביר את הטקסט, או בכלל לא את הטקסט, את השידור מהאולפן של פיקוד העורף ברמלה.

גלעד ארדן: כך זה עובד.

<קריאה: אזעקה זה בכל השפות.

<אתי בנדלר: אדוני השר, בהתאם לנוסח המוצע זה לא שמשדרים את ההודעה בעברית, ערבית, אמהרית, אלא ברשת ב' בעברית, ב - - -

<קריאה: גברתי, תרשו לי להציע לכם פה פתרון טכני, אני בא מהתחום.

חמד עמאר: אדוני השר, אני אציע פתרון.

חמד עמאר: הרי יש ערוץ בערבית, בו זמנית בערוץ הזה בערבית, וזה מה שקורה היום, היום אם קורה משהו בו זמנית בערוץ הערבית ובצמוד שם - - -

<קריאה: אבל זה מותנה בקבלת החומר מפיקוד העורף.

חמד עמאר: מניסיון שהיה, גם ב - - - בערוץ הערבית היה באותו זמן יוצא - - -

<קריאה: אבל זה בגללם, לא בגלל החוק של רשות השידור.

<משה שגב: אין שום בעיה, גם בדרך כלל אתה נערך לדבר כזה, אז אתה יודע, יושב בן אדם באולפן.

<משה שגב: בדרך כלל באירועים כאלה אנחנו מודעים מראש למצב, יש הכנות שלפעמים שבועיים לפני, כשאנחנו יודעים שהולך להיות מצב ויש עבודה עם פיקוד העורף - - -

גלעד ארדן: הפתרון של חמד מקובל עליי.

גלעד ארדן: במקביל בערוץ בערבית.

<משה שגב: יכול לשבת קריין באולפן בערבית ו - - -

<אתי בנדלר: בערוצים ובשידורי התאגיד בשפות אלה.

חמד עמאר: ומי שרואה את הערוץ בעברית ממילא הוא מבין את העברית, ואם זה יוצא בעברית אז הוא מבין את זה.

חמד עמאר: ומי שלא מבין רואה את ערוץ ישראל בערבית.

גלעד ארדן: מאה אחוז.

<אתי בנדלר: אז במקביל?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: שודרה הודעת חירום, תשודר במקביל ההודעה בערוץ בערבית ומיד לאחר מכן בערבית, רוסית ואמהרית בערוץ השידור המרכזי.

קארין אלהרר: להיפך.

<אתי בנדלר: לא הבנתי.

גלעד ארדן: עולה הודעת חירום, היא עולה במקביל בעברית בערוץ המרכזי ובערבית בערוץ הערבי, ובערוץ המרכזי ממשיכים גם מיד לאחר מכן, לאחר העברית, ביתר השפות שמוזכר.

גלעד ארדן: כך קורה שאם אזרחי ישראל הערבים, מי שרואה את הערוץ בערבית אז הוא רואה סימולטנית את הודעת החירום.

גלעד ארדן: מי שצופה בערוץ בערבית זה יהיה 20-30 שניות אחרי.

חמד עמאר: סימן שהוא מבין עברית, לכן הוא צופה בעברית.

חמד עמאר: אם לא היה מבין עברית, לא היה צופה בעברית.

<קריאה: חברים, האזעקה זה בכל השפות.

גלעד ארדן: תרשה לי, ידידי חמד, להניח שכל דוברי השפות בישראל, את האזעקה ולהיכנס למקלט הם מבינים גם בעברית.

גלעד ארדן: אם לא, אני ממליץ להם ללמוד את זה, בכל זאת, במקרה שהם לא שמעו באף אחד מהערוצים ורק שמעו מישהו אומר להם את זה בעברית.

<רן מלמד: אם אפשר רק שאלה קטנה.

<רן מלמד: נאמר - - - ההנגשה של אותן הודעות בחירום לאנשים ש - - -

קארין אלהרר: היה, טופל.

<אתי בנדלר: לפני שאת מעמידה להצבעה אני רוצה לראות אם הבנתי את ההחלטה.

<אתי בנדלר: אדוני השר, שודרה הודעת חירום בשידורים של תאגיד השידור הציבורי בשפה העברית, תשודר במקביל הודעה מתורגמת של הודעת החירום בערוץ הרדיו בערבית ובסמוך לכך - - -

גלעד ארדן: איזה רדיו?

גלעד ארדן: יש ערוץ טלוויזיה.

<אתי בנדלר: סליחה, בערוץ הטלוויזיה.

<אתי בנדלר: ומה עם הרדיו?

<אתי בנדלר: כי כאן מדובר על כל הערוצים, על כל השידורים, לאו דווקא טלוויזיה.

עיסאווי פריג': למה לא רדיו?

גלעד ארדן: הערוץ היחיד שמעוגן - - -

קארין אלהרר: אז תגידי בערוץ, לא טלוויזיה ולא רדיו, בערוץ הערבי.

<אתי בנדלר: בערוץ בשפה הערבית.

גלעד ארדן: הערוץ היחיד שמעוגן בחוק שהוא חובה בחוק זה הערוץ הערבי בטלוויזיה ולכן ככל שקובעים חובה לשדר מיידית הודעה קולית ניתן בחוק לעשות התאמה רק לעניין הטלוויזיה.

גלעד ארדן: לגבי הרדיו החובה צריכה להיות מיד לאחר.

גלעד ארדן: זו חובה אחידה.

<אתי בנדלר: אז תשודר במקביל הודעה מתורגמת של הודעת החירום בערוץ הטלוויזיה בשפה הערבית ובסמוך לכך בערבית, ברוסית ובאמהרית - - -

גלעד ארדן: מיד לאחר מכן.

עיסאווי פריג': אני חולק על זה.

<אתי בנדלר: ומיד לאחר מכן בערבית, ברוסית ובאמהרית בערוץ המרכזי של תאגיד השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: ואנחנו לא מדברים כרגע בכלל על שידורי הרדיו, אם כך.

גלעד ארדן: בדיוק, נכון.

עיסאווי פריג': אתי, אני חולק על זה, כי בשתי ההסתייגויות הבאות שיש לי צריך לתקן את זה בצורה כזו.

עיסאווי פריג': במקום הודעה מתורגמת צריך להיות בנוסח דומה, לא הודעה מתורגמת בתרגום - - - אני רואה איך הדברים מתורגמים ברחובות ובבתי החולים ו - - - התרגום - - -

גלעד ארדן: מתורגם, התוכן אמור להיות זהה.

עיסאווי פריג': בנוסח דומה.

עיסאווי פריג': יעני המובן - - - ברגע שאני מתרגם בתרגום יש טעויות שישנו את כל המסר.

עיסאווי פריג': ברגע שאני כותב בנוסח דומה, אני אומר את זה מתוך ניסיון, כבוד השר - - -

גלעד ארדן: אבל גם מה שאתה מציע משאיר שיקול דעת.

עיסאווי פריג': נוסח דומה לא משאיר שיקול דעת.

גלעד ארדן: דומה זה מילה לא סובייקטיבית?

עיסאווי פריג': אני לא חושב.

עיסאווי פריג': ואם דומה זו מילה סובייקטיבית אנחנו בצרה צרורה.

חמד עמאר: במקרים כאלה דומים שהיו בעבר - - -

גלעד ארדן: עובדה, יש הרבה אנשים שאומרים שהבן שלי דומה לי ויש הרבה אנשים שאומרים שלא, אז זה סובייקטיבי או לא?

<קריאה: מה אומר החוק?

גלעד ארדן: כן, נקבע בחוק.

חמד עמאר: אבל פיקוד העורף מוציא קצינים שהם דוברי ערבית והם משדרים את זה.

עיסאווי פריג': לא, לא - - -

חמד עמאר: בואו ניקח את הניסיון של העבר.

חמד עמאר: לא יכול להיות שישנו את זה ל - - -

גלעד ארדן: אני מסכים איתך, חמד.

גלעד ארדן: יש בשידור הטלוויזיוני בערבית - - - אני לא מבין מה אתה רוצה להגיד, מה זה מתורגמת ומה זה דומה?

עיסאווי פריג': לא, נוסח דומה.

גלעד ארדן: מתורגם זה לא דומה?

עיסאווי פריג': לא טוב.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך למה.

עיסאווי פריג': גלעד, אני רוצה להעביר לכל אזרחי המדינה באשר הם, ערבי, יהודי, כל מי שהוא, אותו מסר בו זמנית, אין שוני, אין הבדל.

גלעד ארדן: בתרגום זה לא אמור להעביר את המסר הדומה?

עיסאווי פריג': לא, לא מעביר.

עיסאווי פריג': בנוסח דומה מעביר את המסר יותר חד ויותר ברור.

עיסאווי פריג': תרגום יכול להיות - - -

גלעד ארדן: אז אני חולק עליך.

עיסאווי פריג': בנוסח דומה לשפות ערבית, רוסית אמהרית.

עיסאווי פריג': זו דעתי.

קארין אלהרר: אפשר לשמוע מה הנוסח שהגענו אליו?

גלעד ארדן: אנחנו לא נשנה את זה.

עיסאווי פריג': אין בעיה, אני אמרתי את דעתי, זה נרשם בפרוטוקול.

<אתי בנדלר: אולי אפשר לומר שההודעה תשודר בערבית ואני לא צריכה לומר אם היא מתורגמת או דומה.

<אתי בנדלר: ההודעה תשודר בערבית ו - - -

עיסאווי פריג': בסדר.

חמד עמאר: זה מה שקורה היום, ההודעה משודרת בערבית - - -

גלעד ארדן: העיקר שינינו, יאללה.

גלעד ארדן: העיקר שנשנה משהו, זה לא בשביל לבזבז זמן.

<אתי בנדלר: אבל העיקרון הוא שההודעה בערבית תשודר במקביל בערוץ בשפה הערבית ומיד לאחר מכן בערבית, ברוסית ובאמהרית בערוץ המרכזי של תאגיד השידור הציבורי.

עיסאווי פריג': אין בעיה.

גלעד ארדן: מאה אחוז.

קארין אלהרר: אפשר להעלות להצבעה?

עיסאווי פריג': יש את (ב).

עיסאווי פריג': המילים 'מיד לאחר' שמתחיל הסעיף - - -

גלעד ארדן: רוצה להחליף ל'בסמוך'?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אני מוחק אותן ובמקומן יבואו המילים 'במקביל ל-'.

עיסאווי פריג': זה ממשיך את (א).

<אתי בנדלר: שתי המילים הראשונות של סעיף קטן (ב).

גלעד ארדן: למה בכלל צריך את (ב)?

עיסאווי פריג': אם כבר רשמת את (ב) אז שיהיה עקבי ל-(א).

עיסאווי פריג': זה הכול.

<דנה נויפלד: הם שומעים בעברית, לא מבינים ואז קורים שני דברים, מתרגמים את ההודעה אבל מפנים אותם לערוצים בשפות הזרות, כדי שהם יידעו לבוא ולפתוח את הערוץ - - - זאת הייתה ה - - -

קארין אלהרר: של מי הצעת החוק המפרגנת הזאת לצופים?

גלעד ארדן: יש פה סתירה, איך הם ראו עד עכשיו?

גלעד ארדן: הם יושבים מול מסך שהם לא מבינים כלום?

גלעד ארדן: זו סתירה מובנית.

גלעד ארדן: איך חמד אמר?

גלעד ארדן: אם הם מסתכלים כבר בזה, אז הם מבינים מה אומרים שם.

קארין אלהרר: בעצם יש פה יישום של הצעת חוק פרטית שהייתה.

קארין אלהרר: אז, עיסאווי, במקום - - -

גלעד ארדן: אבל זה בלתי אפשרי במקביל.

גלעד ארדן: הרעיון הוא שאחרי שמודיעים את הודעת החירום אומרים להם 'לכו תשמעו גם בשפות הזרות'.

עיסאווי פריג': כן, בלתי אפשרי.

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': תצביעי.

קארין אלהרר: למה אתה כועס?

עיסאווי פריג': זה בניגוד להיגיון הבריא, מה זה בלתי אפשרי?

עיסאווי פריג': בלתי אפשרי להגיד הודעה מיידית בשתי השפות?

עיסאווי פריג': זה בלתי אפשרי?

<דנה נויפלד: אפשר להסביר רגע?

קארין אלהרר: על זה הסכמנו, הייתה הסכמה, זה הסעיף הראשון.

גלעד ארדן: כן, בלתי אפשרי.

גלעד ארדן: (ב) בלתי - - - עכשיו תגיד לי ביחד בשתי שפות.

עיסאווי פריג': אז אתה תגיד כן ואני אגיד - - - נו, תגיד.

גלעד ארדן: אז רק טייסים יכולים להקשיב לשידור.

גלעד ארדן: ונשים.

עיסאווי פריג': אני אגיד והוא יגיד במקביל.

חמד עמאר: עיסאווי מתכוון לחלק את המסך לשתיים.

<דנה נויפלד: אני יכולה להסביר משהו?

עיסאווי פריג': אני מדבר על מצב חירום.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

גלעד ארדן: קודם תעלי את ההסתייגות שלו.

קארין אלהרר: העליתי את הבקשה לדיון מחדש, עכשיו את ההסתייגות.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את ההסתייגות הראשונה לסעיף קטן (ב).

קארין אלהרר: מי בעד?

עיסאווי פריג': כן, לא ניתן לשדר שתי הודעות חירום במקביל.

עיסאווי פריג': אני בעד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: ההסתייגות נפלה.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה.

עיסאווי פריג': בשפה הערבית ואתה נגד?

חמד עמאר: אם אני צופה בעברית אני לא מבין עברית?

חמד עמאר: אז למה אני צופה בעברית?

חמד עמאר: אני הולך לערוץ בערבית.

עיסאווי פריג': הדרוזים - - -

גלעד ארדן: דווקא ההצעה של חמד הביאה הרבה יותר שיפור פה ממה שאתה הצעת, כי בזכותו עכשיו תהיה הודעה באותו זמן בערוץ בערבית, עם כל הפרטים.

גלעד ארדן: לא יהיה עיכוב אפילו של 10 שניות.

גלעד ארדן: שיחק אותה חמד.

גלעד ארדן: הצופים בערבית הרוויחו אחלה הישג.

חמד עמאר: אני באתי לקראת הצופים בערבית.

עיסאווי פריג': אבל, מעניין - - -

גלעד ארדן: אחלה רעיון.

קארין אלהרר: אני מבקשת להעלות להצבעה את סעיף 77, כולו עם השינוי שהיה בסעיף קטן (א).

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: עכשיו אנחנו חוזרים, ברשותכם, לסעיף האחרון בפרק.

<אתי בנדלר: את התיקון לסעיף שמדבר בהתאם להצעתו - - - מדובר בסעיף - - -

קארין אלהרר: זו ההצעה של פרופ' לימור.

<אתי בנדלר: כן, אצלי זה סעיף 72.

<אתי בנדלר: אצלנו זה סעיף 73, כותרתו שימור ותיעוד.

<אתי בנדלר: הייתה הצעה - - -

<אתי בנדלר: להוסיף שם הוראה לפיה שימוש לצורך מחקר ומידע לא ייחשב שימוש מסחרי.

קארין אלהרר: בסדר.

עיסאווי פריג': לפתוח לדיון.

<אתי בנדלר: לא צריך לפתוח, בלי דיון מחדש, זו פשוט תוספת של הוראה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: כולם.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אף אחד.

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: התיקון אושר.

קארין אלהרר: עכשיו את חוזרת לסעיף האחרון בפרק.

עיסאווי פריג': אז, אתי, כשמוסיפים תת סעיף לסעיף לא צריך לפתוח לדיון.

<אתי בנדלר: כשמוסיפים הוראה חדשה שלא הייתה התייחסות אליה.

עיסאווי פריג': בסדר, אני לא מנהל ויכוח פה.

<אתי בנדלר: לא, אני רוצה להסביר לך, כדי שלא תהיה איזה שהיא התחכמות, שאם רעיון לא התקבל ודנו בו, או שהסעיף דן בנושא הזה, אז עוקפים את העניין של הצורך בדיון מחדש על ידי כך שמציעים עכשיו להוסיף איזה שהיא הוראה בסעיף קטן אחר.

<אתי בנדלר: אז לא, זה לא כל מקום שרוצים להוסיף איזה שהיא הוראה כלשהי שדנו והיא לא התקבלה אז נעשה את זה בלי דיון מחדש באמצעות הוספת הוראה נוספת.

<אתי בנדלר: מדובר על משהו באמת חדש, שהוועדה לא דנה בו.

עיסאווי פריג': מי יחליט שזה באמת חדש?

<אתי בנדלר: היושבת ראש ולצורך זה יש גם יועצת משפטית.

עיסאווי פריג': אז היושבת ראש יכולה להחליט אם מקיימים דיון בלי דיון מחדש, לפתוח?

עיסאווי פריג': שאני אבין.

<אתי בנדלר: כן, והיא נעזרת גם ביועצת המשפטית שלה לצורך העניין, אבל ההחלטה בסופו של דבר שלה.

עיסאווי פריג': אני שאלתי שאלה בכדי להבין.

עיסאווי פריג': סיימתי.

קארין אלהרר: אני ממש לא מבינה למה אתה כועס.

עיסאווי פריג': אני לא כועס, אני לומד.

עיסאווי פריג': מה אני אעשה?

עיסאווי פריג': אני חבר כנסת חדש, חברים.

קארין אלהרר: גם אני, אבל אתה נשמע לי כועס.

עיסאווי פריג': אני כולה שנה, שנה וחצי, בקושי.

עיסאווי פריג': תנו לי, אני לומד.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: סעיף 84, מינוי האורגנים של תאגיד השידור הציבורי.

<חגית ברוק: (מקריאה): "84.

<חגית ברוק: מינוי האורגנים של תאגיד השידור הציבורי.

<חגית ברוק: "הליכי המינוי לפי חוק זה של ועדת האיתור ושל האורגנים של תאגיד השידור הציבורי יחלו ביום פרסומו".

קארין אלהרר: אין צורך בהסבר, זה מובן מאליו.

קארין אלהרר: מי בעד?

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב שמדובר כאן אך ורק על הליכי מינוי של ועדת האיתור ושל האורגנים, קרי המועצה והמנכ"ל.

<אתי בנדלר: אין כאן התייחסות למינויים נוספים שנדרשים.

<אתי בנדלר: אכן סעיף 19 לחוק הפרשנות קובע, יש הוראה כללית שחלה לגבי החקיקה בכל מקום, ועניינו בשימוש בסמכות בין נתינת חוק לתחילת תוקפו והוא קובע חיקוק שאין תחילת תוקפו עם נתינתו והוא מעניק סמכות להתקין תקנות או לעשות מינוי או כל דבר אחר למען מטרת החיקוק.

<אתי בנדלר: אפשר להשתמש באותה סמכות אם אין כוונה אחרת משתמעת בכל שעה לאחר נתינת החיקוק במידה שהדבר נראה דרוש או ראוי כדי להפעיל את החיקוק ביום תחילת תוקפו וכו'.

<אתי בנדלר: אני לא נכנסת עכשיו ליתרת הסעיף, אני רק רוצה להזכיר שלעניין מנהל חטיבת החדשות, גברתי רצתה להציע איזה שהיא הוראה מפורשת בעניין הזה - - -

קארין אלהרר: נכון, אם יהיה אורגן כזה אז ניכנס לסעיף.

<אתי בנדלר: לא, אבל השאלה אם את לא רוצה לקבוע הוראה מיוחדת לעניין דרך מינויו.

חמד עמאר: את רוצה לקבוע אותו בחוק הזה?

<אתי בנדלר: אני לא בטוחה, אני רק מזכירה את הסעיף שמדבר על מינויים בתקופת ההקמה, כפי שקרא לזה מר לנדסברג.

<דנה נויפלד: אני רוצה להגיב.

<דנה נויפלד: אתי צודקת במובן הזה שהסעיף הזה נועד בשביל להסיר איזה שהוא ספק - - - לא ספק, הסעיף הזה מיותר מבחינה משפטית, רצינו רק להבהיר, כדי שהוועדה - - -

קארין אלהרר: להוריד אותו?

<דנה נויפלד: אפשר.

<דנה נויפלד: משכתבנו אותו אפשר להשאיר אותו ואפשר שלא.

<דנה נויפלד: זה נכון שאפשר מכוח הסעיף שהיא הקריאה להתחיל את הליכי המינוי מיום פרסומו של החוק.

קארין אלהרר: אז למה אני צריכה את הסעיף הזה?

<דנה נויפלד: כי רצינו להביא לידיעת הוועדה גם שזאת הכוונה, שלא יהיה ספק בעניין הזה שמשה

<דנה נויפלד: חוק ייכנס לתוקף יתחילו הליכי המינוי.

<אתי בנדלר: אני אומר לך את האמת, אני חוששת מבעיות פרשניות בהמשך, שמשעה שהחוק התייחס במפורש אך ורק לאורגנים, יכול להיות שיבוא מישהו ויטען שיש כאן כוונה אחרת משתמעת ושסעיף 19 לא חל.

קארין אלהרר: אז מורידים?

גלעד ארדן: למה הם שונים?

גלעד ארדן: אני לא מבין.

גלעד ארדן: אני הודעתי במליאה ולכן חיכיתי עם להגיד את זה עד שיתקבל באיזה דרך יתחיל התהליך של ועדת האיתור.

גלעד ארדן: הרי בסופו של דבר אני אמור למנות שופט כיו"ר ועדת האיתור, הוא אמור למנות שני אנשים, אתם הוספתם עליהם את ועדת ברנר, נכון?

<אתי בנדלר: כן.

גלעד ארדן: והם צריכים להתחיל באיתור של תשעה חברי דירקטוריון.

גלעד ארדן: מה שאמרנו, שכדי שלא לעבוד - - - האמת שהיום כבר לוח הזמנים הוא כזה שזה כבר לא משנה.

גלעד ארדן: לא חשוב, הייתה כוונה שהודעתי עליה במליאה, שברגע שנבין מה יקרה בוועדה, כדי לא לחכות עד לפרסומו של החוק ברשומות את התהליך של יו"ר ועדת האיתור, שהוא ממילא בשיקול דעתי לאחר התייעצויות עם נשיא בית המשפט העליון, אפשר יהיה גם להתחיל תוך כדי הליכי החקיקה.

גלעד ארדן: אם עבר החוק, הרווחנו כמה שבועות איתור, לא עבר החוק לא קרה שום דבר.

<אתי בנדלר: אבל, אדוני, כך וכך אתם לא הצעתם שאפשר יהיה להתחיל מיום קבלת החוק אלא מיום פרסומו, אז אין הבדל.

<דנה נויפלד: מה שהשר אומר לא נמצא כאן.

<דנה נויפלד: הוא אמר שבמליאה הוא הוסיף על מה שכתוב פה ואמר שבכוונתו - - -

גלעד ארדן: זה מחייב להוסיף פה סעיף קטן.

<דנה נויפלד: כן, זה מחייב לתקן את זה בסעיף הזה.

<אתי בנדלר: אז מה שלא צריך זה את סעיף 83 כפי שהוא.

<אתי בנדלר: מה שאדוני מציע זה משהו אחר, שהליכי המינוי לפי חוק זה של ועדת האיתור, או של יו"ר ועדת האיתור - - -

גלעד ארדן: רק היו"ר, כי רק בצד שקשור אליי.

<אתי בנדלר: יחלו מיום קבלת החוק, לא מיום פרסומו.

<אתי בנדלר: זה מה שאתה אומר, כי אתה רוצה לחסוך את - - -

גלעד ארדן: לא, לא הבנת.

גלעד ארדן: זה יותר מרחיק לכת, מה שאנחנו מבקשים.

גלעד ארדן: אני רוצה שהחוק יכיר בכך - - -

קארין אלהרר: אי אפשר.

קארין אלהרר: גלעד, מה, זה יהיה רטרואקטיבי?

<אתי בנדלר: אין לך חוק עדיין, אז איך החוק יכול להכיר?

גלעד ארדן: לא הסברתי את זה טוב.

<דנה נויפלד: קודם כל כבר דיברנו, הורדנו את סעיף 83, כיוון הוא מיותר על פקודת הפרשנות.

קארין אלהרר: 84 בנוסח המתוקן.

<דנה נויפלד: השר מדבר עכשיו על התחלה והליכי מינוי יו"ר עוד מחוץ לחוק.

<דנה נויפלד: זאת אומרת עכשיו, עוד בטרם.

<דנה נויפלד: אז מה שאתי אומרת זה שהחוק לא יכול להתייחס למצב שבו הוא לא יכול יהיה לאמץ את ההסדר שהשר יגיע אליו עכשיו.

<אתי בנדלר: איך?

<אתי בנדלר: הליכי המינוי של יו"ר ועדת האיתור יחלו עוד בטרם קבלת החוק?

<אתי בנדלר: את רוצה שהליכי מינוי שהחלו בטרם קבלת החוק - - -

<דנה נויפלד: כן, זה מה ש - - -

קארין אלהרר: אבל זה לא הגיוני משפטית.

קארין אלהרר: נו באמת אני אומרת.

גלעד ארדן: זה עוד לא ראיתי, שחברי כנסת אומרים למשרד המשפטים מה לא הגיוני משפטית מבחינה זאת.

גלעד ארדן: אני אסביר עוד פעם - - -

קארין אלהרר: לפני שהפכתי להיות חברת כנסת הייתי עורכת דין.

קארין אלהרר: מה, זה יהיה רטרואקטיבי?

קארין אלהרר: זה מה שאני מנסה להבין.

גלעד ארדן: לא, זה לא יהיה רטרואקטיבי, כי אנחנו לא משנים שום דבר מההסדרים.

גלעד ארדן: נניח עכשיו שאין חוק, דנים עכשיו עוד שלושה חודשים, אני עכשיו, לפי ההליך ש - - - אם הוא יאושר בסוף כהצעת חוק בקריאה שנייה ושלישית, שקובע הליך שבו שר התקשורת מתייעץ עם נשיא בית המשפט העליון וממנה שופט ומאותו רגע השופט ממשיך את התהליך, מה זה משנה לצורך העניין למישהו אם השופט מונה עכשיו והתחיל את התהליך, ובלבד שהחוק עבר בסופו של דבר ונתן גושפנקה לתהליך הזה, או שחיכינו עוד שבועיים, שלושה, ארבעה, ליום הפרסום ורק אז אני מיניתי את השופט.

גלעד ארדן: אם אני הייתי מבקש סמכות שלא אמורה להינתן לי בחוק זה סיפור אחר.

קארין אלהרר: זה מה שאני אומרת, יש לך סמכות שבלאו הכי מוקנית לך בחוק.

<דנה נויפלד: לא, עוד אין חוק.

גלעד ארדן: החוק עוד לא עבר.

קארין אלהרר: בסדר, זה בדיוק העניין.

חמד עמאר: מי ייתן לך את הסמכות עכשיו?

גלעד ארדן: אני לא צריך סמכות עכשיו, אני לא - - -

חמד עמאר: אתה יכול להתייעץ עכשיו ולהחליט - - -

גלעד ארדן: אני רוצה לכתוב את זה כי אני לא רוצה שתתעורר שאלה - - - אני עכשיו ממנה אותו כדי לחסוך בזמן, אני אתייעץ עם הנשיא העליון, הוא יכתוב לי חזרה מה דעתו - - -

קארין אלהרר: אבל הצהרת על זה בדיון במליאה.

גלעד ארדן: נכון, הצהרתי על זה בדיון במליאה, אבל נגיד שעכשיו החוק יעבור ויפורסם בעוד ארבעה שבועות, יבוא מי שיבוא ויגיש עתירה ויגיד 'לא, כל התהליך הזה שהשופט עכשיו מוביל הוא לא חוקי, כי השר מינה אותו לפני שהחוק בכלל עבר'.

גלעד ארדן: אנחנו מבקשים להכניס סעיף בחוק בהנחה שהחוק יעבור.

גלעד ארדן: אם הוא לא יעבור לא קרה שום דבר ממילא, אין שום תוקף לכל הפעילות של השופט הזה.

חמד עמאר: אנחנו יכולים לקבל ייעוץ של היועצת המשפטית של הוועדה.

<אתי בנדלר: היו כבר חיקוקים שאשררו תוקף של פעולות שנעשו בעבר ושבעת עשייתם בעצם הם היו נטולות תוקף, אז זה לא דבר מופרך, בוא נגיד ככה.

<אתי בנדלר: אני צריכה רק לחשוב על הניסוח, אני מציעה שנכין משהו ונביא את זה להצבעה בוועדה.

חמד עמאר: הניסוח הזה לא נותן אפשרות?

קארין אלהרר: לא, מה שכתוב כאן לא מתייחס.

<ברוך אסקרוב: אפשר שבמסגרת החוק הקיים.

<ברוך אסקרוב: החוק הקיים קיים.

<אתי בנדלר: ומתי יפורסם אחר כך התיקון לחוק הקיים?

גלעד ארדן: קודם כל בחוק הקיים זה לא חייב להיות שופט מחוזי, זה יכול להיות גם זה ובחוק הקיים זה מתווה אחר לגמרי.

<אתי בנדלר: ברור שלא.

חמד עמאר: אני רוצה לחזור אחורה, שהתנגדתי מראש שצריך להתייעץ עם שופט עליון, עם נשיא בית המשפט.

חמד עמאר: אני התנגדתי לזה ואני לא יודע איך השר תמך בזה - - -

גלעד ארדן: השר לא תמך בזה, השר לא התערב בזה.

גלעד ארדן: היושבת ראש - - -

חמד עמאר: אנחנו לא רוצים לחזור אחורה, כי אנחנו צריכים להבין ש - - -

קארין אלהרר: אנחנו לא נחזור אחורה.

חמד עמאר: צריכה להיות הפרדת רשויות, יש את הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת והרשות השופטת.

חמד עמאר: מספיק שהכנסנו ששופט יקבע את ה - - -

קארין אלהרר: דפנה, את רוצה להסביר את זה שנייה?

<דפנה גלוק: לא, עכשיו כשאתי דיברה מבחינתי זה המצב, הכוונה היא בעצם לתקף ולא לעשות תחולה רטרואקטיבית.

קארין אלהרר: יש לכם נוסח?

<אתי בנדלר: לא, ודאי שלא.

<אתי בנדלר: זה ממש חדש.

<אתי בנדלר: צריכים לחשוב עליו ולהציע לוועדה.

קארין אלהרר: אז אני לא יכולה להצביע על הסעיף.

גלעד ארדן: טוב, בטלו את הסעיף הזה כאן ואנחנו נגיש הצעה בעניין הזה.

<אתי בנדלר: אתם תציעו סעיף אחר במקום סעיף 83?

קארין אלהרר: במקום, למה לבטל?

קארין אלהרר: לחזור וזה?

קארין אלהרר: סיימנו את פרק שונות.

קארין אלהרר: עכשיו אנחנו מדלגים על פרק הפירוק - - -

<איתי לנדסברג נבו: יש שם בקשה שלי מהבוקר, האם זה לא בפרק השונות?

קארין אלהרר: אמנות בינלאומיות לעניין קופרודוקציה?

<איתי לנדסברג נבו: אפשר להעלות את זה רגע?

קארין אלהרר: כן.

<איתי לנדסברג נבו: אני מבקש להוסיף לחוק דבר שנמצא בחוק הקולנוע ואצל ההקרנות שתומכות בקולנוע דוקומנטרי וזה לנושא של אמנות בינלאומיות שישראל חתומה עליהן מול שורה של מדינות, הסכם שמשרד החוץ חתום עליו ומאפשר להחשיב הפקות שנעשות בקופרודוקציה עם אותן מדינות כהפקה מקומית, גם אצלנו וגם אצלם.

<איתי לנדסברג נבו: זה מסייע ליוצרים הדוקומנטריים שנמצאים בקופרודוקציות שצריכים בחוק רשות השידור להציג הפקה שהיא הפקה מקומית קנויה, גם הנהלת רשות השידור מחויבת לזה, גם הפקות שיש בהן קופרודוקציה ושיתוף של כסף זר ואז ההפקה נחשבת להפקה מקומית גם אצלנו וגם אצלם ויכולה להירשם במסגרת חוק רשות השידור.

גלעד ארדן: זה סעיף קיים?

<איתי לנדסברג נבו: הוא לא קיים ואני מבקש להוסיף אותו.

<איתי לנדסברג נבו: העברתי לדנה את כל החומר.

<איתי לנדסברג נבו: הדבר הזה נמצא בחוק הקולנוע, הוא לא נמצא בחוק רשות השידור, כדי שהוא יופעל ברשות השידור.

גלעד ארדן: אבל באיזה אחוז?

גלעד ארדן: הרי אנחנו רוצים לעודד הפקות מקומיות, באיזה אחוז של כסף זר זה עדיין ייחשב הפקה מקומית?

<איתי לנדסברג נבו: אין שם בעיה של כסף.

<איתי לנדסברג נבו: בחוק הנוכחי הפקה מקומית נחשבת אם יש לה 75% מהצוות ישראלי, האמנה הבינלאומית - - -

גלעד ארדן: לא רק הצוות.

גלעד ארדן: איך ההגדרה של הפקה מקומית?

גלעד ארדן: רק הצוות?

<דנה נויפלד: כל מי שקשור לצוות.

<איתי לנדסברג נבו: כל מי שקשור, 75% מכל אחד מהמקצועות - - - האמנה הבינלאומית מאפשרת להחשיב שיתוף פעולה בלי קשר לכסף.

גלעד ארדן: בסדר, אני לא יודע איזה אמנה בינלאומית - - -

<איתי לנדסברג נבו: אין פה בעיה של אחוז הכסף.

<איתי לנדסברג נבו: אותה השקעה שאני משקיע בסרט ישראלי, של 400,000 שקל נגיד לסרט בודד, אני יכול להשקיע גם בהפקה בינלאומית והיא תיחשב לי כהפקה מקומית גם פה וגם במדינה שהיא בשיתוף פעולה איתנו.

<משה שגב: אבל, איתי, יש קשר לכסף.

גלעד ארדן: תיאורטית יכולים לבוא כל בתי ההפקות מחו"ל ולשים את הכסף ועל ידי כך זה יעמוד בדרישה של הפקות מקומיות?

<משה שגב: איתי, יש קשר ל - - -

<איתי לנדסברג נבו: תיאורטית זה עם אותן מדינות שישראל חתומה על האמנה, אבל זה לא קורה מבחינה מעשית.

<איתי לנדסברג נבו: מבחינה מעשית יש קבוצה בודדת של הפקות בקופרודוקציה בינלאומית שנעשות עם מדינות אחרות, שיש שם כסף גדול יותר של אותן מדינות.

<איתי לנדסברג נבו: אני אתן לך סתם לדוגמה, שומרי הסף הופק ב-800,000 דולר, רשות השידור השתתפה ב-120,000 דולר, יתר הכסף הגיע ממדינות שותפות.

<איתי לנדסברג נבו: ההפקות האלה, זה מאפשר ליוצרים ישראלים לגייס כסף בחו"ל ושההפקה תיחשב מקומית גם פה וגם שם.

<איתי לנדסברג נבו: אני מציע שתראו את חוק הקולנוע, הדבר הזה - - -

<משה שגב: איתי, אפשר להתייחס רגע?

<משה שגב: אני גם מכיר קצת את חוק הקולנוע ואת זה.

<משה שגב: קודם כל אולי אפשר לדבר על הדבר הזה, אני בעד כמובן שיהיה יותר כסף להפקות, אבל אפשר לדבר על סרטי תעודה, על סרטים באורך מלא בתעודה, ולא תכניות תעודה - - -

<איתי לנדסברג נבו: לא, אני מדבר על סרטי תעודה.

<משה שגב: מעבר לזה כן יש קשר לכסף, כי סכום ההשקעה של כל צד קובע את הניקוד שלפיו אתה צריך את מספר האנשים מכל מדינה, לפי הכסף.

<משה שגב: זאת אומרת זה נושא יותר מורכב מאשר רק לזרוק את זה ככה באופן כללי וצריך לחשוב על זה טוב איך אפשר להכניס את זה, כדי שתהיה באמת אפשרות לעשות הפקות יותר מושקעות.

<משה שגב: אנחנו גם צריכים לשמור על זה שרוח החוק, שאנשים מקומיים יעבדו ויעבדו ויתפרנסו וייצרו את התוכן המקומי יישמר, אי אפשר לעשות את זה פרוץ לחלוטין, כי אז באמת כל הרוח של הדבר, שהפקות מקומיות, שאנשים מקומיים יעשו אותן, ייפגע.

<איתי לנדסברג נבו: מדובר על קופרודוקציה בין מפיק ישראלי למפיק - - -

<משה שגב: מצוין, על זה אני מדבר.

<איתי לנדסברג נבו: אנשים מקומיים לא נפגעים, להיפך.

<משה שגב: לא, אנשים נפגעים כי אז מביאים, מבחינתי, צלם גרמני לפה שיצלם את הסרט ומביאים איש סאונד גרמני שיעשה את הסרט, זה קורה, זה קורה בקולנוע, זה קורה ב- - -

<איתי לנדסברג נבו: זה אפשרי, זה אפשרי גם הפוך.

<משה שגב: אני אומר שצריך לשמור על הדבר הזה, צריך לעשות אותו מסודר, זה לא ככה בשלוף.

<משה שגב: אני בעד שכאילו - - -

<איתי לנדסברג נבו: בסדר, אני אומר שצריך להתאים את העניין הזה לחוק רשות השידור, כדי שאפשר יהיה לעשות את זה, זה מאפשר לגייס כספים גדולים לאותן הפקות.

<משה שגב: אבל שם יש פיקוח ובקרה.

גלעד ארדן: קארין, אפשר לשמוע את היועצת המשפטית של רשות השידור?

<חנה מצקביץ: אני מבינה שאין מניעה לעשות קופרודוקציות כאלה או הפקות כאלה, אבל אני חושבת שזה פוגע במטרה של הסעיף של הפקות מקור.

<חנה מצקביץ: אנחנו בדקנו את זה גם היום, את האפשרויות האלה, ולא ראינו שזה עומד בתכלית החוק.

<חנה מצקביץ: אני חושבת שזה לא מונע באמת מהשקעות נוספות.

<איתי לנדסברג נבו: זה לא פוגע, זה מסייע.

<חנה מצקביץ: זה מסייע, אבל המטרה היא שהסיוע יינתן דווקא להפקות המקומיות.

גלעד ארדן: אין בעיה, שההוא יביא כסף והוא יסכים לזה ש-75% מכל הצוותים הם ישראלים וזה יוכר כהפקה מקומית, מה הבעיה בזה?

<חנה מצקביץ: נכון.

<חנה מצקביץ: אם הוא יעמוד בתנאי החוק לגבי הפקה מקומית אז כן.

גלעד ארדן: זה לא מונע ממנו להיות מוכר כהפקה מקומית.

<חנה מצקביץ: כי פה זה קופרודוקציות, אפשר להכניס הרבה דברים לתוך הסעיף הזה.

גלעד ארדן: להיפך, אנחנו אתמול הסכמנו גם שאפשר יהיה לתת יותר מ-50% מהזכויות על ההפקה, בדיוק בשביל לעודד את זה ולא למנוע את ההכנסה של ההשקעות הזרות, זה לא משנה לי מי המשקיע.

<איתי לנדסברג נבו: מדינת ישראל, באמצעות משרד החוץ ומשרד התעשייה, חתמו על האמנות האלה.

<איתי לנדסברג נבו: לא סתם הם חתמו על זה, בדיוק בשביל זה, לסייע להביא כסף זר לסרטים ישראלים ולאפשר את הדבר הזה.

גלעד ארדן: אז זה מאפשר את הדבר הזה, רק כחלק מהתנאי רוצים ש-75%, למרות שזה משקיע זר, הוא ייעזר בצוותים ישראלים ובאנשי תוכן ישראלים, אחרת אין - - -

<איתי לנדסברג נבו: אפשר לקבוע כללים לצורך העניין, אבל צריך להכניס את הסעיף הזה לחוק רשות השידור.

גלעד ארדן: תגיש לנו איזה שהיא הצעה מהר.

<איתי לנדסברג נבו: זה נמצא אצלה, נמצא אצל דנה.

גלעד ארדן: מה ההצעה?

גלעד ארדן: אם ההצעה שזה יוכר בכל מקרה ואין שום תנאים אז אני מתנגד להצעה הזו.

גלעד ארדן: תגיש הצעה שאומרת מה הם התנאים כדי שכסף זר עדיין ייחשב הפקה מקומית קנויה, אני מוכן לשקול את זה.

<איתי לנדסברג נבו: רגע, שנייה, איתי - - -

<איתי לנדסברג נבו: כמו שזה נמצא בחוק הקולנוע.

<איתי לנדסברג נבו: זה נורא פשוט.

<איתי לנדסברג נבו: אותו דבר.

קארין אלהרר: אני רק מודיעה שבסיום הדיון על העניין הזה - - -

גלעד ארדן: אני לא יודע, זה לא אותו דבר, חוק הקולנוע וזה.

<איתי לנדסברג נבו: למה לא אותו דבר?

גלעד ארדן: כי זה לא אותו דבר.

<חנה מצקביץ: כי לקולנוע יש מטרה ספציפית ופה המטרה היא לסייע ל - - -

<איתי לנדסברג נבו: אם זה כמו בחוק הקולנוע, אז בואו נכניס השקעה בקולנוע גם לחוק הזה.

<איתי לנדסברג נבו: אין בחוק הזה השקעה בקולנוע.

קארין אלהרר: איתי, ההצעה שלך אצלם, הם ישקלו אותה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לצאת להפסקה של חצי שעה, נחזור בשעה אחת.

בשעה 12: אנחנו מדלגים דילוג קל לפרק ט"ו שעניינו תיקונים עקיפים.

בשעה 12: דילגנו כאמור על פרק המפרק שיידון בהרחבה ביום ראשון והגענו לסעיף שכותרתו ביטול חוק רשות השידור.

<דנה נויפלד: אני רוצה להגיד הערה כללית על מה שאנחנו הולכים לעשות עכשיו.

קארין אלהרר: בבקשה.

קארין אלהרר: זה סעיף 109 בנוסח החדש.

<דנה נויפלד: אני רוצה להגיד הערה כללית.

<דנה נויפלד: התיקונים האלה הם תיקונים עקיפים, זאת אומרת הם עושים התאמה.

<דנה נויפלד: חוץ מכמה דברים קטנים, רוב התיקונים פה הם תיקונים טכניים שנובעים מביטול חוק רשות השידור והחלפה של רשות השידור בתאגיד השידור הציבורי וביטול האגרה.

<דנה נויפלד: אם אתם רוצים להסביר דבר-דבר זה ייקח לי שנייה לפתוח את החקיקה.

<דנה נויפלד: איך את רוצה, שנקריא דבר-דבר, שנקריא בקבוצות?

<דנה נויפלד: מה שתחליטו.

קארין אלהרר: לא, סעיף סעיף, דנה, למען הסדר הטוב.

<חגית ברוק: (מקריאה): "פרק ט"ו: תיקונים עקיפים.

<חגית ברוק: "סעיף 108.

<חגית ברוק: ביטול חוק רשות השידור.

<חגית ברוק: "חוק רשות השידור, התשכ"ה-1965 – בטל"

קארין אלהרר: אני לא חושב שיש מקום להסביר, אבל - - -

<דנה נויפלד: אתם תראו את זה בסעיף 82, שכבר קראנו והוועדה הצביעה.

<דפנה גלוק: אמנם החוק בטל, אבל האישיות המשפטית נשארת קיימת עד לסיום הליכי הפירוק.

<דנה נויפלד: נכון.

<דפנה גלוק: בסעיף התחילה נאמר במפורש שלגבי הביטול של חוק רשות השידור סעיף 5, שעניינו האישיות המשפטית של רשות השידור, בטל רק כשהאישיות המשפטית בטלה לפי חוק.

<אתי בנדלר: יכול להיות שזה מחייב נוסח קצת שונה, כי אם משאירים את סעיף 5 לחוק רשות השידור אז אולי צריך לכתוב חוק רשות השידור, אנחנו נבדוק את הנוסח.

<אתי בנדלר: הכוונה היא שכל החוק בטל החל ביום התחילה, למעט סעיף 5 ש - - -

<דנה נויפלד: אני רוצה להסביר רגע משהו בחוק.

<דנה נויפלד: החוק עצמו נכנס חוץ מסעיפים מסוימים בחוק, שזה פרק הפירוק והפרק המכונן את ההקמה של התאגיד החדש, כל הסעיפים נכנסים ביום התחילה, כולל סעיפי הביטול שעכשיו - - -

<אתי בנדלר: יום התחילה, להזכיר, 31 במרץ.

<דנה נויפלד: בדיוק.

<דנה נויפלד: זאת אומרת ב-31 במרץ יתחילו להתבטל ולהשתנות כל מה שאנחנו מכירים עכשיו.

<דנה נויפלד: זאת אומרת עד המועד הזה הסעיפים בכל דברי החקיקה העקיפה חלים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת באותו יום, חוץ מהסעיפים - - - אחר כך אפשר לדבר על הנוסח, אם 'על אף האמור', לדעתי לא, אבל הסעיף ייכנס לתוקף, למעט - - - צריך לקרוא את זה ביחד עם סעיפי התחילה, כמו שנאמר כאן, יש לנו את הקישור לזה שגם חוק רשות השידור בטל בשלבים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת הוא קודם כל בטל מבחינת תפקידים, הוא לא - - -

קארין אלהרר: למעט האישיות המשפטית.

<דנה נויפלד: בדיוק, ביום התחילה.

קארין אלהרר: טוב.

<דנה נויפלד: עכשיו מתחילים.

<דנה נויפלד: אז אמרנו, חוק רשות השידור, זה ברור.

קארין אלהרר: לא נותר לי אלא להצביע עם עצמי.

קארין אלהרר: פה אחד אני בעד, הסעיף אושר.

קארין אלהרר: בעד – 1

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 110, שכותרתו תיקון חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום).

<חגית ברוק: "110.

<חגית ברוק: תיקון חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש"י-1950 – בסעיף 15ד – בסעיף קטן (א), ברישה, במקום "(יג), (יד), (טו)" יבוא "(יג), (טו)"; סעיף קטן (יד) – בטל.

<חגית ברוק: בתוספת, פרט 7 – בטל".

<דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף שנותן הטבה בנוגע לתשלום אגרת הטלוויזיה.

<דנה נויפלד: יש כל מיני קבוצות בכל מיני דברי חקיקה, כל מיני סוגי אוכלוסיות שבין יתר ההטבות שמוענקות להם זה או הנחה או פטור מאגרת הטלוויזיה.

<דנה נויפלד: הסעיפים בסעיף הזה, כיוון שאגרת הטלוויזיה לא תהיה קיימת עוד אז לא תהיה הטבה בגין התשלום שלה.

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 110.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "111.

<חגית ברוק: תיקון חוק הבחירות (דרכי תעמולה).

<חגית ברוק: "בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959 – בסעיף 15א(ב), במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף 15ב, במקום "רשות השידור לא תישא" יבוא "תאגיד השידור הציבורי לא יישא"; בסעיף 16א, בכל מקום במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף 16ב, במקום "רשות השידור לא תגבה" יבוא "תאגיד השידור הציבורי לא יגבה"; סעיף 16ג, בכל מקום, במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי".

<חגית ברוק: " הכול זה תיקונים טכניים שמחליפים את השם, במקום רשות השידור לתאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: אוקיי, אני מעלה להצבעה את סעיף 111.

קארין אלהרר: מי בעד? 2.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – 2

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "112.

<חגית ברוק: תיקון פקודת התעבורה.

<חגית ברוק: "בפקודת התעבורה בסעיף 84 – בסעיף קטן (ב), במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף קטן (ג1), פסקה (3) – תימחק; סעיף קטן (ג2) – בטל; בסעיף קטן (ד), במקום "(ג)

<חגית ברוק: עד (ג2)" יבוא "(ג) ו-(ג1)".

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: הסעיפים האלה נוגעים לשני דברים, אחד זה לעניין אגרת הרדיו שכבר דובר בה, אז הסכום הנוסף שיהיה מועבר, במקום לרשות השידור, לתאגיד השידור הציבורי, ובי"ת, הוא מבטל פסקאות נוספות שזה היה חלק מתיקון 27, הסעיפים שדיברו על הקפאת ההחלטה שקשרו את זה להסכם המימון.

<דנה נויפלד: כל ההסדר הזה מתייתר כיוון שהסכם המימון כבר לא קיים יותר ולכן אין צורך בסעיפים האלה.

<חגית ברוק: יש פה איזה שהיא הערה טכנית שצריכים להחליף את המילים 'ויועבר אליה' בפסקה (1), כך שבמקום "ויועבר אליה" יהיה "ויועבר אליו"', כי זה התאגיד.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 112.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

<אתי בנדלר: כולל התיקון כמובן.

קארין אלהרר: כולל התיקון כמובן שהעירה היועצת המשפטית.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 113, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "113.

<חגית ברוק: תיקון חוק הרשויות המקומיות (בחירות).

<חגית ברוק: "בחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה-1965, בסעיף 75(א), במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי".

<חגית ברוק: " תיקון טכני שנועד להחליף את השם.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 113?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<ברוך אסקרוב: גברתי לא רצתה לקרוא לזה תאגיד השידור הציבורי הישראלי?

קארין אלהרר: אני ביקשתי את זה ואתמול דיברתי עם הממונה על נוסח החוק והיא הבהירה לי שכל דבר שמחוקקים במדינת ישראל הוא ישראלי ולכן זה מיותר.

<ברוך אסקרוב: זה לא שלא ישראלי, אלא זה שם מותג.

<ברוך אסקרוב: אפשר להכניס את המילה ישראלי בשם מותג.

קארין אלהרר: שוב, יש נוסח מקובל במקומותינו.

קארין אלהרר: אני מאוד רציתי, באמת, זה היה נראה לי נכון - - -

<ברוך אסקרוב: ה-BBC הוא בריטיש.

<אתי בנדלר: אנחנו נשוב ונבחן את העניין ואם בסופו של עניין - - -

קארין אלהרר: אני מאוד רוצה.

<ברוך אסקרוב: לתאגידים סטטוטוריים אחרים כמו לשכת עורכי הדין בישראל יש את התוספת, פשוט - - -

<אתי בנדלר: אבל החוק נקרא חוק לשכת עורכי הדין.

<ברוך אסקרוב: הוא מדבר על שם התאגיד הסטטוטורי.

קארין אלהרר: הכנסת נקראת הכנסת ולא כנסת ישראל וכך הלאה.

<ברוך אסקרוב: אנחנו היום IBA, Israel Broadcasting - - -

קארין אלהרר: כן, בסדר גמור.

<ברוך אסקרוב: כשנתרגם את זה ל - - -

קארין אלהרר: אבל לא כתוב חוק רשות השידור הישראלית.

<ברוך אסקרוב: סתם, אני רוצה לספר לכם, ה-PBC תפוס, זה Palestinian Broadcasting Company, כבר יש.

<ברוך אסקרוב: ברצינות, אני בדקתי.

קארין אלהרר: אולי תהיו IBF.

<ברוך אסקרוב: לא, אז אם יהיה IPBC, אוקיי - - -

קארין אלהרר: טוב, סעיף 114, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "114.

<חגית ברוק: תיקון חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה) "בחוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ"ט-1969, בתוספת הראשונה, במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי".

<חגית ברוק: "

קארין אלהרר: טכני לחלוטין, נכון?

<חגית ברוק: כן.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 114?

קארין אלהרר: בעד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 115.

<דנה נויפלד: זה הסעיף שמדבר על הגמלאות.

<דנה נויפלד: הלכו להביא את עופר.

קארין אלהרר: הלכו להביא את עופר.

<דנה נויפלד: זה סעיף שקשור לפנסיה, זה סעיף מהותי, אני לא יכולה ל - - -

קארין אלהרר: בסדר גמור.

<חגית ברוק: (מקריאה): "116.

<חגית ברוק: תיקון פקודת המשטרה.

<חגית ברוק: "בפקודת המשטרה (נוסח חדש), התשל"א-1971, בסעיף 90ג(ג), במקום "לפי סעיף 46 לחוק רשות השידור התשכ"ה-1965" יבוא "לפי סעיף 76 לחוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014".

<חגית ברוק: "

קארין אלהרר: זה ניסוחי לחלוטין?

<חגית ברוק: זה ניסוחי לחלוטין, ההפניה מדברת על הודעות חירום.

<דנה נויפלד: זה טכני, הסעיף מדבר על הכרזה של הודעה מטעם הממשלה.

<חגית ברוק: זה טכני, זה במקום ההפניה לסעיף הודעות חירום שהייתה בחוק רשות השידור, הפניה לסעיף הרלוונטי בחוק החדש שמדבר על הודעות חירום.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 116?

קארין אלהרר: בעד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 117, בבקשה.

<דנה נויפלד: תיקון חוק התקשורת.

<חגית ברוק: (מקריאה): "117.

<חגית ברוק: תיקון חוק התקשורת.

<חגית ברוק: "בחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 – בסעיף 6כא1, בסעיף קטן (ב)(1), במקום "שמשדרת רשות השידור לפי חוק רשות השידור, התשכ"ה-1965" יבוא "שמשדר תאגיד השידור הציבורי לפי חוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014"; בסעיף 6לד, סעיף קטן (ג) – בטל; בסעיף 6מט1(ב), בהגדרה "שידורים ארציים", המילים "אפיק שידורי הטלוויזיה הלימודית המועבר במוקד שידור המשמש לשידוריו של בעל רישיון כללי לשידורי כבלים, לפי הוראות סעיף 6לד(ג), וכן" – יימחקו.

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: זה תיקון טכני, שוב, הוא מחליף את המילים - - - בתוך חוק התקשורת יש סעיפים שמדברים על ההקצאה של אפיקים בידי הוט ויס לערוצים הפתוחים, רשות השידור והטלוויזיה החינוכית.

<דנה נויפלד: עכשיו במקום שהם ישתמשו בזה, מי שישתמש בזה זה יהיה תאגיד השידור הציבורי.

<קריאה: את זה לא קבעתם, נכון?

<קריאה: את אפיק השידור לא שמרתם?

<קריאה: לא, הם מבטלים את האפיק לטלוויזיה הלימודית.

<קריאה: את הביטול אני רואה, אבל אתם לא שומרים את אפיק 23 בממירים.

<קריאה: או שכן?

<קריאה: את רוצה לקבוע במפורש?

<דנה נויפלד: לא כתוב שם את המספר בכל מקרה.

<דנה נויפלד: בחוק לא כתוב המספר.

<קריאה: זה גם נכון.

<דנה נויפלד: נתנו את הסמכות.

<דנה נויפלד: הסמכות - - -

גלעד ארדן: אז מי הקצה להם את ערוץ 23?

<קריאה: זו החלטה של מועצה.

גלעד ארדן: מועצת הכבלים והלוויין?

<קריאה: אני חושב.

גלעד ארדן: בסדר, שם אנחנו מסתדרים טוב.

גלעד ארדן: אולי נשפר את ה - - - אולי ערוץ הילדים יהיה 22?

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 117.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 118.

<חגית ברוק: (מקריאה): "118.

<חגית ברוק: תיקון חוק זכויות מבצעים ומשדרים.

<חגית ברוק: "בחוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ"ד-1984, בסעיף 2(3)(א), במקום "רשות השידור, הטלוויזיה הלימודית" יבוא "תאגיד השידור הציבורי".

קארין אלהרר: אני מעלה את סעיף 118 להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "119.

<חגית ברוק: תיקון חוק העבירות המנהליות.

<חגית ברוק: "בחוק העבירות המנהליות, התשמ"ו-1985, בתוספת, השורה שתחילתה במילים "חוק רשות השידור התשכ"ה-1965" – תימחק.

<חגית ברוק: "

קארין אלהרר: לא צריך להחליף את זה בחוק החדש?

<אתי בנדלר: הם מבטלים את האפשרות לקבוע עבירות מנהליות - - - תסבירו.

<חנה מצקביץ: מאחר שמבטלים את האגרה אז אין צורך בחוק העבירות המנהליות, כי זו עבירה על סוחרים שלא מדווחים על מכירת המקלטים שם.

<דנה נויפלד: כיוון שלא תהיה עבירה כזאת, אז גם לא צריך - - -

קארין אלהרר: נייתר לעצמנו כמה דיונים.

<אתי בנדלר: גם לא תהיה יותר חובה של סוחרים לדווח על רכישת מקלטי טלוויזיה.

קארין אלהרר: הנה הבשורה לסוחרים.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 119.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 120.

<חגית ברוק: (מקריאה): "120.

<חגית ברוק: תיקון חוק האזרחים הוותיקים.

<חגית ברוק: "בחוק האזרחים הוותיקים, התש"ן-1989 – בסעיף 1, בהגדרה "תחומי הנחות", פסקה (1) – תימחק; סעיף 8 – בטל; בתוספת הראשונה, פרט (8) – בטל.

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: גם פה הייתה בעבר הטבה לאזרח ותיק של 50% הנחה בשיעור האגרה.

<דנה נויפלד: משתבוטל אגרת הטלוויזיה אז אין משמעות עוד לאגרה הזאת.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 120.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: אני בעד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – 1

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 121, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "121.

<חגית ברוק: תיקון חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.

<חגית ברוק: "בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990 – בסעיף 1 – במקום ההגדרה "חוק רשות השידור" יבוא: "חוק השידור הציבורי" – חוק השידור הציבורי, התשע"ד 2014; ההגדרה "רשות השידור" – תימחק; אחרי ההגדרה "שליטה" יבוא: "תאגיד השידור הציבורי" – כמשמעותו בחוק השידור הציבורי; בסעיף 34(ב3)(3), במקום "עד לתום תקופת ההארכה הנוספת" יבוא "עד יום תחילתו של חוק השידור הציבורי"; סעיף 55 – בטל; בסעיף 60, במקום "בסעיפים 55 ו-59" יבוא "בסעיף 59"; בסעיף 102(א)(1), במקום "רשות השידור כמשמעותה בחוק רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף 110, במקום "בסעיף 44א לחוק רשות השידור" יבוא "בסעיף 75 לחוק השידור הציבורי"; בסעיף 111 – בסעיף קטן (א), במקום "פעילותן" יבוא "פעילותם" ובמקום "רשות השידור, הטלוויזיה הלימודית" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף קטן (ב) – בפסקה (3), בכל מקום במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; פסקה (4) – תימחק; בסעיף 112(2), במקום "רשות השידור, הטלוויזיה הלימודית" יבוא "תאגיד השידור הציבורי".

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: זה תיקון לחוק הרשות השנייה.

<דנה נויפלד: יש פה שני נושאים שכלולים בחוק הרשות השנייה, אחד זה כל הנושא של זיכיון לטלוויזיה הלימודית.

<דנה נויפלד: היום לטח"י יש זיכיון מהרשות השנייה, בין היתר כיוון שהיא גם משדרת במהלך השידורים המסחריים של ערוץ 2.

<דנה נויפלד: אין לנו צורך בהסדר הזה משמפסיקים השידורים של הטלוויזיה החינוכית.

<דנה נויפלד: והדבר השני זה סעיפים שמתייחסים לוועדת התיאום, זה סוג של ועדה שמעוגנת בחוק הרשות השנייה ועניינה, יש שם נציגים של כל הגופים המשדרים, ברגע שאין יותר את הטלוויזיה החינוכית אז אין עוד צורך בנציג מטעמה.

<קריאה: יש פה שתי שאלות.

<קריאה: אחת זה הפניה לשר הממונה בחוק רשות השידור, אז השאלה היא מה צריך - - -

<דנה נויפלד: אם השר הממונה - - -

<קריאה: בפסקה (3) בסעיף 111.

<דנה נויפלד: ועדת התיאום, כן.

<דנה נויפלד: אם יש צורך לעשות התאמה בשל זה ששר התקשורת הוא עכשיו השר הממונה, אז נבקש מהוועדה שתסמיך אותנו כי זה הרי תיקון שעשינו בוועדה.

<אתי בנדלר: כן, מדובר בהתאמות טכניות בלבד.

<דנה נויפלד: זה התאמות של איך ייקרא השר בסעיף 111 ו-112.

<קריאה: עוד עניין, ועדת התיאום תהיה ועדה של חמישה חברים, ועכשיו אתם מבטלים את הנציג מטעם הטלוויזיה הלימודית שמינה שר החינוך ולכן יוצא שיישארו רק ארבעה נציגים.

<קריאה: אתם לא רוצים אולי לקבוע שני נציגים מטעם תאגיד השידור הציבורי?

<דנה נויפלד: הרעיון בוועדת התיאום הוא לתאם, אז אני לא בטוחה שיש צורך בזה.

<דנה נויפלד: אני מוכנה לשבת ולבדוק ואם תהיה בעיה לחזור לוועדה אם צריך.

<דנה נויפלד: הרעיון הוא לתאם בין גופי השידור.

<קריאה: כן, יהיה צריך גם לתקן את הרישה, אם תחליטו להשאיר ארבעה נציגים בלבד ולא חמישה נציגים.

<דנה נויפלד: בסדר.

<ברוך אסקרוב: סליחה, בעניין הטלוויזיה החינוכית שאלה, אולי מאוחרת, אפרופו הנקודה הזו, הטלוויזיה החינוכית פוסקת מלהופיע בשמה - - -

קארין אלהרר: אנחנו לא דנו כרגע בסעיף שעוסק בטלוויזיה החינוכית, יש סימן מיוחד.

<ברוך אסקרוב: אבל יש פה שינוי שמות, נכון?

<ברוך אסקרוב: ולכאורה במקום זה יש את ערוץ הילדים ונוער והמוטיב של חינוכי לא מופיע באף אחד משלושת הערוצים.

<ברוך אסקרוב: זו הולכת ולא בא משהו במקומה.

קארין אלהרר: לא כתוב בשם, אבל המוטיב - - -

<דנה נויפלד: זה כתוב במטרות.

קארין אלהרר: אל"ף, זה כתוב במטרות, ובי"ת, זה גם במהות, שזה יותר חשוב.

<ברוך אסקרוב: במהות זה מופיע?

קארין אלהרר: בוודאי.

קארין אלהרר: יש תכנים חינוכיים - - -

<ברוך אסקרוב: אז אולי אפילו משהו בשמה, כי אז זה הופך להיות במובן החינוכי לכל הגילים, כל מיני סדרות בהיסטוריה - - -

קארין אלהרר: ברוך, אני אסיר ספקות, יש תכנים שמשרד החינוך מממן אותם, שהם ישולבו בתכניות הלימוד בכל דרך שימצא שר החינוך לנכון.

קארין אלהרר: זה פר-אקסלנס חינוכי.

<ברוך אסקרוב: אז אולי משהו בשם צריך גם לרמז על זה.

קארין אלהרר: אני אומרת, לפעמים השמות לא מעידים והמהות היא החשובה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 121, עם התיקונים של היועצת המשפטית לוועדה.

קארין אלהרר: מי בעד? מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 122, בבקשה, עורכת דין ברוק.

<חגית ברוק: (מקריאה): "122.

<חגית ברוק: תיקון חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם.

<חגית ברוק: "בחוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם, התשנ"ב-1992 ; סעיף 17ב – בטל; בסעיף 17ג, במקום סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג) בסעיף זה "אסיר ציון" – אסיר ציון שהתקיימו בו כל אלה: הוא זכאי לתגמול לפי הכנסה כמשמעותו בסעיף 11; בתכוף להגשת התביעה לקבלת תגמול כאמור בפסקה (1) השתלמה לו גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה בעד תקופה של שישה חודשים לפחות; (3) בסעיף 17ד(ב), בהגדרה "אסיר ציון", במקום "17ב(ג)" יבוא "17ג(ג)"; (4) בסעיף 17ה, במקום "17ב עד 17ד", יבוא "17ג ו-17ד".

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: חוק תמלוגים לאסירי ציון קובע הנחה בשיעור של 50% לתשלום אגרת הטלוויזיה.

<דנה נויפלד: כיוון שאין עוד אגרת טלוויזיה, לכן אין פה את הסעיף שקובע את שיעור ההנחה, ומתקנים את ההפניות בתוך הסעיף, אלה תיקונים טכניים נוספים שמלווים את זה ש - - -

<אתי בנדלר: לא פוגעים עכשיו בכל זכויותיהן של כל האוכלוסיות שנהנו קודם מדמי הפחתה באגרת האוטו ואגרת הטלוויזיה ועכשיו הם יהיו ככל האדם?

<קריאה: מצד שני זה יותר סוציאלי שמי שאין לו רכב לא ישלם ומי שיש לו רכב משלם.

<דנה נויפלד: הם נהנים אבל כי הם עדיין היו צריכים לשלם 50%.

קארין אלהרר: זו הייתה הערה צינית.

<אתי בנדלר: היה חשוב לומר שזו הערה צינית, כי תמיד אני מעירה לאחרים שהפרוטוקול לא קורא את החיוך.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 122.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 123.

<חגית ברוק: (מקריאה): "123.

<חגית ברוק: תיקון חוק הרשות הלאומית לתרבות היידיש.

<חגית ברוק: "בחוק הרשות הלאומית לתרבות היידיש, התשנ"ו-1996, בסעיף 5(10), במקום "רשות השידור לפי חוק רשות השידור, התשכ"ה-1965", יבוא "תאגיד השידור הציבורי כמשמעותו בחוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014".

קארין אלהרר: טוב, סמנטי לחלוטין.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 123?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "124.

<חגית ברוק: תיקון חוק הרשות הלאומית לתרבות הלדינו.

<חגית ברוק: "בחוק הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, התשנ"ט-1996, בסעיף 5, במקום פסקה (10) יבוא: "(10) שני נציגים של תאגיד השידור הציבורי כמשמעותו בחוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014".

<חגית ברוק: "

קארין אלהרר: שוב סמנטי?

<דנה נויפלד: לא, זה לא סמנטי, פה זה מהותי.

<דפנה גלוק: בחוק כתוב היום נציג אחד של מדור הלאדינו ברשות השידור, אז השאלה אם - - -

<דנה נויפלד: אנחנו לא מעגנים מדור לאדינו חדש.

<דנה נויפלד: היו אמורים להיות שני נציגים ונותרים שני נציגים, אנחנו לא מקבעים את מדור הלאדינו.

<קריאה: ב-1965 הלאדינו היה חזק.

<דפנה גלוק: לא, אבל ה - - - הרבה יותר מוקדם.

<דנה נויפלד: זה רק מדבר על הרכב הוועדה, בגוף השידור הציבורי היו לו שני נציגים ונותרים לו שני נציגים.

<דנה נויפלד: במובן הזה כוחו של תאגיד השידור הציבורי על הרכב המועצה נשאר כשהיה.

קארין אלהרר: טוב, אני מעלה להצבעה את סעיף 124.

קארין אלהרר: מי בעד? מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: 125, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "125.

<חגית ברוק: תיקון חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים.

<חגית ברוק: "בחוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח-1998, בתוספת השנייה, בפרט 3, במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי".

<חגית ברוק: "

<דפנה גלוק: התאמה טכנית בלבד.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: יש הערה?

<דפנה גלוק: לא.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 125.

קארין אלהרר: מי בעד? מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 126.

<חגית ברוק: (מקריאה): "126.

<חגית ברוק: תיקון חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

<חגית ברוק: "בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות התשנ"ח-1998, בסעיף 19יג1(ב)(4), במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי".

<חגית ברוק: " התאמה טכנית.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 126.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 127.

<חגית ברוק: (מקריאה): "127.

<חגית ברוק: תיקון חוק הקולנוע.

<חגית ברוק: "בחוק הקולנוע התשנ"ט-1999 – בסעיף 1, במקום ההגדרה "חוק רשות השידור" יבוא": "חוק השידור הציבורי" – חוק השידור הציבורי התשע"ד-2014; בסעיף 4(ב)(7) במקום "חוק רשות השידור" יבוא "חוק השידור הציבורי".

<חגית ברוק: "

קארין אלהרר: טכני.

<דפנה גלוק: כן, גם פה זה השר הממונה - - -

קארין אלהרר: יש הערה?

<דנה נויפלד: לא.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 127.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 128.

<חגית ברוק: (מקריאה): "תיקון חוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה.

<חגית ברוק: "בחוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה, התש"ס-2000 – בסעיף 1 בהגדרה "הטבה", המילים "או מאגרה, או אגרה מוקטנת" – יימחקו; סעיף 5 – בטל; בסעיף 7, במקום "הטבות לפי סעיפים 5 או 6" יבוא "מענק הטבות לפי סעיף 6" ובמקום "לקבל את ההטבות לפי הסעיפים האמורים" יבוא "לקבל את מענק ההטבות לפי הסעיף האמור".

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: בחוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה יש הטבה לוותיק מלחמה בגין אגרת הטלוויזיה, אין אגרת טלוויזיה.

רינה פרנקל: אז זה נשאר?

קארין אלהרר: לא, אין אגרה.

רינה פרנקל: אז למה הסעיף הזה עכשיו?

קארין אלהרר: מתקנים את החוק, לא זה, החוק שמדבר על ותיקי המלחמה.

קארין אלהרר: סעיף 128 עולה להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 129.

<חגית ברוק: (מקריאה): "129.

<חגית ברוק: תיקון חוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים.

<חגית ברוק: "בחוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים, התשס"א-2001, בסעיף 4 – בסעיף קטן (א) – בפסקה (1), במקום "חוק רשות השידור, התשכ"ה-1965 – הרשות כהגדרתה" יבוא "חוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014 – תאגיד השידור הציבורי כהגדרתו"; פסקה (4) – תימחק; בסעיף קטן (ב) – בפסקה (1) במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; פסקה (4) – תימחק.

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: פשוט אנחנו מחליפים.

<דנה נויפלד: רשות השידור הייתה אחראית היום לביצוע סימונים שדרושים לפי חוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים, במקום שרשות השידור אחראית אז תאגיד השידור הציבורי הוא זה שאחראי.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעף 129.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "130.

<חגית ברוק: תיקון חוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות).

<חגית ברוק: "בחוק גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא הגנה לישראל (שידורי חסות ותשדירי שירות), התשס"ה-2005 – בסעיף 1 – במקום ההגדרה "חוק רשות השידור" יבוא: "חוק השידור הציבורי" – חוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014; במקום ההגדרה "מליאת רשות השידור", "רשות השידור" יבוא: "מועצת תאגיד השידור הציבורי", "תאגיד השידור הציבורי", כמשמעותם בחוק השידור הציבורי; בסעיף 4(א), במקום "חוק רשות השידור" יבוא "חוק השידור הציבורי"; בסעיף 5 – בסעיף קטן (א) במקום "חוק רשות השידור" יבוא "חוק השידור הציבורי"; בסעיף קטן (ב) במקום "במליאת רשות השידור" יבוא "במועצת תאגיד השידור הציבורי" ובמקום הסיפה החל במילים "בוועדה שהקימה מליאת רשות השידור" יבוא "בוועדת המשנה שמונתה לפי סעיף 20 לחוק השידור הציבורי, אשר תפקידה לעסוק בתחום הרדיו בתאגיד השידור הציבורי; בסעיף (ג) במקום "חוק רשות השידור" יבוא "חוק השידור הציבורי"; בסעיף 8(ג), במקום הסיפה החל במילים "ביצוע חוק רשות השידור" יבוא "ביצוע חוק השידור הציבורי ועם ועדת המשנה שמינתה מועצת תאגיד השידור הציבורי לפי סעיף 20 לחוק השידור הציבורי שתפקידה לפקח על התכניות של גלי צה"ל שאינן תכניות צבאיות כהגדרתן בסעיף 78 לחוק האמור".

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: זה גם עושה התאמות באותו אופן, רק צריך לשים לב שהמספורים, יכול להיות שהם ישתנו בעקבות השינוי של המספור - - -

<דפנה גלוק: התאמות של האורגנים הרלוונטיים ב - - -

<דנה נויפלד: אין יותר מליאה, יש מועצה.

<אתי בנדלר: זה בסדר, רק רציתי לוודא.

<אתי בנדלר: אני לא הספקתי לעבור על התיקונים האלה לפני כן.

<אתי בנדלר: משאירים את המצב הקיים שוועדת גלי צה"ל לא תהיה אותה ועדה ש - - -

<דנה נויפלד: לא שונה במהות שום דבר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 130.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "131.

<חגית ברוק: תיקון חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים).

<חגית ברוק: "בחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005 – בסעיף 1 – בהגדרה "גוף מפוקח" – בפסקה (1) במקום "חוק רשות השידור – הוועד המנהל של רשות השידור" יבוא "חוק השידור הציבורי – מועצת תאגיד השידור הציבורי"; בפסקה (2), המילים "לרבות הטלוויזיה הלימודית" – יימחקו; פסקה (4) – תימחק; ההגדרה "חוק רשות השידור" – תימחק; אחרי ההגדרה "חוק השוויון" יבוא: "חוק השידור הציבורי" – חוק השידור הציבורי התשע"ד-2014; בהגדרה " משדר טלוויזיה" – בפסקה (1) במקום "חוק רשות השידור – הרשות כהגדרתה" יבוא "חוק רשות השידור הציבורי – תאגיד השידור הציבורי כהגדרתו"; פסקה (4) – תימחק.

<חגית ברוק: בהגדרה "משדר פרטי", במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף 9 – בסעיף קטן (ב) במקום "שמשדרת רשות השידור" יבוא "שמשדר תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף קטן (ג) במקום "שאינו רשות השידור" יבוא "שאינו תאגיד השידור הציבורי", במקום "ברשות השידור" יבוא "בתאגיד השידור הציבורי", במקום "על רשות השידור" יבוא "על תאגיד השידור הציבורי" ובמקום "לרשות השידור" יבוא "לתאגיד השידור הציבורי".

<חגית ברוק: "

<דפנה גלוק: זה הכול התאמות טכניות.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 131.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "132.

<חגית ברוק: תיקון חוק הטבות לניצולי שואה.

<חגית ברוק: "בחוק הטבות לניצולי שואה, התשס"ז-2007 – בסעיף 3(ב), פסקה 4 – תימחק; בסעיף 4, פסקה (3) – תימחק; בסעיף 5א(ב), פסקה (1) – תימחק; בסעיף 6א, במקום "הנחה בארנונה" יבוא "והנחה בארנונה" והמילים "ופטור מתשלומי האגרה בעד החזקת מקלט טלוויזיה כאמור בסעיפים 3(ב)(4), 4(3) או 5א(ב)(1)" – יימחקו.

<חגית ברוק: "

<דנה נויפלד: מה שישנו פה זה ביטול הטבה שיש לניצולי שואה, כמו שאמרתי, ביטול האגרה.

קארין אלהרר: אני מעלה את סעיף 132 להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<חגית ברוק: (מקריאה): "133.

<חגית ברוק: תיקון חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

<חגית ברוק: "בחוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, התשע"ב-2012 – בסעיף 1 – ההגדרה "רשות השידור" – תימחק; אחרי ההגדרה "שליטה" יבוא: "תאגיד השידור הציבורי" – כהגדרתו בחוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014; בסעיף 6 – בסעיף קטן (א) – במקום פסקה (4) יבוא: "(4) תאגיד השידור הציבורי – במסגרת שלושה ערוצי טלוויזיה בטכנולוגיית חדות רגילה (בפסקה זו – הערוצים העיקריים); שידר תאגיד השידור הציבורי ערוץ נוסף על הערוצים העיקריים באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה (בפסקה זו – ערוץ נוסף), יפיץ הגורם המפעיל גם את שידורי הערוץ הנוסף באמצעות טכנולוגיית חדות גבוהה גם אם ביקש זאת תאגיד השידור הציבורי, אך לא יותר משלושה ערוצים נוספים; פסקה (6) – תימחק; בפסקה (8) במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף קטן (ב) – בפסקה (2) במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי" ובמקום "ביקשה" יבוא "ביקש"; פסקה (4) – תימחק; בסעיף 7 – בסעיף קטן (א)(1), במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף קטן (ב), בכל מקום במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; בסעיף (ב)(1) – בפסקת משנה (א) במקום "רשות השידור" יבוא "תאגיד השידור הציבורי"; פסקת משנה (ג) – תימחק; בסעיף 11 במקום "6(א)(3) ו-(6)" יבוא "6(א)(3)".

<דנה נויפלד: יש פה שני סוגי תיקונים, יש פה מקום שיש תיקון שאיננו טכני, אני אסביר רגע את התיקונים שהם טכניים.

<דנה נויפלד: יש פה התאמות בתוך החוק שקשורות בחוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות, זו הפצה על גבי מערך ה-DTT, יש פה את התיקונים הנדרשים בעקבות ההחלפה של רשות השידור בתאגיד הציבורי ויש פה שינוי שאיננו טכני.

<דנה נויפלד: עופר, אתה רוצה להסביר?

<דנה נויפלד: יש אפשרות להעביר את ערוצי השידור של רשות השידור ב-HD, היום יש בחוק מגבלה שקובעת שהערוץ צריך להיות שידור מקביל באותו ערוץ.

<דנה נויפלד: אותם שידורים שיש בערוץ הרגיל, יש מגבלה שאומרת שצריך ליצור שידור שהוא מראָה, שאם רוצים לשדר ערוץ HD אז שידור HD צריך להיות אותו שידור כמו ה-SD.

<דנה נויפלד: את המגבלה הזאת כרגע אנחנו מבקשים להסיר, ועופר יסביר.

<עופר מרגלית: אני אתן דוגמה.

<עופר מרגלית: אני חושב שזה היה לפני יומיים, שהיה את האירוע עם החטופים, זו הייתה דוגמה מובהקת של הדבר הזה, שבערוץ HD היה את שידורי המונדיאל ובערוץ 1 שודר המבזק המיוחד של הידיעות על החטופים.

<עופר מרגלית: בסוף - - -

קארין אלהרר: בכל מקרה זה יישאר שני ערוצים, שאחד ב-HD ואחד לא?

<עופר מרגלית: כן.

<עופר מרגלית: העניין הוא שבסוף המשאב הזה של תדרים הוא משאב מוגבל, אין סיבה לתפוס גם משאב של SD ועוד משאב של HD ולשדר עליהם אם ניתן לעשות יותר מגוון.

<עופר מרגלית: אלה אותם שידורים, זה לא ערוץ נוסף בעצם, אבל כשיש אופציות במקרים ספציפיים הם לא יהיו - - -

קארין אלהרר: זה מה שאני שואלת.

קארין אלהרר: גם בחוק החדש יש שני ערוצים, אחד HD ואחד לא?

<עופר מרגלית: לא, אני אומר שלצורך העניין זה אותו ערוץ אחד, זה לא שעכשיו יוקם ערוץ - - -

קארין אלהרר: אני מבינה שידורי מראה, זה מה שאני שואלת, יהיו שני ערוצים, אחד HD ואחד לא לאותו דבר בחוק החדש?

<עופר מרגלית: מה שאנחנו משנים פה שזה לא חובה שזה יהיה בדיוק אותם שידורים, שיש אופציה לעשות גם שידורים שונים, בדיוק מה שהיה עכשיו במונדיאל.

<עופר מרגלית: זו הדוגמה הקלאסית למתי האירוע הזה קורה.

גלעד ארדן: אבל למה צריך את זה בחוק?

<עופר מרגלית: כי רשום אחרת בחוק, אנחנו מתקנים את זה, שתהיה מראה.

גלעד ארדן: כאילו מה שהם עשו בשבוע שעבר הוא מנוגד לחוק?

<עופר מרגלית: לא, כי זה לא היה ב-DTT, זה היה בכבלים, אין עדיין HD ב-DTT ואני לא יודע לאיזה חוק זה אמור לציית.

<עופר מרגלית: בקיצור זו קביעה בחוק שאנחנו רוצים לשנות, כי פשוט לדעתנו - - -

גלעד ארדן: פרקטית מה זה ייתן?

גלעד ארדן: שדרך ה-DTT אפשר אם ירצו לשים גם - - -

<אתי בנדלר: לכאורה כן, אני לא הספקתי ל - - -

<עופר מרגלית: לא, כי הערך המוסף של ה-HD לפחות כרגע זה בעיקר שידורי הספורט והדברים האלה.

<עופר מרגלית: אז בדיוק באירועים כאלה, או מונדיאל או אולימפיאדה, או אירועים שהגוף הציבורי משדר ובאותו רגע יש אירוע ביטחוני או לא משנה שרוצים שבערוץ הרגיל יהיה חדשות, אז ככה מאפשרים לצופים, 'הנה, זה שידור של ערוץ 1, תראו אותו ב-HD, ואם אתם רוצים תראו חדשות'.

<ברוך אסקרוב: שתי התחייבויות מתנגשות.

<קריאה: זה בעצם עוד ערוץ.

<תמנה עורב: זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד, זה עוד ערוץ בעצם.

<תמנה עורב: אלה ארבעה ערוצי טלוויזיה.

גלעד ארדן: לא, זו אופציה.

<עופר מרגלית: היום יש לך עוד ערוץ?

<עופר מרגלית: עובדה, עשיתם את זה אתמול.

<עופר מרגלית: זה קרה אתמול.

<תמנה עורב: לא, אבל מה שאתה אומר - - -

<ברוך אסקרוב: אבל מה רע בזה?

<ברוך אסקרוב: זו אופציה מבורכת, זה יכול לגוון את השידורים.

גלעד ארדן: כל מי שבתעשייה רק צריך לשמוח ש - - -

<תמנה עורב: אבל, סליחה, אתם לפי החוק שלכם קבעתם שלושה ערוצים ופתאום אנחנו - - -

גלעד ארדן: השלושה הם חובה כמינימום והרביעי זה לא חובה.

<תמנה עורב: פתאום נולד לנו - - -

<קריאה: גם מה רע בזה?

<קריאה: זה רק מגוון.

<תמנה עורב: בסדר, אני רוצה שתרשמו על שלושה ערוצים ו-HD הכול יתפצל.

<תמנה עורב: בכיף.

<קריאה: רוב הזמן זה יהיה מראה מן הסתם, באירועים חריגים זה לא יהיה מראה.

<קריאה: שתהיה אפשרות באירועים חריגים.

<ברוך אסקרוב: זה טוב מאוד, זה רק מצער, קארין, אנחנו מעלים את זה שוב ושוב, שבטלוויזיה נכנסים לרזולוציות כאלה וברדיו אנחנו נלחמים על זה שתחנות שנושאות מסר תוזכרנה.

קארין אלהרר: אבל אין HD ברדיו.

<ברוך אסקרוב: בלי קשר, אני מדבר על הרזולוציה, לא HD, על למה החוק יורד.

<ברוך אסקרוב: ברדיו משאירים את זה מהול וזה יימעך על ידי מנכ"ל שיהיה חסר לו כסף.

קארין אלהרר: אבל, ברוך, יש פה טכנולוגיה שמכירים, אתה מכיר טכנולוגיה מקבילה ברדיו?

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את הטענה.

<ברוך אסקרוב: לא, אני מדבר על הרזולוציה של החוק.

<ברוך אסקרוב: אגב, ברדיו יש את ה-FM ואת ה-AM וכן הלאה והדברים האלה קרו גם שם, אבל החוק לא נכנס לזה.

<ברוך אסקרוב: אז אני אומר, לפחות שתוזכרנה התחנות.

קארין אלהרר: אבל, ברוך, אנחנו עכשיו פה.

גלעד ארדן: אני רוצה להגיב לזה אחת ולתמיד, למרות שהגבתי כבר לדעתי שלוש פעמים בנושא הזה בדיוני הוועדה ולסכם בזאת את עמדתנו.

גלעד ארדן: את עמדתי, לא הכול משקף את עמדת כולם.

גלעד ארדן: כיום הטלוויזיה מקיימת שידורים מלאים, נניח, הרבה מהם חוזרים אבל יש איזה שהוא רצף של שידורים בערוצים נפרדים.

גלעד ארדן: האם הרצף הזה יישאר לעולמי עד?

גלעד ארדן: אני ממש לא בטוח, אני אפילו בטוח שלא.

גלעד ארדן: כמה זמן זה ייקח?

גלעד ארדן: אינני יודע, כרגע עדיין הרגלי הצפייה של הציבור ברובם הם על מסכי הטלוויזיה וכל יום שעובר זה משתנה.

גלעד ארדן: כשהמכרז על הדור הרביעי יושלם וכשהיו סיבים אופטיים לכל בית וכשהדור הצעיר יתפוס חלק מרכזי יותר באוכלוסייה, זה ישתנה כבר באופן טוטאלי.

גלעד ארדן: האם זה ייקח שנתיים, שלוש או שמונה?

גלעד ארדן: אינני יודע, אבל אלה סדרי הגודל.

גלעד ארדן: ואז יכול מאוד להיות שמי שיהיה אז שר התקשורת יבוא ויבקש מהכנסת לתקן את החוק ובמקום שלושה ערוצים broadcast, שיש להם את העלויות שלהם וצריך לשדר אותם כחובה, הוא עוד יבקש, יכול להיות, להפחית את זה ולעבור לחובה על בסיס תכנים ולא חובה על בסיס טכנולוגיית שידור.

גלעד ארדן: ברדיו, כבר היום, למרות שיש מגוון של נושאים, אתם בעצמכם, יש לכם גמישות, שדרך אגב אנחנו מצמצמים אותה בחוק, כי בנושאים אנחנו מחייבים עכשיו בחוק, מה שלא היה בעבר.

גלעד ארדן: אבל אם בעוד שנה או שנתיים, אינני יודע, יהיה מענה בתחום הרדיו או בתחום שפה מסוימת, שלא יחייב, אז אנחנו לא רוצים עכשיו לקבוע בחוק שבצרפתית או באמהרית או ב - - - אני לא אגיד רוסית, אל תדאגי, כי לעולם אף פעם לא יהיה יום שבו האוכלוסייה הזו תדע עברית.

גלעד ארדן: אני צוחק, כן?

גלעד ארדן: גם היום הזה יבוא, דרך אגב, לא?

רינה פרנקל: אני מקווה שכן.

<ברוך אסקרוב: אגב, היום מלמדים את הילדים לרב לשוניות.

גלעד ארדן: מעולה, אבל בתוך הרב לשוניות יש עברית?

<ברוך אסקרוב: ודאי.

גלעד ארדן: סבבה, אז אנחנו מדינה יהודית שמדברת שפה עברית.

<ברוך אסקרוב: אבל גם רוסית.

גלעד ארדן: ורק ערבית היא השפה הרשמית הנוספת?

רינה פרנקל: נכון.

<קריאה: גם אנגלית.

<תמנה עורב: אנגלית היא לא שפה רשמית.

גלעד ארדן: אז ההיגיון אומר שכשאתה מדבר על טווח ארוך, בלי כשלי שוק, החובה הבסיסית שלך היא עברית וערבית.

גלעד ארדן: אז בעניין הזה, אני אומר גם היום השידורים ברדיו הרי בחלק מהמקומות הערוץ הוא מלא ובחלק מהם על אותה רשת עושים מגוון דברים, נכון?

<ברוך אסקרוב: אבל זו התקלה.

גלעד ארדן: ברדיו מורשת משדרים גם - - -

<ברוך אסקרוב: זו תקלה.

<ברוך אסקרוב: כן, כבוד שר, אני שם והייתי שם - - -

גלעד ארדן: אם זו תקלה, התקלה היא ניהולית, היא לא בגלל שהחוק - - - אם החוק היה מחייב אתכם, לכל אחד ערוץ בנפרד, הייתם פושטים רגל כבר לפני אני לא יודע כמה זמן.

גלעד ארדן: אם כל אחד היה צריך להיות תחנה שמשדרת 24 שעות ביממה.

גלעד ארדן: 24 שעות ביממה מורשת, 24 שעות ביממה איראנית - - -

<ברוך אסקרוב: לא, זה לא נכון.

<ברוך אסקרוב: כבוד השר, באמת מתוך המקצועיות אני אומר לך וגם אמרתי לך את זה, באודיו ייצור התוכן והפצתו זו עלות שהולכת ויורדת בצורה דרמטית.

<ברוך אסקרוב: אם אני עושה סדרת שיחות - - -

גלעד ארדן: מאיפה אתה יודע שהיא יורדת, דרך אגב?

גלעד ארדן: אולי נשאל את יושב ראש רשות השידור כמה משלמים לבזק על הפצת השידורים.

<ברוך אסקרוב: לא על בזק אני מדבר, אני מדבר על מרכיבים של כוח אדם ושל מכשירי הקלטה, מיקרופונים ודברים שכאלה.

<ברוך אסקרוב: העלות הולכת ויורדת.

גלעד ארדן: יש גם הפצת השידורים ואגרת התדרים, זה עשרות מיליונים.

<ברוך אסקרוב: אני עושה סדרת שיחות עם נחצ'ה היימן או 60 תכניות על ורדי, 30 שקל לשעה עלות העובד וכל השאר הולך ויורד, הדיסקים הולך ויורד, כל הדברים הולכים ויורדים.

<ברוך אסקרוב: מכשיר הקלטה שקניתי ב-1,000 שקל, עם חדות הכי גבוהה, הוא מייצג מכשיר שלפני 15 שנה עלה 30,000 דולר.

<ברוך אסקרוב: זו מהפכה, פחות אנשים יכולים לעשות יותר שידורים.

<ברוך אסקרוב: לכן מה שקרה בענייני רשת א' ומורשת זו תקלה ניהולית, רצו להראות לאוצר שעושים קווץ', מצמצמים, מכווצים.

<ברוך אסקרוב: אין לזה שום צורך בהקשרי השידורים והשירות למאזין, ממש אין.

<ברוך אסקרוב: לכן אני ממש מבקש, הרשתות שמאחוריהן יש ציבורים וכשלי שוק - - - הרי כמו שאמרת לגבי השר, שבעוד שמונה שנים הוא יכול לשנות, הוא יוכל לשנות גם בקשר לרדיו, אבל בינתיים הרדיו חשוף למעיכה מבפנים על ידי מצב ניהולי כספי שמנכ"ל ייאלץ לקצץ בגלל איזה שהיא סיבה, הטלוויזיה מוגנת, תקציביה מוגנים, הרדיו לא מוגן.

<ברוך אסקרוב: לפי החוק הוא יכול להצטמצם לשני ערוצים שיישאו עליהם את הערבית ואת העברית ואת האקטואליה ואת התרבות - - -

גלעד ארדן: זה גם היה יכול להיות היום.

גלעד ארדן: היום אפילו המצב יותר גרוע, מבלי החוק הזה.

גלעד ארדן: לשיטתך.

<ברוך אסקרוב: לא, אז התחילו את המעיכות והתחילו את הנגיסות.

<ברוך אסקרוב: עכשיו, פעם ב-49 שנה באים באמת לעשות חוק, צריך את ההגנה הזו של החוק, זה לא כדי לכבול את המנכ"ל, זה כדי להגן - - -

<קריאה: אבל מה אתה מבקש?

<ברוך אסקרוב: השר יודע, שהרשתות תוזכרנה - - -

גלעד ארדן: שנעגן כמו שהוא את שמונה הרשתות - - -

<ברוך אסקרוב: לפחות, כן.

גלעד ארדן: על בסיס מה?

גלעד ארדן: במורשת, למשל, יש חלק מורשת ומשדרים שם, נדמה לי, גם - - -

<קריאה: חצי מורשת וחצי א', באותו תדר.

<ברוך אסקרוב: רק שם יש את הפיצול.

גלעד ארדן: מה יש ב-א'?

גלעד ארדן: כבוד השר, תרשו לי, אקדמיה ב-א', כשאני בא ועושה את המשדרים, היו בשעה נוחה - - - אלה תשדירי השכלה, הם היו בשעה חמש אחר הצהריים, שבע וחצי בערב, והם עברו לשש בבוקר.

גלעד ארדן: כל כך הרבה אנשים מפסידים והשידורים האלה לא זמינים להם.

גלעד ארדן: חבל.

גלעד ארדן: זה פשוט חבל.

גלעד ארדן: יש ברשת א', אני בטוח שגם במורשת, ברשת א' יש שפע חומר לשדר אותו 24 שעות ביממה.

גלעד ארדן: אני בטוח שאם תעלה, אני אקרא לפרופ' לימור ולעוד 100 פרופסורים, אפשר גם שפע עומר להעלות עוד שניים - - -

<ברוך אסקרוב: אבל למה לא - - -

גלעד ארדן: רק שחוץ מהם עצמם איש לא ישמע את זה.

<ברוך אסקרוב: לא, סליחה, שומעים.

גלעד ארדן: אני לא מחפש פה עבודה יזומה.

גלעד ארדן: אני מחפש לתת מענה.

<ברוך אסקרוב: אבל הרדיו מאוזן כספית.

גלעד ארדן: הרדיו מאוזן כספית כי אין שום תחנות ארציות נוספות במדינה הזאת שמוכרות פרסומות, בואו נודה על האמת.

גלעד ארדן: בואו, מספיק עם הישראבלוף הזה על עצמנו, בסדר?

<ברוך אסקרוב: חס וחלילה.

גלעד ארדן: ברדיו יש גם דברים מצוינים ועדיין אי אפשר לבחון אותו באמת כי אין לו שום מתחרה חוץ מגלי צה"ל.

גלעד ארדן: אתה לא יכול להשוות את המצב הזה מול המצב בטלוויזיה ומזה להסיק מסקנות.

גלעד ארדן: לא יכול.

<ברוך אסקרוב: אני לא אומר 'אל תיגעו', אבל בשירות - - -

גלעד ארדן: אבל לא שלא נגענו, שדרגנו.

גלעד ארדן: עד עכשיו גם זה לא היה בחוק.

<ברוך אסקרוב: אם יש רשתות, אני חושב שכולם ימחאו כפיים, ואם אתה תגיד שפחות רשת אחת - - -

קארין אלהרר: אדוני השר, ברוך.

גלעד ארדן: אז קבענו בחוק על איזה צרכים הוא צריך לתת מענה.

גלעד ארדן: אני אפילו הרחבתי את הצרכים אתמול לשידורים לילדים, כמו ששמת לב, ועכשיו בואו ניתן להנהלה ולדירקטוריון להחליט לפי כמה אנשים מאזינים לזה, באיזה זמן יש להם להאזין לזה, מתי הם יכולים להאזין לזה ולווסת את הכמה ובאיזה תחנות זה צריך להיות.

<ברוך אסקרוב: הם יחתכו, הם פשוט יחתכו.

<ברוך אסקרוב: זה שחתכו את א', זה לא בגלל שהיא לא הייתה בסדר, זה בגלל שהיא לא הייתה מוגנת.

<משה שגב: זה נקרא בעולם הטלוויזיה פרוגרמינג, אתה לא יכול בחוק להתערב בפרוגרמינג של - - -

<ברוך אסקרוב: אבל אתה עושה את זה בטלוויזיה עכשיו ברזולוציה מטורפת על כל - - -

גלעד ארדן: אז אם אתה מציע אני מוכן גם אולי לבטל את העניין בטלוויזיה כבר עכשיו ולכתוב - - -

<ברוך אסקרוב: לא, אני רוצה ליישר.

גלעד ארדן: ולכתוב גם שם שהיא תספק תכנים, שזה אולי לטווח ארוך הדבר הנכון יותר, ולהשאיר את זה - - - אתה אומר, מזה שאתה עשית איזה שהיא פשרה ובטלוויזיה קבעת את זה, בוא לא נתעלם מה - - -

<ברוך אסקרוב: למה פשרה?

<ברוך אסקרוב: אתה קידמת את העניין, עיגנת בחוק והגנת עליו.

<ברוך אסקרוב: עשה זאת בטובך גם על כלי תקשורת שהצליח לתת שירות למאזינים - - -

גלעד ארדן: אני צריך להגן על זכות הציבור לקבל - - -

<קריאה: גם הטלוויזיה.

<ברוך אסקרוב: גם הטלוויזיה, והיא מקבלת הגנה.

<אמיר גילת: ברוך, אתה לא חושב שרשת א' בעוד חמש או עשר שנים תהיה יותר טובה אם היא תהיה רשת אינטרנטית?

<אמיר גילת: למה לקבע אותה כרשת רדיו?

<ברוך אסקרוב: מה הקשר?

<ברוך אסקרוב: אני מדבר על התוכן.

<אמיר גילת: למה לקבע אותה כרשת רדיו?

<ברוך אסקרוב: כי בשביל להיות בעוד חמש או עשר שנים היא צריכה גם לעבור את השנה והשנתיים הבאות.

<קריאה: אז היא תעבור כמו עד היום - - -

<ברוך אסקרוב: לא, באמת, זה דיבורים.

קארין אלהרר: אנחנו שמענו, אבל הדיון מוצה.

קארין אלהרר: אתה הבעת עמדה.

<ברוך אסקרוב: אני מודה לך על האפשרות.

קארין אלהרר: השר התנגד ובזה אנחנו ממשיכים.

<אתי בנדלר: ברשותך אני רק מבקשת לחזור לתיקון סעיף 6 לחוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

<אתי בנדלר: השאלה היא בעצם לעופר.

<אתי בנדלר: סעיף 6 לחוק האמור קובע לא רק מי יועבר במסגרת תחנות השידור הספרתיות אלא גם איזה ערוצי טלוויזיה וערוצי רדיו יועברו בחדות רגילה ובאיזה ב-HD וסעיף 6 גם קובע סדרי עדיפויות, וקובע למשל מה קורה כשאין מספיק קפסיטי בתחנות השידור ואיך ייבחר מי שיועבר בכל זאת.

<אתי בנדלר: עכשיו אתם מוסיפים שלושה ערוצי שידור HD לרשות השידור וזה עלול לדחוק בתור למטה עוד יותר גופי שידור אחרים, אם, הלוואי יבוא יום והם ירצו להיות מועברים ב-HD.

<אתי בנדלר: אז למה?

<עופר מרגלית: השידור הציבורי נשאר עדיין בעדיפות ראשונה לעלות על מערך ה-DTT כי הוא שידור ציבורי - - -

<אתי בנדלר: שלושה ערוצים?

<עופר מרגלית: על כל ערוציו.

<עופר מרגלית: הוא שידור ציבורי והוא צריך להיות מונגש לכל הציבור בחינם.

<עופר מרגלית: ואין בעיה עם זה.

<אתי בנדלר: אז האם השר מודע לכך שעל ידי כך דוחקים את האפשרות של ערוצים אחרים?

<עופר מרגלית: אתי, לגבי העניין של הדוחקים, לפי המצב שאנחנו רואים אותו היום, וזו לא הערכה בשמים, זו הערכה מאוד סבירה, המקום שיש לנו יספיק לכל מי שיגיע.

<עופר מרגלית: אנחנו לא צופים כרגע בעיית קיבולת.

<אתי בנדלר: כי כל הזמן אתם דיברתם - - -

גלעד ארדן: הבעיה היא הפוכה.

גלעד ארדן: שלא יהיו מספיק - - -

<אתי בנדלר: אני יודעת, אמרתי אם יתגשם חלומנו המשותף ובכל זאת יתחילו לשדר יותר ערוצי טלוויזיה, כפי שהוסבר בזמנו, הקפסיטי של התחנה - - -

גלעד ארדן: זה לא החלום המשותף שלנו היחיד שלא יוגשם פה.

<אתי בנדלר: בתחום השידורים, אתה מתכוון.

גלעד ארדן: בכל תחום שיש לנו חלומות משותפים.

<עופר מרגלית: למרות זאת אני חוזר על מה שאמרתי, שבכל מגבלה, עדיין יש עדיפות שהשידור הציבורי על כל ערוציו יהיה מונגש לכולם בחינם - - -

גלעד ארדן: למה זה מגביל?

<עופר מרגלית: סדרי עדיפויות.

<אתי בנדלר: ההסבר שניתן בזמנו, בעת חקיקת הסעיף הזה, היה שיכולת הקיבולת - - -

גלעד ארדן: אבל היא גדלה.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<עופר מרגלית: היא גדלה מאז.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת לכמה היא גדלה, כל פעם - - -

<קריאה: 18 ערוצים זה אמור להגיע.

גלעד ארדן: לא, יותר.

<עופר מרגלית: הקיבולת גדלה, חד משמעית, כמעט בפי שניים.

גלעד ארדן: תסביר למה.

<עופר מרגלית: בטכנולוגיה החדשה של ה-mux - - -

<אתי בנדלר: מרבב.

<אתי בנדלר: המרבב.

גלעד ארדן: אבל איך היא נקראת?

<עופר מרגלית: מה שחשבנו בזמנו, כשדיברנו על שישה ערוצי SD, אפשר להעביר 11 ערוצים.

<אתי בנדלר: יפה.

<אתי בנדלר: אז למעשה לא תהיה בעיה ל - - -

<עופר מרגלית: אנחנו לא צופים בעיית קיבולת.

<אתי בנדלר: כל מי שיתדפק על הדלת, הדלת תיפתח לו, זה מה שאתה אומר.

<עופר מרגלית: כן.

קארין אלהרר: אמרת את זה לפרוטוקול.

גלעד ארדן: בוא נגיד שאני מאוד אשמח שזו תהיה הבעיה, שיהיו יותר מדי מתמודדים על הקיבולת.

גלעד ארדן: אנחנו מאוד נשמח.

גלעד ארדן: בשלב זה אנחנו מתקשים למצוא את המתמודדים על הקיבולת.

<אתי בנדלר: האם במקביל להגדלת הקיבולת גם ירד המחיר?

<אתי בנדלר: כי המחיר שנמסר בזמנו בשל כל ערוץ היה מאוד גבוה.

<אתי בנדלר: נשאר?

<עופר מרגלית: לא, ירד.

גלעד ארדן: עוד לא ירד.

<עופר מרגלית: לא, היא מדברת מבחינת עלויות פר ערוץ.

גלעד ארדן: לא, היא מדברת על הסעיף שיש אפשרות לשר האוצר ולי להסכים ל - - -

<עופר מרגלית: לא שמעתי שזה מה שהיא אמרה.

<עופר מרגלית: לא הבנתי שזה מה שהיא אומרת.

גלעד ארדן: עלויות, זה כולל הכול, זה גם העלות של ה - - -

<אתי בנדלר: גם הקיבולת הפנימית - - -

גלעד ארדן: כל העלות של ה - - -

<אתי בנדלר: עלות הפצת כל ה - - -

גלעד ארדן: גברתי, אני אגיד לך, הקדמה זה דבר מאוד בעייתי.

גלעד ארדן: באמת.

גלעד ארדן: כי פתאום הם רואים שעוד מעט יהיה דור רביעי ויהיו סיבים אופטיים והם אומרים 'מה אני צריך לשלם על הפצה בטכנולוגיה ישנה?

גלעד ארדן: ' וכמו שיודע להגיד לך, אני לא אצטט אותו, אבל יגידו לך שאם היום נגיד היו צריכים לקבל החלטה על חברת הלוויין, על יס, לא בטוח שהיו מחליטים היום להקים אותה.

גלעד ארדן: בגלל שהאפשרות להעביר על גבי האינטרנט הולכת ומשתפרת ועלות ההפצה המיושנות יותר הן הרבה יותר יקרות מאשר דרך האינטרנט.

גלעד ארדן: גם האיכות היא לא בהכרח - - -

<אתי בנדלר: אז האם אדוני צופה ביטול החוק, חוק הפצת שידורים באמצעות - - -

גלעד ארדן: אני לא צופה ביטול החוק, אבל אני צופה מורכבות ובעייתיות הרבה יותר גדולה ביישום שלו, כי מאז שהמדינה הקימה את מערך ה-DTT ועד שהגענו ליום שמרחיבים אותו, השיקולים של אנשים השתנו קצת.

קארין אלהרר: עוד הערות, גברתי?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 133.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: גברתי בטח ראתה, אם היא לקוחה של יס, שאפשר היום לקבל את כל התכנים של יס באייפד ובעצם על גבי רשת האינטרנט.

גלעד ארדן: מה זה אומר?

<אתי בנדלר: גברתך לא לקוחה של יס, אבל אולי אם כך מן הראוי - - -

קארין אלהרר: טוב, ועכשיו אחרי שעשינו גם פרסומת סמויה ליס - - -

<חגית ברוק: עכשיו אנחנו חוזרים ל-114.

<חגית ברוק: אני אקריא את 114, שדילגנו עליו.

קארין אלהרר: תיקון חוק שירות המדינה גמלאות.

קארין אלהרר: בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "115.

<חגית ברוק: תיקון חוק שירות המדינה (גמלאות).

<חגית ברוק: "בחוק שירות המדינה (גמלאות) (נוסח משולב), התש"ל-1970, בסעיף 105 – בסעיף קטן (ג1), אחרי "התשכ"ה-1965" יבוא "כנוסחו ערב ביטולו בסעיף 108 לחוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014" - - -

קארין אלהרר: רגע, אני עוצרת.

<אתי בנדלר: האם זה לא סעיף שהוועדה הייתה צריכה לדחות את הדיון בו?

<אתי בנדלר: במה שקשור לפרישת עובדים?

<דנה נויפלד: זה קשור לפנסיה של העובדים, שפרשו, או גמלאים, או שיפרשו.

גלעד ארדן: זה משפר את מצבם.

גלעד ארדן: במקום שהפנסיות יישארו בגוף שהיכולת הכספית שלו מוטלת בספק, זה עובר לאחריות המדינה, לשלם את זכויות הפנסיה.

<אתי בנדלר: לא, אני לא מביעה עמדה לגופו של הסעיף, השאלה רק אם זה לא בין הסעיפים שהיושבת ראש ביקשה - - -

קארין אלהרר: אבל זה משפר, זה לא מרע את מצבם.

גלעד ארדן: זה גם לא ישתנה בהתאם לתוצאות המשא ומתן עם ההסתדרות, אין לזה קשר.

גלעד ארדן: נכון?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, זה מה שאני שואלת.

קארין אלהרר: עורכת הדין ברוק, סליחה שקטעתי אותך.

<חגית ברוק: (מקריאה): "(1) בסעיף קטן (ג1), אחרי "התשכ"ה-1965" יבוא "כנוסחו ערב ביטולו בסעיף 108 לחוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014" (בסעיף קטן זה – חוק רשות השידור)" ובמקום "לחוק האמור" יבוא "לחוק רשות השידור"; אחרי סעיף קטן (ג1) יבוא: "(ג2) על אף האמור בכל דין או הסכם, מיום ביטולו של חוק רשות השידור, התשכ"ה-1965, בסעיף 108 לחוק השידור הציבורי, התשע"ד-2014, תשולם לגמלאי רשות השידור, מאוצר המדינה, קצבה שלה הם זכאים בהתאם להסדר פנסיה תקציבית, והרשויות הפועלות לפי חוק זה יהיו מוסמכות לפעול גם לגבי הגמלאים האמורים, כאילו היו עובדי המדינה; לעניין זה – "גמלאי רשות השידור" – מי שפרש לקצבה מרשות השידור וזכאי לקבלת קצבה לפי הסדר פנסיה תקציבית; "הסדר פנסיה תקציבית" – הסדר תשלומים המשולמים למי שפרש מרשות השידור מדי חודש בחודשו באופן רציף מרשות השידור לפי חוק זה או לפי הסכם במשך כל חייו, ולאחר מותו – לשארו, והכול בכפוף להוראות מגבילות כהגדרתן בסעיף 107ג".

<חגית ברוק: "

<אפרת פוקצ'ה: חוק רשות השידור, שכאן אנחנו מבטלים אותו, יש בו הוראה מסוימת שאומרת שעובדים שהם עובדי רשות השידור, התנאים שיחולו לגביהם הם תנאים שקבועים בחוק שירות המדינה גמלאות, ככל עובד קבוע בכתב מינוי בחוק שירות המדינה.

<אפרת פוקצ'ה: מאחר שאנחנו מבטלים את החוק הזה אנחנו צריכים לשמר את הזכות של אלה שפורשים בעקבות החוק ואלה שפרשו לפני ביטול החוק כדי שימשיכו לקבל פנסיה תקציבית כפי שהם מקבלים היום.

<אפרת פוקצ'ה: לכן אנחנו בעצם מתקנים את חוק הגמלאות בהתאם, כדי שתישמר להם הזכות כפי שהיא הייתה בעבר, והם ימשיכו לקבל פנסיה תקציבית.

<אפרת פוקצ'ה: זה עיקר התיקון.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: הערות?

<לזר צנדקוביץ: מה עם אלה שפרשו במסגרת הפרישה המוקדמת?

<אפרת פוקצ'ה: והם זכאים לפנסיה תקציבית מרשות השידור?

<תמנה עורב: לא כולם.

<אפרת פוקצ'ה: מי שזכאי לפנסיה תקציבית ימשיך להיות זכאי.

<לזר צנדקוביץ: לא, אני מקשר את זה למשהו אחר, להסכם שיחול על ה - - -

קארין אלהרר: מדובר על אנשים שהם זכאים לפנסיה תקציבית.

קארין אלהרר: מי שזכאי זכאי, הוא פשוט יקבל את זה ממשרד האוצר ולא מרשות השידור.

<אפרת פוקצ'ה: אני חייבת לציין שגם היום הם מקבלים.

<לזר צנדקוביץ: לא, היום אנשים בפנסיה תקציבית פרשו ולא קיבלו את ה-12%, התוספות שהיו במשק.

קארין אלהרר: תקשיב, אתה מדבר על הקבוצה של ה-50 איש?

<לזר צנדקוביץ: נכון.

קארין אלהרר: אם בסופו של דבר במשא ומתן שמתנהל עכשיו יוחלט שהם יהיו זכאים כתנאי הרפורמה אז הם יקבלו את הכול, את המלא, ואם לא, אז הם ימשיכו לקבל מה שהם מקבלים היום.

קארין אלהרר: אבל אין פה שום דבר שהשתנה חוקית, מצבם לא השתנה.

<אתי בנדלר: אלא אם כן שילמו לו פנסיה שלא בהתאם ל - - - בואי נגיד שאם שילמו לו, הוסכם לשלם לו פנסיה, כך אני מבינה, שלא בהתאם - - - שאילו הוא היה משולם ישירות על ידי משרד האוצר לא היו משלמים לו, אז אני לא בטוחה שהוא ימשיך לקבל.

<אפרת פוקצ'ה: אחד הסעיפים אומר שככל שניתנו חריגות שכר - - -

<אתי בנדלר: כי אני רואה שאתם אומרים בפירוש שהכול בכפוף להוראות מגבילות כהגדרתן בסעיף 107ג.

<אפרת פוקצ'ה: נכון.

<אפרת פוקצ'ה: אני גם אגיד שלגבי זה אין שינוי.

<אפרת פוקצ'ה: כלומר אני בכוונה נתתי את הרקע הכללי, כי גם היום לא אמורים לתת להם, אם יש חריגות שכר, רק קיבלנו את העניין הזה.

<אתי בנדלר: לא אמורים, אבל נניח לצורך העניין שלפי הסכם נתנו לו.

<אפרת פוקצ'ה: קיבלנו את העניין עקרונית.

<אפרת פוקצ'ה: שוב, הרי התנאים שלהם גם היום ממילא לפי החוק הקיים הם כמו התנאים של עובדי המדינה, הם לא אמורים לקבל יותר, גם אם הם מקבלים היום יותר יש עדיין עילה לאגף השכר לבוא ולדרוש את תוספות השכר, כי הן כביכול לא בכפוף לדין.

<אפרת פוקצ'ה: אנחנו פשוט מקבלים את העניין הזה, אומרים שלא רק אז לא יכולת לקבל מעבר מן הסתם, גם אם בטעות לא שמנו לב וקיבלת ביתר משהו, קיבלת משהו שלא היה מגיע לך לפי עניין שהוא חריגת שכר, גם היום לא תוכל לקבל אותו.

<וובה אדיסו: אני לא יודע אם אפשר להגיד שאם קיבלנו בלי שהודענו, שלא ידעתם, כי את החובות שנגיד היה צריך לשלם, עובדי רשות השידור, בכל מה שחל על עובדי מדינה, כן שילמנו וכן לקחנו את הדברים.

<אפרת פוקצ'ה: שילמתם, יפה מאוד, הכול בסדר, אז אין לנו בעיה.

<אפרת פוקצ'ה: אם יש מישהו במקרה שלא שילם, אז הוא צריך לשלם.

קארין אלהרר: טוב, אני מעלה להצבעה את סעיף 115.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: עכשיו אני מבקשת להעלות - - - יש מספר סעיפים שאנחנו יכולים להצביע עליהם כי יש נוסח וכו'.

קארין אלהרר: סעיף 58, עוצמת הקול בתשדירי פרסומת והודעות בקדימונים, 58.

<דנה נויפלד: לא היה תיקון.

קארין אלהרר: לא היה שינוי?

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: אז אני מעלה להצבעה את סעיף 58.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<דנה נויפלד: דנו בסעיף הזה, זה הסעיף שאומר שלא היה - - -

<קריאה: כן, אני יודעת מה זה היה.

<דנה נויפלד: לא היה שום תיקון בסעיף.

<דנה נויפלד: זה היה בפרק של הודעות חסות ופרסומות וקבענו ש - - -

<קריאה: נכון, אני - - -

קארין אלהרר: לא, היא גם אמרה את זה והיה דיון רחב בסעיף.

<דנה נויפלד: היועצת המשפטית של הוועדה ציינה את זה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדון בסעיף 62, איסור העברת נכסים.

<דנה נויפלד: דנו בזה, הקראנו את זה, זה פשוט לא הוצבע.

קארין אלהרר: אם אפשר רק במשפט?

<דנה נויפלד: דיברנו על זה.

<דנה נויפלד: להסביר עוד פעם?

קארין אלהרר: כן, בבקשה.

קארין אלהרר: סעיף 62.

<דנה נויפלד: זה הסעיף שקובע שאם וככל שהשר יקבע בתקנות שיש נכסים שהם חיוניים אז לא ניתן יהיה למכור אותם או להעביר אותם או לשעבד אותם אלא באישור השר.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 62.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: אני מבקשת להעלות להצבעה את סעיף 64.

קארין אלהרר: בעצם לבטל את סעיף 64, שעניינו בכך שלשר האוצר תהיה הסמכות לדון בהרכב התקציב, דרכי העברתו וכו'.

קארין אלהרר: צריך להעלות להצבעת הביטול, לא?

<אתי בנדלר: האמת היא שאם הוועדה לא מאשרת אותו אז הסעיף מת מאליו.

<אתי בנדלר: אז פשוט לא לאשר אותו.

<אתי בנדלר: המשמעות של זה היא מחיקת הסעיף.

קארין אלהרר: אוקיי, אז לא נאשר אותו.

גלעד ארדן: זאת אומרת אם היושבת ראש אומרת שהיא לא מעלה אותו בכלל להצבעה, אז למעשה הוא בטל?

<אתי בנדלר: כן, הוא לא אושר.

קארין אלהרר: אז אני לא מעלה את סעיף 64 להצבעה.

גלעד ארדן: וגם לא תעלי אותו.

קארין אלהרר: וגם לא אעלה אותו בעתיד.

<דנה נויפלד: אנחנו נעשה את פעולת המחיקה בוורד.

גלעד ארדן: אפשר לומר שמחקת את שר האוצר.

קארין אלהרר: למה אתה יוצא בכותרות פומפוזיות?

קארין אלהרר: וזה לא פרסונאלי כמובן, כל שר אוצר שיבוא בעתיד.

קארין אלהרר: סעיף 66, הלוואות למטרות פיתוח.

קארין אלהרר: הקראנו?

<דנה נויפלד: הקראנו והסברנו.

קארין אלהרר: לא היו הערות?

<דנה נויפלד: לא היו הערות.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 66, כנוסח ההצעה?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<דנה נויפלד: זהו, עברנו על כל הסעיפים שלא היו בהם תיקונים.

קארין אלהרר: יש לי את הרביזיה מאתמול.

גלעד ארדן: על איזה סעיף?

קארין אלהרר: על השתתפות חברי מועצה בשידור.

<אתי בנדלר: הגענו לסעיף האחרון להיום?

קארין אלהרר: כן, לצערי כי רב.

<אתי בנדלר: ממש מסלקים אותנו באמצע.

קארין אלהרר: כן, אנחנו בשוונג.

רינה פרנקל: התקדמנו.

קארין אלהרר: עברה חצי שעה מאז שהודענו על בקשתי לרביזיה בסעיף 26 עליו הצבענו אתמול, השתתפות חבר מועצה בשידורים.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את בקשתי לדון מחדש בסעיף.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הבקשה התקבלה.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הבקשה התקבלה.

קארין אלהרר: אני שבה ומבקשת מהוועדה לאסור את השתתפותם של חברי המועצה בלוח השידורים של השידור הציבורי החדש.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הבקשה עברה, הסעיף תוקן.

גלעד ארדן: עכשיו צמצמנו בעוד את מי שירצה להיות שם במועצה.

קארין אלהרר: בסוף תהיה מועצה סיירת מטכ"ל, אדוני.

גלעד ארדן: הם עוד לא ראו גם את כל איסורי ניגוד העניינים שדנה תכתוב להם וברנר ו - - -

<גדי בן יצחק: עד לכל זה יהיה מפרק.

קארין אלהרר: גדי, מה שלומך?

<גדי בן יצחק: תודה רבה.

<גדי בן יצחק: הצלחתי איכשהו גם לעבוד, גם לראות את הבנות שלי, יש לי שלושה ילדים בצבא, שתי בנות הגיעו הביתה.

קארין אלהרר: אני רוצה להעלות להצבעה את סעיף 27, פיזור המועצה.

קארין אלהרר: דנו בסעיף הזה עוד קודם, אבל אני מבקשת מהוועדה להתייחס - - -

<דנה נויפלד: זהו, סיימת?

קארין אלהרר: על הרביזיה סיימתי, אני עכשיו ב-27.

קארין אלהרר: אני מבקשת להעיר את תשומת לב הוועדה לדבר הבא.

קארין אלהרר: הסעיף הזה מדבר על סמכותו של השר הממונה לפזר את המועצה.

קארין אלהרר: כמובן שהמקרים שבהם אפשר יהיה לפזר את המועצה, כפי שנאמר כאן לפרוטוקול, הם מקרים חריגים וזה ייעשה כמובן במשורה ורק בקיצון שבקיצוניים, אבל אמרנו שמנקים מהפוליטיקה ונעשה זאת עד כמה שניתן ולכן אני הייתי מבקשת לצמצם עוד יותר את היכולת ולכן אני מציעה נוסח.

קארין אלהרר: גברתי, אם תוכלי להקריא את זה בבקשה.

<אתי בנדלר: הנוסח המוצע על ידך הוא כדלקמן: 'פיזור המועצה.

<אתי בנדלר: נוכח השר כי המועצה אינה ממלאת את התפקידים והחובות שהוטלו עליה לפי חוק זה, כך שהתנהלות התאגיד נפגעת באופן מובהק ומשמעותי, ובכלל זה כי המועצה לא הגישה לאישור תקציב שנתי מאוזן של תאגיד השידור הציבורי בהתאם להוראות 22 לחוק יסודות התקציב, או לא קיימה ישיבות בתדירות שנקבעה לפי סעיף 18(א), או לא מילאה את תפקידיה בכל הנוגע למילוי חובות תאגיד השידור הציבורי לפי סעיף 68, רשאי השר לפנות לממשלה בבקשה בכתב על מנת שתתרה במועצה בצירוף הודעה מנומקת בכתב כי אם בתוך תקופה שקבעה לא תמלא המועצה את חובותיה תפזרה'.

<אתי בנדלר: סעיף (ב) נשאר אותו דבר, 'לא מילאה המועצה את חובותיה כאמור בסעיף קטן (א) בתוך התקופה שקבעה הממשלה בהתראתה, רשאית הממשלה להורות על פיזורה'.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להעיר שהנוסח הזה מצמצם מאוד את שיקול הדעת של השר.

<אתי בנדלר: כמובן ברמת הנוסח הסופי ייתכן שעוד נקציע את זה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: ברכות.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: אדוני השר, לעניין המינוי של יו"ר ועדת האיתור, דיברנו קודם על הנושא וכפי שגם אמרת בדיון שהתקיים במליאה בקריאה הראשונה בהצעת החוק, אמרת שכדי לא לבזבז את הזמן היקר של ההקמה אתה מודיע שאתה בעצם מתחיל בתהליך.

גלעד ארדן: עוד לא התחלתי, אני רוצה להתחיל בו.

קארין אלהרר: ברור.

קארין אלהרר: רוצה להתחיל בתהליך איתור השופט, שהוא יהיה יו"ר - - -

גלעד ארדן: אני לא מאתר אותו.

קארין אלהרר: ברור.

קארין אלהרר: בוא תגיד אתה.

גלעד ארדן: הסברתי את זה קודם, לפני שעתיים-שלוש בדיון.

גלעד ארדן: אני מבקש את אישור הוועדה להוסיף סעיף להצעת החוק, הסעיף הזה הוא לאחר דיון והסכמת משרד המשפטים שבמידה שפעולות והליכים שיבוצעו טרם פרסום החוק - - -

<אתי בנדלר: טרם כניסת החוק לתוקפו.

גלעד ארדן: טרם לבחירת דירקטוריון הרשות, כל עוד הם עומדים בהליך שקיים בחוק, של מינוי שופט, בהתייעצות עם נשיא - - -

<אתי בנדלר: רק על יו"ר המועצה אתה מדבר.

גלעד ארדן: הפעולה שלי היא רק יו"ר הוועדה, אבל הוא ממשיך, הוא ממנה עוד שניים, הם עוברים לאישור ברנר.

גלעד ארדן: אני לא צריך לנגוע בכל חוליה וחוליה.

<קריאה: נראה לי שגם השופט אמור לעבור את ברנר.

קארין אלהרר: היו"ר.

גלעד ארדן: בסדר, אין לי בעיה.

גלעד ארדן: זה היה משעשע אם זה היה עליון, לראות איך ברנר היה דן ב - - - היה מעניין לראות.

קארין אלהרר: זה יכול להיות עליון או מחוזי, אדוני, אני מזכירה לך.

גלעד ארדן: אני זוכר היטב.

גלעד ארדן: זה העיקרון.

גלעד ארדן: העיקרון הוא למעשה שככל שההליכים מתבצעים בהתאם להליכים בחוק לא ייפגע תוקפם מחמת זה שהם החלו לפני יום פרסום החוק.

גלעד ארדן: אני אומר את זה נכון, גב' גלוק?

<גדי בן יצחק: שאלת תם לשר.

<גדי בן יצחק: שמעתי את ההערה שלך לעניין סיירת מטכ"ל ואני מבין באמת מה יהיו הקשיים למישהו שיש כל כך הרבה סייגים עליו, למצוא את האמיצים שיהיו בוועדה הזאת עם כל זה - - -

גלעד ארדן: אני אמרתי סיירת מטכ"ל?

קארין אלהרר: אני אמרתי סיירת מטכ"ל.

<גדי בן יצחק: בסדר.

<גדי בן יצחק: בהמשך לדבריך, אתה צריך למצוא עכשיו אמיץ שיישב עם עוד שניים ולמצוא את העשרה האמיצים בחתול בשק, כי אף אחד לא יודע איך החוק ייראה ואיך הרשות העתידית תיראה.

<גדי בן יצחק: זה קצת תמוה בעיניי, אבל זה לא אני, זה אתה ולכן הכבוד על גודל המשימה.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: קודם כל אני צריך אמיצות ולא אמיצים, כי הרוב זה - - -

קארין אלהרר: רוב של שש לפחות.

גלעד ארדן: כן ויצטרכו גם להסביר לכולם שמבחינת, אני מניח, ניגודי עניינים, יחולו הרבה מאוד מגבלות.

גלעד ארדן: אם זה יופיע בחוק אז הוא יבדוק את זה.

גלעד ארדן: אבל אם החוק מכיר בהליך הזה, אז ודאי שהוא יסכים ל - - -

<לזר צנדקוביץ: האם עובד רשות השידור יכול להיות במועצה?

<לזר צנדקוביץ: או ועד המליאה, או ועד המנהל, או יושב ראש הרשות - - -

<קריאה: לשעבר.

<לזר צנדקוביץ: לא, הוא נמצא עוד ב - - - יושב ראש של הרשות.

<קריאה: הוא יהיה לשעבר.

גלעד ארדן: לא יודע.

גלעד ארדן: השאלה היא משפטית.

<אתי בנדלר: מה השאלה?

גלעד ארדן: האם עובד הרשות יכול להיות יו"ר הרשות החדשה.

<תמנה עורב: לאו דווקא יו"ר, אולי נציג.

גלעד ארדן: אבל אלה שאלות שברנר ידון בהן.

<לזר צנדקוביץ: האם זה לא ניגוד אינטרסים?

<אתי בנדלר: אני מציעה לא לתת את חוות הדעת בשליפה כרגע.

<אתי בנדלר: אז הוועדה מצביעה בעד הוספת סעיף שעניינו אשרור פעולות שנעשו בהתאם לחוק לאיתור יו"ר ועדת האיתור וחברי ועדת איתור.

<אתי בנדלר: לא תספיקו מעבר לזה.

גלעד ארדן: מה, כי הוא לא יספיק מעבר לזה?

<אתי בנדלר: ודאי.

<אתי בנדלר: במקרה הטוב אתה תצליח לאתר יו"ר ועדת איתור.

גלעד ארדן: האמת שאת צודקת, כי הוא צריך אחרי זה לנסח מודעה והוא צריך - - - מולך הוא צריך לנסח מודעה?

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אוקיי.

<אתי בנדלר: נכתוב יו"ר ועדת איתור וחברי ועדת איתור.

קארין אלהרר: אז אני מצביעה על העיקרון?

<אתי בנדלר: כן.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את העיקרון, אני לא יודעת איזה סעיף זה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: העיקרון עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: העיקרון אושר.

<אתי בנדלר: אני רוצה להסביר.

<אתי בנדלר: יש הרי סעיף 83, שעדיין לא אושר, 'הליכי המינוי לפי חוק זה של ועדת האיתור ושל האורגנים של תאגיד השידור הציבורי יחלו ביום פרסומו'.

<אתי בנדלר: אחרי שהוועדה תאשר את זה מצדי אפשר כבר - - - לא, כי אתם צריכים עוד לתת תשובה.

<אתי בנדלר: דילגנו על הסעיף הזה, אני מזכירה לכם, כי - - -

<קריאה: לא, כי - - -

<אתי בנדלר: שיביאו נוסח חלופי, בגלל שאמרנו שיש את העניין של מנהל חטיבת החדשות ואולי עוד מינויים, לראות איך זה מתיישב עם סעיף 19 או שצריכים להוסיף עוד מנהלים לסעיף הזה.

<אתי בנדלר: מכל מקום יהיה נוסחו אשר יהיה, בסופו יבוא 'ואולם', ואז יהיה אשרור פעולות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת יהיה איזה שהוא יחס בין הסעיף הזה לבין סעיף האשרור, או שזה יהיה באותו סעיף - - -

<דנה נויפלד: מה זה הסעיף הזה?

<אתי בנדלר: סעיף 83, שאומר שהליכי המינוי לפי חוק זה של ועדת האיתור ושל האורגנים של התאגיד, שזה פחות רלוונטי, יחלו ביום פרסומו.

<דנה נויפלד: אבל אמרנו שנוכח זה שסעיף 19 - - -

קארין אלהרר: הם מוותרים על 83.

<אתי בנדלר: אתם החלטתם סופית לוותר על זה?

<דנה נויפלד: זה מה שאמרנו.

<אתי בנדלר: אוקיי, אז סעיף 83 לא יעלה בכלל להצבעה?

קארין אלהרר: לא.

<דנה נויפלד: אנחנו אמרנו שנוכח זה - - - את העלית את העניין של סעיף 19 - - -

גלעד ארדן: אל תחברו רגע בין מה שעשינו - - - אני רוצה להבין מה המשמעות של 83.

<דנה נויפלד: 83 דיבר על המצב - - - הוא לא קשור למה שדיברנו עכשיו, כי אנחנו דיברנו על - - -

<אתי בנדלר: זה מאוד קשור.

גלעד ארדן: הוא קשור, כי מוזכרת ועדת האיתור.

<אתי בנדלר: זה מאוד קשור, כי כתוב כאן בפירוש שהליכי המינוי יחלו ביום פרסומו.

<דנה נויפלד: התחלנו בדיון בסעיף 19, שאומר שאפשר להתחיל בכל מה שקשור - - - כאשר גם החוק חוקק, טרם - - - על מנת להכניס אותו לתוקף אפשר להתחיל את המינוי, נכון?

<דנה נויפלד: לכן נשאלת השאלה האם הסעיף הזה מיותר בכלל, נכון?

<אתי בנדלר: נוכח סעיף 19 לפקודת הפרשנות.

<דנה נויפלד: עכשיו את מדברת על סעיף שהוא לא קשור לסעיף 19, כי הוא בא לאשרר משהו לפני שהחוק חוקק.

<אתי בנדלר: לפני, ברור.

<אתי בנדלר: נכון.

<דנה נויפלד: אז אנחנו מדברים על שני דברים נפרדים.

<דנה נויפלד: נוכח הערתך בבוקר אמרנו שנוותר על סעיף 83 - - -

<אתי בנדלר: לא אמרתם, אמרתם שתבדקו.

<אתי בנדלר: את מודיעה עכשיו שתוותרו?

<דנה נויפלד: אמרנו שנוותר.

גלעד ארדן: לא, היא אמרה גם אז שהיא תוותר.

<אתי בנדלר: אוקיי, אז הסעיף לא יעלה להצבעה.

<דנה נויפלד: בסדר, הבנתי נכון עכשיו?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: אז רק מוסיפים סעיף.

<דנה נויפלד: כן, ולהוסיף את הסעיף של האשרור.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: אז בניגוד לתחזית שתהיה ישיבה ארוכה, בצער רב אני נאלצת לנעול את הישיבה מוקדם מן הצפוי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: סוף שבוע נעים לכולם.