הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 124, 2014-06-15 10:00

אמנון כהן: ברשות

אמנון כהן: כם אנחנו נתחיל.

אמנון כהן: קודם כל אני מודה לכם על ההיענות לביקור שלנו כוועדה.

אמנון כהן: הוועדה לביקורת המדינה קיימה דיון ב-1.1.2014 בדוח מבקר המדינה שהתייחס לליקויים שגילו כאן ברשות שדות התעופה.

אמנון כהן: הנושאים שעלו זה כל הנושא של מערכות בידוק ביטחוני אוטומטי, היה בג"צ בנושא הזה ואז אתם אמרתם שבחודש מרץ-אפריל הפיילוט יתחיל.

אמנון כהן: אנחנו עקבנו בתקשורת, באמת עשיתם עבודה מצוינת, יותר מאוחר אנחנו נלך לראות את המסלול.

אמנון כהן: גם הנושא של התשאול, הבנתי שהולך לקבל אצלכם מענה.

אמנון כהן: גם עלה הנושא, על ידי פניות אלינו ולמשרד מבקר המדינה, לגבי תיירים שבאים לתיירות מרפא מסוימת.

אמנון כהן: הם לא באים רשמית, הם באים מאזורים מוסלמים ולנו כמדינה חשוב לטפל בהם, שישקיעו את הכסף שלהם פה במדינה ולא יילכו למדינות אירופאיות, שגם שם יש רמת רפואה גבוהה ביותר, ונתקלנו בפניות שהנושא הזה אצלנו לא מוסדר.

אמנון כהן: זה נושא חדש, אנחנו לא מספיק ערניים לרגישות הזאת, לכן ביקשתי את ביקורת הגבולות, שיהיו כאן איתנו, כדי ללבן את הדברים.

אמנון כהן: אפילו ביקשנו שיעשו איזה שהן הדרכות לכל אלה שבאים במגע ישיר עם הפונים, שלא נעשה נזק, כי באמת יש תדמית טובה למדינת ישראל, גם לרפואה במדינת ישראל, והוא אוהד את מדינת ישראל, ופתאום הוא בא ועל ידי שוטרת שם בגבול, שהיא קצת לא מתייחסת אליו כמו שצריך, הוא הופך את היחס שלו.

אמנון כהן: אלה אנשים מכובדים, לפעמים הוא שר, לפעמים הוא איש פרלמנט, לפעמים איש עסקים מכובד מאוד ויש לו השפעה במדינה שהוא נמצא בה, חשוב לנו שהתדמית שלנו תיראה כמו שצריך.

אמנון כהן: זה נושא אחד.

אמנון כהן: ברוכים הבאים, כבוד חבר הכנסת משה גפני.

אמנון כהן: אנחנו התחלנו, זה דיון המשך של הוועדה לביקורת המדינה, ואז קבענו שנעשה סיור ואנחנו כאן.

אמנון כהן: הנושא השני שדיברנו זה הנושא של מגדל הפיקוח החדש, מערכת בטיחות.

אמנון כהן: תעדכנו אותנו איפה זה עומד, כי דיווחתם אז שבסוף 2014 הנושא הזה יקבל את הביטוי שלו.

אמנון כהן: נושא שלישי שעלה, הנושא של שינוי מערך המסלולים בנתב"ג וגם זה הבנתי שהתחיל לעבוד.

אמנון כהן: רק אני אומר, כנראה שידעו שאני מגיע לכאן, הוצפתי במיילים בשישי ובמוצאי שבת, אלפי מיילים מדרום תל אביב, אפילו ציינו את מסלול 12.

אמנון כהן: יש להם קצת בעיות שם, אני לא יודע איך זה עובד, כי הבנתי שזה עובד 24/7, זה שמים פתוחים, זה המסלול הזה.

אמנון כהן: נחשפתי לזה, אז נראה אם התקדם גם שם.

אמנון כהן: אנשים חוזרים הביתה, רוצים לנוח ולישון וזה מפריע להם כנראה, אז תציינו גם את הנושא הזה.

אמנון כהן: הנושא הרביעי שהיה, הקמת נמל תעופה בתמנע.

אמנון כהן: גם שם זה התעכב הרבה זמן והבנתי, על פי מה שאתם מטפלים היום, שב-2017 זה צריך להיות גמור.

אמנון כהן: אז תעדכנו אותנו איפה אנחנו עומדים.

אמנון כהן: הנושא החמישי הוא כל הנושא של ביקורת גבולות, שאמרת שיותר מאוחר אנחנו נראה, כניסה ויציאה של אזרחים.

אמנון כהן: אדוני חבר הכנסת גפני, יש לנו הרבה פניות של אנשים שבאים לפה כתיירות מרפא, אנשים מכובדים מאוד, הם לא באים רשמית, הוא לא רוצה, אין לו אישור של אותה מדינה, זו מדינה מוסלמית, הוא יודע שהרפואה פה טובה, הוא בא, ואז מתחילים להוציא לו את הקישקעס.

אמנון כהן: אולי לפעמים הוא הולך גם למדינות שעוינות לנו, זה מופיע בדרכון שלו, יכול להיות, אנחנו ודאי צריכים לבדוק, אבל את הרגישות אנחנו צריכים, כי זה נושא חדש, ואנחנו מפסידים פה גם אנשים וגם התדמית שלנו נפגעת כי האנשים האלה משפיעים במדינותיהם.

אמנון כהן: עד שהם באים, הם היו פרו ישראלים, פרו מדינת ישראל, וכשהם הולכים לשם הם אומרים 'וואלה, אל תבוא לשם יותר'.

אמנון כהן: אנחנו לא רוצים להגיע לזה, סך הכול המטרה של כולנו משותפת ואנחנו באמת רוצים - - - ברגע זה אנחנו נותנים לכם את הבמה, מה שאתם רוצים, אנחנו לשירותכם.

עובדיה עלי: אני רוצה להתייחס.

עובדיה עלי: קודם כל ברוכים הבאים, אני מאוד שמח שאתם כאן ואני מקווה שאין טוב מראה עיניים מהלך נפש ומראה העיניים כאן יבהיר דברים.

עובדיה עלי: לעיתים הדברים גם ייראו אחרת אחרי שרואים את הנושאים בפועל, לא תמיד כצעקתה ולפעמים גם, אפילו אני בשיחה שהייתה לי עם היושב ראש, אמרתי לו שלעיתים אני מתרשם שהביקורות של מבקר המדינה הן מאוד הוגנות ולדעתי במידה רבה גם אנחנו מקלים עם אלה שעוברים עבירות.

עובדיה עלי: אני לא מדבר כרגע לצד הפלילי, אני מדבר הפוך על הפוך, אז אולי זה נשמע לא מתקבל על הדעת שמבוקר מדבר בצורה כזאת, אני לא מדבר כרגע על ההיבט הפלילי, אני מדבר על דברים שהם באמצע, דברים בתחומים של אתיקה ושל מוסר ודברים אחרים ואני חושב, ככה הערה כללית, שצריך להיות בקטע הזה יותר מחמיר כדי לתקן את זה.

עובדיה עלי: אני רואה את זה כדירקטור בחברות ממשלתיות, כשמתחילים להטיל אחריות אישית על מבוקרים גם ההתייחסות משתנה בצורה הרבה יותר רצינית.

עובדיה עלי: זו הערה כללית לנושא הזה, החברים כאן לא כל כך יאהבו אולי לשמוע את הדברים, אבל אני אומר את מה שאני חושב, כמו תמיד.

אמנון כהן: אז מה אתה רוצה, שניתן סמכות למבקר המדינה שיוריד אנשים מתפקידם?

אמנון כהן: זאת אומרת אם מישהו נכשל, נוריד אותו מתפקיד?

עובדיה עלי: אתה יודע מה, במקרי קיצון גם זה.

עובדיה עלי: אני לא יודע, אני לא אומר ככה - - -

משה גפני: כן, אבל הוא אומר שפה זה לא המקרה.

עובדיה עלי: יכול להיות שגם כאן המקרה, זה לא שייך.

עובדיה עלי: אתה יודע מה?

עובדיה עלי: עובדה שאני פיטרתי כאן מנכ"ל.

עובדיה עלי: למה פיטרתי מנכ"ל?

עובדיה עלי: כל כך פשוט לפטר מנכ"ל?

עובדיה עלי: אז כאן - - - מילא את התפקיד הזה של הביקורת בעניין הזה.

עובדיה עלי: חשבתי שהוא לא מתפקד טוב, הדחתי אותו.

אמנון כהן: צריך לשים אותך בנמל אשדוד.

עובדיה עלי: לא רוצה.

עובדיה עלי: ביקשו ממני כבר - - -

משה גפני: באמת?

עובדיה עלי: לא, עזוב אותי.

עובדיה עלי: זה רק דרך אגב אני אומר את הדברים האלה.

אמנון כהן: יש עניין, ודאי - - -

עובדיה עלי: זה לא נוגע לעניין, אבל אני אומר - - -

אמנון כהן: אבל אתה חייב לקבל תגובה.

אמנון כהן: אני אומר, יש לנו התלבטות גם בכנסת, עד כמה נרחיב את הסמכות של מבקר המדינה.

אמנון כהן: אנחנו גם בוחנים איך בעולם נהוג, מה הסמכויות, עד איפה אפשר, עד איפה אפשר לתת סמכות.

אמנון כהן: זה עדיין בדיונים.

אמנון כהן: אני חושב שהיום, לפי חוק, הם עובדים באופן מידתי, דווקא יש איזון טוב.

אמנון כהן: אם צריך להוסיף עוד משהו, אני יודע שמבקר המדינה הקודם מאוד ביקש לתת לו עוד סמכויות, הנוכחי פחות, הוא חושב שיש לו מספיק כלים לנושאים האלה, אבל אנחנו נבחן.

אמנון כהן: אנחנו, כמחוקקים, צריכים לבחון את הסוגיה, אם נראה שיש ביקורת שהולכת וחוזרת על עצמה ודברים לא מבוצעים, כי אין איזה שהן סנקציות קשות - - - אבל אני מתרשם עד היום, אני כבר פעם שנייה יושב ראש ועדה לביקורת, באמת אם ועדה עושה עבודתה נאמנה ועושה דיוני מעקב, כמו שאנחנו עושים פה, על תיקון ליקויים, כמעט עד הסוף, כמעט 90%-100% יש תיקון ליקויים.

אמנון כהן: במערכות הביטחון בכלל 90%-100%.

אמנון כהן: באמת, אני מתפלא, הם באים כבר אליי לביקורת לדיון הראשון וכבר עשו עבודת מטה, כבר עם ביצוע.

אמנון כהן: יותר קשה לנו עם משרדי הממשלה, גם שם 70%, אבל הכי קשה במשרד האוצר.

אמנון כהן: משרד האוצר זה כאילו אישיות נפרדת, שם אנחנו מטפלים.

אמנון כהן: אולי שם נעשה סנקציות ישר, נוריד את הראש, נוריד את שר האוצר.

עובדיה עלי: אני לא כל כך נוגע - - - בכל זאת מצאתי לנכון, לא כל יום יש הזדמנות, אדוני היושב ראש - - -

משה גפני: המסקנה של ועדת הביקורת זה להחליף את שר האוצר?

משה גפני: אם זו המסקנה, אז זו מסקנה - - -

אמנון כהן: לא שר אוצר שיעשה עבודתו נאמנה.

עובדיה עלי: אני מבין שלא כל יום יש הזדמנות לפגוש את חברי ועדת הביקורת וחשבתי כאזרח, כ - - -

משה גפני: אמירה נכונה.

עובדיה עלי: לתשומת לבכם.

עובדיה עלי: יכול להיות שזה לא לעניין, אני לא כל כך בקי בעניין ועדת ביקורת המדינה, אבל הנושא הזה בכלל בציבוריות הישראלית, יש לי רושם שההתייחסות לנושא של מבקר המדינה היא לא התייחסות - - - יש יום אחד דיבורים בעיתונים, אחר כך מאחסנים את הדוחות באיזה שהוא מקום על איזה שהוא מדף ובזה נגמר העניין.

עובדיה עלי: אני הערתי הערה.

משה גפני: היום יש שיפור בדבר הזה.

עובדיה עלי: בסדר, קחו את זה לתשומת לב.

אמנון כהן: תומר, אתה רוצה להתייחס, אני מבין.

אמנון כהן: היועץ המשפטי של הוועדה שלנו.

עובדיה עלי: עזוב, בוא לא נהפוך את זה לנושא.

<תומר רוזנר: רק הערה קצרה.

<תומר רוזנר: הוועדה תיקנה את החוק לאחרונה של עובד ציבור שלא מקיים את המלצות מבקר המדינה ללא הצדקה סבירה, אפשר להעמיד אותו לדין משמעתי.

עובדיה עלי: טוב מאוד.

אמנון כהן: וזה מספיק?

עובדיה עלי: אני לא מסתפק בזה, אבל זה חשוב.

עובדיה עלי: בואו נמשיך הלאה.

אמנון כהן: בבקשה.

עובדיה עלי: אני לא רוצה להפוך את זה לנושא, רק דרך אגב, אגב אורחא, את העניין הזה.

עובדיה עלי: אני אגיד לך, בכמה נושאים כאן, בדרך כלל אחת הבעיות שלנו, של רשות שדות התעופה, אני אגיד לכם כמה מילים על הרשות ואחר כך אכנס ל - - - יש המון נושאים שבעצם לא נוגעים אלינו ישירות והם מופנים אלינו.

עובדיה עלי: קחו למשל נושא של דרום תל אביב, שהערת, אדוני היושב ראש.

עובדיה עלי: מי שקובע את נתיבי הטיסה, מאיפה טסים, איך טסים, באיזה גובה, זה בכלל לא אנחנו, זה רת"א, רשות תעופה אזרחית.

עובדיה עלי: אנחנו בסך הכול אופרטור שמבצע את המדיניות הזאת.

עובדיה עלי: יש רגולטור שקובע את הדברים האלה, אבל תבוא תעשה משאל עם, תראה ש-99% באים וטוענים רשות שדות התעופה עושה את מה שעושה.

עובדיה עלי: אני כבר לא מדבר, עוד לא נמצא בעולם המטוס הזה שככה נוחת אנכית ולא צריך בכלל לטוס מעל איזה שהוא אזור, בכל מקרה אתה צריך לטוס מעל דרום תל אביב או מעל ראש העין.

עובדיה עלי: בראש העין יצעקו, בראש העין ובמודיעין, במודיעין יצעקו, חולון תצעק.

עובדיה עלי: מישהו יצעק, אין לזה סוף.

עובדיה עלי: בעניין הזה כמובן צריכים למצוא את האיזונים הנכונים, אבל זה בדיוק לא התפקיד שלנו וכדאי שנהיה מודעים לכל הנושא הזה.

עובדיה עלי: נושא שני, שתמיד מעירים נגד הרשות.

עובדיה עלי: יש לי הרבה ביקורת על מה שנעשה כאן, אני לא שלם עם כל מה שנעשה כאן ולא פעם אני כאן יזמתי כאן דיונים ביחס לאיך מתנהגים לנוסעים, גם ערבים, ולא רק כשמדובר על יהודים, שצריך להיות אדיב ומנומס, ואם לא, צריך לטפל בזה, ולא אחת הדחנו אנשים בגלל זה.

עובדיה עלי: אין כאן הנחות, עד כמה שהדברים מגיעים אליי לפחות, אני לא עובר לסדר יום על דברים.

עובדיה עלי: אבל יחד עם זה יש המון נושאים שנזרקים לעברנו, אבל בעצם זאת לא אחריות שלנו.

עובדיה עלי: יש אחריות ויש סמכות, האחריות יוצאת עלינו, הסמכות היא בכלל של גורם אחר.

עובדיה עלי: כל נושא הביקורות, אדוני היושב ראש, בתחום הביטחוני יש הנחיות של השב"כ, אנחנו גוף מונחה, ואם צריך לעשות כך או אחרת, זה בכלל לא בשליטה שלנו.

עובדיה עלי: אני מציע פעם לבחון את הדברים האלה, תקינים, לא תקינים, טעונים תיקון, לא טעונים תיקון, זו סוגיה אחרת לגמרי.

עובדיה עלי: תרצו?

עובדיה עלי: יש לי גם דעה בעניין הזה, אבל בקטע הזה לבוא ולומר איזה נוצרייה מחיפה באה לאילת ובדקו לה את מה שבדקו לה.

עובדיה עלי: אני מבין את זה, זה באמת נשמע דבר מאוד לא יפה, לא תקין, לא בסדר, אבל אלה ההנחיות ואם לא מבצעים את ההנחיות וחלילה קורית איזה תקלה, אתם מבינים כאן אל מי יפנו את האצבע המאשימה.

עובדיה עלי: כך שבקטע הזה תמיד צריך לראות את ההבחנה בין גוף מנחה, מי הרגולטור, לבין גוף מבצע, במקרה זה אנחנו.

עובדיה עלי: זאת הערה כללית ביחס לביקורת גבולות.

עובדיה עלי: אנחנו מתעסקים בביקורת גבולות?

עובדיה עלי: זה בכלל לא בסמכות שלנו, זה נושא של ביטחון.

עובדיה עלי: אנחנו מבצעים, אבל ההנחיות לא שלנו.

עובדיה עלי: בנושא של נתיבי טיסה, בסוף אומרים רשות שדות התעופה, אבל זה לא אנחנו.

עובדיה עלי: כדאי בקטע הזה לראות את ההבחנה.

עובדיה עלי: לא תמיד התקשורת, במדיה, מבחינים בעניין הזה, אבל תמיד צריך לראות את האחראים לעניין הזה.

עובדיה עלי: אם יש ביקורת, צריך כמובן לבצע אותה, תאמינו לי, בכל נושא כזה תזמינו אותי כאזרח, יש לי מה להגיד, אבל זה לא שייך כרגע לתפקידי כיושב ראש רשות שדות התעופה.

עובדיה עלי: זו הערה כללית שבעצם היא תהיה שזורה על כל הדיונים במשך כל היום.

עובדיה עלי: את הקטע הזה כדאי תמיד להפנים, לא כולם מודעים לקושי הזה בין אחריות לסמכות.

עובדיה עלי: הנושא השלישי שרציתי כאן להבהיר.

עובדיה עלי: לפני כמה שנים היינו גוף עם תקציב גירעוני.

עובדיה עלי: כשנכנסתי לכאן, הפסדנו, הביאו תקציב גירעוני, אני חושב שאתה היית יושב ראש ועדת הכלכלה, נדמה לי, כשפניתי אליך באותם ימים.

עובדיה עלי: נעשו כמה פעולות בעניין הזה, לא רק בתחום של האגרות, אלא גם בתחום המסחרי יותר, בתחום של תקינות, לא נותנים כאן הנחות של עשרות מיליוני דולרים לכל מיני זכיינים וכל מיני דברים מהסוג הזה, זה עבר מן העולם, חלף מן העולם.

עובדיה עלי: אין את התופעות האלה שהיו פעם.

עובדיה עלי: היום אנחנו מרוויחים הרבה כסף, אנחנו מרוויחים את זה ביושר, בעבודה מאומצת של כולם.

עובדיה עלי: בשנים האחרונות אנחנו אישרנו תקציב של 5 מיליארד שקל לפיתוח.

עובדיה עלי: 5 מיליארד שקל, אבל הכול ממקורות עצמיים.

משה גפני: מה זה מרוויחים?

משה גפני: מה פירוש המילה מרוויחים?

אמנון כהן: אגרות, עניינים, מסחר.

משה גפני: לא, כמה כסף.

עובדיה עלי: אני אגיד לך, בשנה האחרונה קצת למעלה מ-500 מיליון שקל.

משה גפני: רווח?

עובדיה עלי: כן.

עובדיה עלי: אני מבין שכאן במדינה קשה להרוויח, אתה מבין?

עובדיה עלי: מתי מעריכים גוף?

עובדיה עלי: כשהוא מפסיד וקורס.

עובדיה עלי: גוף שקורס, פושט רגל, מצדיעים לו.

עובדיה עלי: גוף שמרוויח, מנהל את זה כמו שצריך, אז צריך כאן - - -

אמנון כהן: מי אמר לך את זה?

עובדיה עלי: כמו כל הגישה לעשירים.

עובדיה עלי: מי שמרוויח אז הוא כבר פסול.

עובדיה עלי: צריך להפסיד כסף, לתת הנחות, לבזבז כספים, להעלות שכר, ואז כולם מצדיעים.

עובדיה עלי: אני מקדים את העניין הזה מראש, מפני שאני מכיר את הגישה, חס וחלילה לא שלכם, אני מדבר על העיקרון.

עובדיה עלי: זו אותה חברה, אלה אותם אנשים, אלה אותן פעולות, אבל יש שינוי אחד, בניהול.

אמנון כהן: אבל אל תגיד שהרווחת, כי ועד העובדים יבוא יגיד 'תביא תוספת'.

עובדיה עלי: אין לי בעיה, אני בעד העובדים.

עובדיה עלי: גם כאן יש איזה רושם מוטעה.

עובדיה עלי: סך הכול ועד העובדים כאן הוא ועד עובדים אחראי, מתנהג - - - אתם יודעים מה?

עובדיה עלי: אני חושב שההתנהגות שלו היא התנהגות אחראית - - -

משה גפני: כמה עובדים?

עובדיה עלי: יש ברשות הזאת קרוב ל-1,500 עובדים קבועים, יש כ-1,700 עובדים ארעים ויש עוד עובדי קבלן.

עובדיה עלי: בסך הכול בערך 6,000 עובדים.

עובדיה עלי: זה סך כל העובדים כאן וממוצע השכר של העובדים הוא לא הכי גבוה במשק.

עובדיה עלי: לא צריך להוציא ממחטות, השכר הוא טוב כאן, אני לא בא ו - - - יש שכר גבוה ו - - -

משה גפני: לאף אחד אין טענה על זה שמרוויחים, יש טענה אם מרוויחים לא ביושר.

משה גפני: לאף אחד אין טענה לעשירים, להיפך, רבי מכבד עשירים, כתוב בגמרא, אבל לא כאלה שמרוויחים את כספם לא ביושר.

משה גפני: זה העיקרון.

משה גפני: אם פה מרוויחים את זה ביושר, אנחנו מברכים על כך.

עובדיה עלי: אני חושב שביושר גמור, אבל אני מדבר כעת על התופעה - - -

משה גפני: אתה מדבר על העיתונות?

משה גפני: אז אני מסכים איתך.

עובדיה עלי: אני מדבר על העיתונות, לא עליכם, חברים.

עובדיה עלי: אני מדבר עליכם?

עובדיה עלי: שניכם גם חברים אישיים שלי, ככה, בשביל הגילוי הנאות, אז אני יכול לדבר עליכם?

עובדיה עלי: אני מדבר כעת על העיקרון, צריך להיות הדואר, או צריך להיות חברת חשמל, או צריך להיות אגרקסקו, ואז וואלאק כולם בוכים, מוציאים ממחטות, אבל אם יש חברות שמרוויחות, אז בסדר, צריך כעת להרוג אותם, למה הם מרוויחים כסף.

עובדיה עלי: אני אומר, בקטע הזה זה עניין של ניהול.

עובדיה עלי: זה משדר משהו להנהלות של חברות.

עובדיה עלי: אני אגיד לך את האמת, עוד פעם, אני לא זקוק לאף אחד להתפרנס כאן לכן אני יכול להגיד כל מה שאני חושב, גם דברים שלא ימצאו חן בעיני אף אחד.

עובדיה עלי: אני אומר את הדברים כפי שאני רואה אותם, ככה אחד על אחד.

עובדיה עלי: זה נותן איזה שהיא תחושה לא טובה בעניין הזה, וכדאי כאן להיות זהיר.

עובדיה עלי: להיפך, במדינות אחרות מי שמרוויח מצדיעים לו, לא באים והורגים אותו.

עובדיה עלי: אז כל הנושא של הפיתוח 5 מיליארד שקל, הכול ממקורות עצמיים.

עובדיה עלי: אני חושב שאחד הדברים שאתם תתרשמו, אני מקווה, בסיור הזה, שהקיבולת של השדה, דיברו כאן על טרמינל 3, אבל לא נתנו את הדעת על כל נושא התשתיות האוויריות, על כל התשתיות לא נתנו את הדעת.

עובדיה עלי: לפני בניית הטרמינל היו סך הכול 24 תנועות לשעה וזה נשאר גם אחרי בניית הטרמינל, 24 תנועות לשעה, המראות ונחיתות תוך שעה.

עובדיה עלי: כאן עשינו עבודה מאוד יסודית ושיפצנו בין היתר את המסלולים והארכנו מסלול, סך הכול סללנו 22 קילומטר של מסלולים, מיליון וחצי טון של אספלט, 2 מיליון טון של מצעים, מיליון מטר של כבלים, 10,000 גופי תאורה ואני יכולה להמשיך הלאה והלאה, וכל זה נעשה ככה איזה שהוא - - -

אמנון כהן: אז כמה המראות יש עכשיו בשעה?

עובדיה עלי: זה צריך להיות 50 תנועות לשעה, אבל גם בעניין הזה יש עניין של רגולציה, שמאפשרת רק 28.

עובדיה עלי: זה אחד הנושאים שרציתי שככה נדבר עליהם.

עובדיה עלי: באופן מעשי הקפסיטי 50, יכול להגיע ל-48-50 ובעצם הכפלנו את הקיבולת, אבל בגלל נושאים של רגולציה ורעש וכל מה שקשור, נתיבי טיסה ודברים אחרים, שעות המראה ונחיתה, התוצאה היא רק 28, כשבאיזה שהוא יום הנושא הזה יכול ליצור בעיה.

עובדיה עלי: הדבר האחרון שאני רוצה להעיר ובזה אני גומר.

עובדיה עלי: דרך אגב, כל השיפוצים האלה נעשו, שיפוץ יסודי, כשהדיירת בבית.

עובדיה עלי: המטוסים שצריכים להמריא ולנחות על אותו מסלול כשעשרות כלים כבדים ומשאיות חוצים את המסלול, עובדים שם מאות ואולי אלפי עובדים, היו תקופות שהיו מאות רבות של עובדים וכל זה נעשה כשצריכים להנחית עם כל הסיכונים שיש בעניין.

עובדיה עלי: אני חושב שכאן צריך להגיד באמת הרבה מאוד הערכה ותודה לעובדים שעשו עבודה בלתי רגילה בעניין הזה.

אמנון כהן: אני רואה שנגעת בכול, לא השארת להם מה לדבר.

עובדיה עלי: לא, לא, עדיין יש הרבה מה לדבר.

עובדיה עלי: אבל אתה יודע מה, אני אסתפק, אחר כך אני אמשיך את הדברים.

עובדיה עלי: הבנתי את הרמז.

אמנון כהן: לא אני, החבר'ה - - -

עובדיה עלי: תמשיך הלאה.

עובדיה עלי: אין בעיה.

משה גפני: אתה מכיר את זה בעל פה, שמכים על הפטיש?

עובדיה עלי: מכיר.

עובדיה עלי: תשמע, אתה יודע מה ההבדל ביני לאחרים?

עובדיה עלי: ברגע שאתה לא מתפרנס ממשהו אתה חופשי, אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

עובדיה עלי: אני, אין לי מגבלות לעניין, כמובן - - -

משה גפני: כמה שנים אתה פה?

עובדיה עלי: כמעט 18.

אמנון כהן: אין פרק זמן שצריך להפסיק?

אמנון כהן: צריך מישהו אחר כבר, לא?

עובדיה עלי: טוב, אני נותן לך את הבמה.

אמנון כהן: תהיה בריא, תאריך שנים ב - - -

משה גפני: אני מבקש שהוא ימשיך על ממלכתו.

אמנון כהן: עד ביאת המשיח.

משה גפני: כן.

משה גפני: זה לא הרבה זמן, אבל כן.

עובדיה עלי: בבקשה, המנכ"ל.

<יעקב גנות: בוקר טוב.

<יעקב גנות: היום אנחנו מדברים על ביקור של ועדת ביקורת המדינה כפועל יוצא לדיווחים שאנחנו דיווחנו ובעצם זה מה שסוכם אז, שאתם תבואו לראות בעיניים את ביצוע התיקונים והתקדמות הפרויקטים כפי שאני דיווחתי בזמנו בוועדה לביקורת המדינה.

<יעקב גנות: אני ביקשתי, במסגרת תיאום הביקור, לעבור על כל הפרויקטים שתלויים בנו, שאנחנו דיווחנו עליהם, שדרוג המסלולים, זיהוי מוקדם, מגדל הפיקוח, וביקורת גבולות, אמרתי אז ואני חוזר היום, כפי שאמר היושב ראש, בעצם אנחנו סך הכול נותני שירות כשאנחנו מונחים, או הנושא מתבצע על ידי גוף אחר, או שמה שאנחנו מבצעים למעשה זה פועל יוצא של הנחיות הגוף המנחה.

<יעקב גנות: מה שאני מבקש, אנחנו נציג בחמש דקות סרט קצר מאוד על תחומי הפעילות ועל השינויים ועל הנתונים הבסיסיים של רשות שדות התעופה.

<יעקב גנות: אחר כך אני מבקש, מכיוון שאנחנו יוצאים מכאן לעשות ביקור במסלולים ובמגדל הפיקוח, אבל סמנכ"ל מבצעים אמור לצאת לבית המשפט, היום אנחנו אמורים לקבל את החלטת בית המשפט בנושא מספר התנועות ושיטת התנועות ורעש שמתקיים וכל זה, אז בכמה משפטים הוא יציג פה ואחר כך נראה מה בית המשפט אומר על מה שאנחנו אומרים.

אמנון כהן: רק לפני כן נעשה סבב, שנדע מי הנוכחים.

<יעקב גנות: הנוכחים כאן, יושב ראש ועדת הביקורת.

אמנון כהן: יש לך מספיק עבודה, אני מבין.

<חיים בשארי: עורך דין חיים בשארי.

אמנון כהן: נותנים לך לעבוד?

אמנון כהן: הם מכתיבים לך מה לעשות או אתה מכתיב?

<חיים בשארי: יש תכנית שנתית.

<חיים בשארי: יש תכנית, יש תקציב מסוים, אפילו תוספת, המבקרת, עורכת דין מירי גרוסמן, אמונה על העבודה עם הצוות שלה וברוך ה' דברים מתקדמים יפה מאוד.

אמנון כהן: יש לך מספיק תקציב?

אמנון כהן: צריך עוד כוח אדם בשביל לבדוק?

אמנון כהן: אני מכיר את הבעיות.

<מירי גרוסמן: אנחנו משתדלים לעמוד בתקציב.

אמנון כהן: וכשאת מאירה את עיני הקברניטים כאן שיש איזה שהיא בעיה, הם מטפלים או שהם אומרים 'כרגע זה לא הזמן'?

<מירי גרוסמן: אני צריכה לעבור משוכות כאלה ואחרות ואני צריכה כמובן להצטייד במלוא הכישרון שלי לשכנע.

<מירי גרוסמן: לפעמים מקבלים, לפעמים לא.

עובדיה עלי: תראה, אף אחד לא אוהב את המבקרים.

עובדיה עלי: לא יעזור לכם כלום, מבקר, כמו שלא אוהבים שוטר שנותן דוח, לא אוהבים מבקר, אבל צריך להבין שזה - - -

<מירי גרוסמן: לאורך השלוש שנים וחצי אנחנו עושים כמעט 60 ביקורות, דוחות ביקורת שהוצאנו.

אמנון כהן: יכול להיות גם 300 ביקורות, השאלה אם אנחנו מפיקים לקחים, מה שאנחנו צריכים לטובת המערכת.

אמנון כהן: המערכת - - - והביקורת שלכם צריכה תכנית עבודה של המערכת.

<חיים בשארי: אז אני אחדד.

<חיים בשארי: תוצאות הביקורת הכניסו הרבה כסף לרשות.

אמנון כהן: פחות חשוב לי הכסף.

<חיים בשארי: חשוב, חשוב.

אמנון כהן: חשוב לי יותר שנתייעל, לראות את הכשלים לטובת המערכת.

אמנון כהן: לכשמבקר המדינה יבוא הוא יגיד 'אין פה כלום', כי היא כבר עשתה את כל העבודה.

<חיים בשארי: לא, 'אין כלום' זה לא יכול להיות.

<חיים בשארי: ימות המשיח.

אמנון כהן: בבקשה, תמשיך הלאה, מי עוד? (המשך סבב נוכחות).

אמנון כהן: כולם מבקרים פה.

<מירי גרוסמן: כל המבקרים פה.

עובדיה עלי: שלא תהיה כאן טעות.

עובדיה עלי: כאן חלק מהעבודה נעשה באאוט סורסינג, כאן לוקחים מומחים בכל תחום ותחום, כך שלא כל אחד כאן מתמצא בכל הדברים, בחלק גדול אנחנו מוציאים כאן כסף בעניין הזה.

עובדיה עלי: שהדברים יהיו ברורים.

<יעקב גנות: היועץ המשפטי נמצא כבר בבית המשפט, כך שהוא ממתין לסמנכ"ל ולעוזרת.

<יעקב גנות: (המשך סבב נוכחות).

אמנון כהן: בבקשה, אדוני.

<יעקב גנות: מאיר, תתחיל, ואני מבקש, נציג את הסרט ואחר כך אודי יציג את התחום שלו, כדי שנשחרר - - -

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: עכשיו אתה הבוס, בכבוד.

אמנון כהן: (הקרנת סרט)

עובדיה עלי: זו קופה סגורה.

עובדיה עלי: שלא יהיו אי הבנות, זה לא חלק מהכנסות רש"ת, יש עניין של רשת ביטחון, זו קופה סגורה שעומדת לרשות משרד האוצר לקבלני משנה.

משה גפני: 174 מיליון שקל שהיה מצוין שם, זה לא - - - אתם מעבירים את זה לאוצר?

עובדיה עלי: לא מעבירים, זה נמצא אצלנו.

עובדיה עלי: יכולים גם להעביר לאוצר, אבל כרגע זה נמצא כפיקדון לעבודות פיתוח שאנחנו מבצעים במסופים.

עובדיה עלי: אבל זה לא חלק מכסף ש - - -

אמנון כהן: זה לא מהכנסות.

עובדיה עלי: הכנסות כאן זה דבר נפרד, ומי שאמור כאן צריך לתקן את זה (המשך הקרנת הסרט)

<יעקב גנות: עצור כאן, הנתון הוא לא נכון.

<יעקב גנות: - - - לנושא הביטחון לגבי ביצוע הפרויקטים שאנחנו מבצעים בתיאום ובעצם בהנחיה - - -

משה גפני: פרויקטים של הפיתוח, מה שעובדיה אמר קודם?

עובדיה עלי: כן, זה נועד לפיתוח.

<תומר רוזנר: בעצם אתם לא מתוקצבים מתקציב המדינה, זה מה שאתה אומר?

עובדיה עלי: אנחנו משלמים כל שנה תמלוגים לפי נוסחה 628 למינהל, שזה אחוז מהמסחר, אחוז מהאגרות.

עובדיה עלי: השנה זה יהיה בערך 180 מיליון שקל.

עובדיה עלי: זה רק למינהל.

עובדיה עלי: למדינה זה סכומים לא כל כך גבוהים, אבל - - - אנחנו לא רק שלא סמוכים לשולחן הממשלה, אנחנו משלמים לממשלה.

עובדיה עלי: אני אמרתי פעם למנהל המינהל, אפילו אדמה חקלאית כנכס מניב, הוא מקבל על זה 8%.

עובדיה עלי: 8% מההכנסות, אתם מבינים?

עובדיה עלי: אז זה, הלוואי על כל אחד כאן, שעל קרקע תקבל 8% הכנסות.

עובדיה עלי: (המשך הקרנת הסרט)

עובדיה עלי: עצור רגע.

עובדיה עלי: אני אגיד לך, יש כאן גם תופעה נוספת שכדאי לתת עליה את הדעת.

עובדיה עלי: אתם יודעים מה?

עובדיה עלי: כאן הכול מכרזים, כל נושא הזכיינים זה מכרז, כל המרבה הרי זה משובח, בודקים את האיכויות שלהם.

עובדיה עלי: בקטע הזה יש גם איזה שהיא אנומליה שהיא לא סבירה ולא פעם - - - אנחנו כאן עושים מכרז וזוכה זכיין שמשלם סכום שבעיני עצמו נורא גבוה.

עובדיה עלי: אז מה המסקנה?

עובדיה עלי: שאנחנו ניתן לו את זה בחינם?

עובדיה עלי: ניתן לו את זה בחצי מחיר?

עובדיה עלי: אנחנו מקפידים לתת את זה במחיר הכי גבוה, אז מה רע בזה?

אמנון כהן: אבל אחר כך מה קורה?

אמנון כהן: את הפיצה שקונים בחוץ ב-6 שקלים הוא מוכר ב-12 שקל.

אמנון כהן: אתה אמנם מרוויח, אבל הוא חייב לגבות את הכסף הזה מהצרכן בסוף.

אמנון כהן: אני אגיד לך, היו גם כתבות על זה.

אמנון כהן: הבן אדם בא, הוא נתקע עכשיו לכמה שעות להיות פה, הוא לקוח שבוי - - -

<תומר רוזנר: זה 18 שקל.

אמנון כהן: סתם אמרתי מחיר, התכוונתי פי שניים.

אמנון כהן: אני אומר, הוא לקוח שבוי ואסור לי לתת לו הרגשה שהוא יחכה עד שיבוא המטוס, כי אין לו את הכסף הזה, כי הוא אומר 'תשמע, ליד הבית זה ככה', פי שלושה, פי שניים, לכן צריכה להיות גם סבירות.

אמנון כהן: אני מבין מה שאתה אומר, למקסם את ההכנסות שלך, אבל בסופו של דבר צריך לבדוק, הוא בסוף יגבה את זה מהלקוח, מהפציינט, מהבן אדם שמשתמש בשירותים שלך, שגם ככה הוא משלם המון כסף, כל המיסים והאגרות ועניינים וסיפורים וביטוחים ו- ו- ו-.

<יעקב גנות: אבל זה נכון בכל תחום.

<יעקב גנות: אתה לא יכול בסופו של תהליך - - - אל"ף, יש תחרות מכרזים בין מספר זכיינים, שתיים, אלוהים אדירים, כשאתה דואג שהקפה הוא בפער 2 שקלים, עכשיו מתחילים לדבר כבר על מעורב ירושלמי וכמה עולה הבשר בנתב"ג.

<יעקב גנות: אתה לא יכול לשבת ולפקח עליהם מצד אחד, ומצד שני, ולא לזה התכוונתי כשאמרתי שתעצור את הכול, אנחנו בין המדינות הבודדות בעולם שביקורת גבולות אנחנו משלמים מהתקציבים שלנו, פיקוח הטיסה, אבל יותר מכול את כל נושא הביטחון, בעצם מי שמשלם זה לא המדינה, אלא זה חלק מהתקציבים האלה.

<יעקב גנות: הרי זה דבר והיפוכו, מצד אחד אתה אומר 'תן להם את הביטחון', אתה משלם את הבודקים, את המאבטחים, את הסלקטורים, את כולם אתה משלם - --

אמנון כהן: הצרכן משלם את זה.

<יעקב גנות: זה בדיוק מה שאני אומר, הצרכן משלם את זה ואנחנו צריכים לתת את השירות הזה.

<יעקב גנות: אם מדינת ישראל מחר בבוקר תיקח על עצמה את נושא האבטחה, כמו בכל מדינות העולם, אנחנו יכולים לרדת.

<יעקב גנות: תיאורטית.

<תומר רוזנר: מה זה קשור למחירי המוצרים?

<יעקב גנות: זה לא קשור.

עובדיה עלי: בואו נעשה סדר.

עובדיה עלי: מחירי המוצרים, אנחנו שוק חופשי, יש מכרז - - -

<תומר רוזנר: אבל אתם לא שוק חופשי, אתם מונופול, אין לי אפשרות לקנות במקום אחר.

עובדיה עלי: סליחה רגע, אתה רוצה לשמוע אותי?

עובדיה עלי: אני מוכן להתווכח, יכול להיות שיש כמה דברים שצריך להתייחס אליהם בצורה נקודתית, אם זה מחיר המים או מחיר - - - אני מדבר כרגע על העיקרון.

עובדיה עלי: יש מכרזים, ניגשים עשרה אנשים, נותנים מה שנותנים, אנחנו לוקחים את הכי גבוה, מטבע הדברים, מה, אנחנו ניקח את הכי זול?

עובדיה עלי: לא, מבחינת היגיון.

עובדיה עלי: יש הרי חובת מכרזים, אתה עושה מכרז, ניגשים לבית קפה עשרה אנשים, אנחנו לוקחים, מה אתם רוצים שניקח?

עובדיה עלי: את הכי טוב, נכון?

עובדיה עלי: הכי יקר.

עובדיה עלי: מי שנותן את המחיר הכי טוב, אז מה?

עובדיה עלי: ניקח את הכי זול?

<תומר רוזנר: לא, עושים איזון.

עובדיה עלי: מה?

עובדיה עלי: אולי תגיד לי מה.

אמנון כהן: תומר, זה לא מחיר למשתכן.

אמנון כהן: הוא לא יכול לקבוע לו את הרף של ה - - -

עובדיה עלי: זה דבר אחד.

עובדיה עלי: דבר שני, מה זה מונופול?

עובדיה עלי: אנחנו מונופול?

עובדיה עלי: אנחנו נמצאים בשדה תעופה.

עובדיה עלי: אתה יודע מה?

עובדיה עלי: מישהו מחייב לאכול שיפודים?

עובדיה עלי: אז שלא יאכל שיפודים.

עובדיה עלי: אז מה אתה רוצה?

עובדיה עלי: שאני אתן לו שיפודים במחיר מסוים?

עובדיה עלי: השאלה גם למה אתה משווה את זה, אתה משווה את השיפודים כאן לשיפודי התקווה או שיפודים ברמת אביב או שיפודים במקום אחר?

עובדיה עלי: אז משווים את זה לאיזה מסעדה, אני לא יודע, זולה.

עובדיה עלי: אנחנו לא יכולים להיות כאן משטר בולשביקי, נתחיל כאן לפקח על מחירים.

עובדיה עלי: יש דברים שאני חושב שכאן צריך לתת עליהם את הדעת, עשינו את זה למשל באילת ובמקומות אחרים.

עובדיה עלי: אני לא מסכים שיהיה רק אדם אחד שימכור מים באילת, שם יש תחרות.

עובדיה עלי: אם יש כאן בתי קפה, יש חמישה, שישה, שבעה.

עובדיה עלי: אם יש תיאום מחירים?

עובדיה עלי: בשביל זה יש הממונה על ההגבלים, שיעשו מה שהם רוצים.

<תומר רוזנר: זה לא עובד ככה.

עובדיה עלי: אז מה?

עובדיה עלי: יש שישה בתי קפה שונים.

עובדיה עלי: לכן בקטע הזה - - - אבל זה לא הנושא, אני מדבר על העיקרון.

משה גפני: רק אולי נעשה שנייה סדר.

משה גפני: אני אגיד את מה שאומר יושב ראש הוועדה ומה שאומר היועץ המשפטי בעצם.

משה גפני: אתם מקבלים את הזיכיון מהמדינה, אתם מנהלים פה את רשות שדות התעופה.

משה גפני: תקציב הפיתוח שלכם, שנעשה כתוצאה מעבודה יעילה שלכם, הוא תקציב פיתוח שאם אתם לא הייתם עושים אותו המדינה הייתה צריכה לעשות אותו.

עובדיה עלי: בדיוק.

משה גפני: רגע.

משה גפני: יש אליה וקוץ בה, זה לא רק הדבר ה - - - זה מעיד על יעילות של החברה, מכאן ואילך מתחיל העניין של מה מקבל בסוף הלקוח.

משה גפני: זאת אומרת איך אתה מגיע לתקציב פיתוח כזה גדול, איך אתה מגיע לרווחים כאלה גבוהים, האם זה שמגיע לשדה התעופה וצריך לנסוע, יכול להיות תייר, יכול להיות אזרח ישראלי או יכול להיות אזרח ממדינה אחרת, האם הוא מקבל את השירות הזול ביותר והנכון ביותר והטוב ביותר?

משה גפני: ואז השאלה, כאשר אתה מוציא מכרז אתה צריך לגבות את המחיר הגבוה ביותר, בגלל שאתה צריך את הכסף הזה, אתה לא הולך לבזבז אותו, אתה הולך לפתח דברים שהם חיוניים לרשות שדות התעופה ולמתחם שבו אתם עוסקים, האם אתם גם קבעתם כללים במכרז לגבי העניין של ה - - - ואנחנו לא מדינה בולשביקית ואנחנו לא מתערבים, יש לנו שוק חופשי, אבל האם קבעתם מחירים שלא בן אדם יבוא ויגיד, מכיוון שהוא זכה במכרז, הוא הציע הרבה כסף, עכשיו הוא בעל הבית פה לבד, אף אחד לא יכול לעשות לו כלום, הוא יכול לשים מחירים בשמים, שבסופו של דבר הנוסעים ישלמו.

משה גפני: האם נתתם את דעתכם - - -

<יעקב גנות: נתנו, עד כדי כך, אדוני - - -

משה גפני: אני לא קובע עובדה, אני שואל שאלה.

<יעקב גנות: ואני עונה.

משה גפני: אני עכשיו עולה חדש, אני מכיר את העניין ממה שאתם מציגים.

משה גפני: אומר היושב ראש, האם בסופו של דבר כשבן אדם בא לקנות פיצה, הוא מחכה הרבה זמן, יכול להיות בגלל שביתה, יכול להיות בגלל שארך הזמן עד שהמטוס נוסע, האם במשך הזמן הזה אתם נתתם את דעתכם שהמחירים יהיו מחירים נורמליים?

משה גפני: זאת השאלה.

משה גפני: על כל דבר.

משה גפני: זה יכול להיות על אוכל שהוא אוכל, על כל דבר שהוא מקבל פה בשדה.

<יעקב גנות: אני אתן לך דוגמה אחת.

<יעקב גנות: בדברים הבסיסיים - - -

אמנון כהן: אני מודה לך, חבר הכנסת גפני, שחידדת את השאלה.

עובדיה עלי: אני אגיד לך משהו.

עובדיה עלי: יש בעניין הזה, אם יש לך רק בית קפה אחד, מדברים פה בעיקר על אוכל ושתייה.

משה גפני: יש עוד, אבל זה העיקר,

עובדיה עלי: זה העיקר.

עובדיה עלי: אם יש דיוטי פרי, הבושם יקר?

עובדיה עלי: תקנה בסופר פארם.

עובדיה עלי: הרי אף אחד לא מחייב מישהו לקנות את הבושם או את הסיגריות אצלנו בדיוטי פרי.

עובדיה עלי: עכשיו, שתבינו, עיקר ההכנסה שלנו זה - - -

משה גפני: אבל אתם נלחמתם מאוד שלא נפגע בדיוטי פרי.

<יעקב גנות: אמת.

<יעקב גנות: ואני אפילו לא אמרתי - - -

משה גפני: כי אני רציתי לסגור את זה, אז אתם - - -

עובדיה עלי: נכון, מאוד הערכנו את זה.

משה גפני: בסוף לא סגרתי.

עובדיה עלי: לא משנה, אני אומר, בקטע הזה עיקר ההכנסה שלנו, בערך 25% מההכנסות שלנו זה מהדיוטי פרי, לא מהדברים האחרים.

עובדיה עלי: כל הנושא הזה, ההכנסה מכל הקמעונאות הזו היא יחסית נמוכה אצלנו, זה לא עיקר ההכנסה שלנו, זה אולי איזה 10% מההכנסה.

עובדיה עלי: לא רק זה, כל החנויות של בגדים, ספורט וכל זה ביחד, כך שזה לא העיקר.

עובדיה עלי: האינדיקציה לדידי, כאיש כלכלה אני אומר לך, לא כפוליטיקאי, כאיש כלכלה, אני חושב שהאינדיקציה היא אם יש תחרות או אין תחרות.

עובדיה עלי: אם היה בשדה התעופה בית קפה אחד או רק מסעדה אחת ואין מגוון, אתה צודק, זה לקוח שבוי, כמו שאתם אומרים, לקוח שבוי במקום סגור.

עובדיה עלי: זה לא עניין של מונופול או לא, אנחנו מונופול על טיסות, תיכף נגיע לעניין של המונופול, אנחנו לא מונופול למכירת קפה.

עובדיה עלי: לקפה יש, לא יודע, חמישה, שישה, שבעה בתי קפה שונים וחייבת להיות תחרות ביניהם.

עובדיה עלי: אנחנו לא יכולים כאן להתווכח, ואני חושב שזה לא נכון שאנחנו נקבע.

עובדיה עלי: רק לנושאים שהם חיוניים.

עובדיה עלי: למשל מים, לדוגמה, יש דברים כאלה שהם חיוניים, אנחנו בקטע הזה מנסים להתערב ולבדוק תמיד - - - במקרה הבוקר ביקשתי שיהיה דיון אצלי בעקבות כתבה שהייתה השבוע ב'ידיעות אחרונות'.

עובדיה עלי: ביקשתי מלילך שתקיים דיון אצלי דחוף בעניין הזה, איך פותרים את העניין הזה שאנחנו נמצא את האיזון הנכון.

עובדיה עלי: בעניין המונופול.

עובדיה עלי: אגב, מה האינדיקציה שאתם צריכים לשאול את עצמכם כחברי כנסת, לדעתי?

עובדיה עלי: אם האגרות שמשלמים כאן הן אגרות גבוהות ביחס ל-benchmark.

עובדיה עלי: תעשו benchmark למקומות אחרים בעולם, האם האגרות אצלנו הן אגרות יקרות יותר או הן בממוצע או פחות מהממוצע?

עובדיה עלי: זאת הבחינה הנכונה לראות אם אנחנו כאן עובדים נכון או לא נכון.

עובדיה עלי: לאור הבדיקה שיש לנו, אנחנו גובים את האגרות הבינוניות בעולם.

עובדיה עלי: לא אגיד לך הכי נמוכות, אבל הן מתחת לבינוני.

עובדיה עלי: זה מבחינת האגרות.

משה גפני: מי יותר נמוך?

משה גפני: איזה מדינות?

עובדיה עלי: יש מצרים, יש ירדן.

<יעקב גנות: מרב השדות הם לא שדות עיקריים.

משה גפני: מדינות מפותחות?

עובדיה עלי: לא, לא מפותחות.

משה גפני: המפותחות יקרים יותר?

עובדיה עלי: כן.

עובדיה עלי: למשל בהיתרו האגרה היא 80 פאונד.

עובדיה עלי: אצלנו היום זה בערך 25 דולר.

עובדיה עלי: אם אתה משווה ל-JFK.

עובדיה עלי: יש לנו השוואה, אם פעם תרצו לעשות, אתה כיושב ראש ועדת הכספים, בשמחה.

משה גפני: אני היום לא יושב ראש ועדת הכספים.

עובדיה עלי: לשעבר, אני יודע.

עובדיה עלי: אני לא עד כדי כך, אני חי במדינה, אני יודע.

משה גפני: לא, הדגשתי שאני היום לא.

אמנון כהן: אצלנו פעם יושב ראש, זה לכל החיים.

משה גפני: אבל אני הדגשתי שהיום אני לא.

עובדיה עלי: הדבר השני שכאן, מה שהתחיל המנכ"ל - - -

משה גפני: עכשיו הממשלה עושה דברים רעים, לכן אני לא.

עובדיה עלי: אז אתה לא רוצה להיות שם.

משה גפני: בדיוק.

אמנון כהן: בינתיים.

משה גפני: בינתיים.

עובדיה עלי: מה שהמנכ"ל אמר, על כל נושא הוצאות הביטחון שלנו הם 12.4 דולר לנוסע.

עובדיה עלי: כל האגרה היא בערך היום בלוקו זה 10 דולר, בזה 25 דולר, מתוך 12.4 הולך על הוצאות ביטחון, שאין לזה אח ורע במקומות אחרים בעולם.

משה גפני: אני יכול להגיד דקה משהו?

עובדיה עלי: לא, הוא מתכוון שכשעושים מכרז אז יש תקציב תקרה שלא יעלה על -.

עובדיה עלי: ירוויח, כן, אבל לא יעלה על.

עובדיה עלי: לפחות על מספר מוצרים, כוס קפה, נגיד, מים, כמו שאמרת.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, היות שאתה יושב ראש ועדת הביקורת, אז הסיפור הזה לא כל כך מתאים לך, אבל בכל אופן, היות שאנחנו מדברים על רשות שדות התעופה.

משה גפני: אני אמרתי את זה במנחה בכנסת, כתוב שצריך ללמד זכות, אדם צריך ללמד זכות על חברו, אל תדון את חברך עד שתגיע למקומו, אז סיפרתי להם סיפור שהייתה פה בחורה שבאה לרשות שדות התעופה והמטוס שלה איחר בחצי שעה, אז היא נכנסה לדיוטי פרי וקנתה חבילת ביסקוויטים, התיישבה שם על הספסל והתחילה לאכול ביסקוויט.

משה גפני: ישב מולה מישהו ולקח גם ביסקוויט ואכל, בסדר, היא אמרה, אחד.

משה גפני: אחרי זה היא אכלה עוד אחד והוא לוקח עוד אחד.

אמנון כהן: מאצלה?

משה גפני: תיכף תשמע.

משה גפני: אכלה והיא מתעצבנת כל רגע, מה זה, גנב?

משה גפני: מה הוא עושה?

משה גפני: עד שהגיע הביסקוויט האחרון, אז ההוא חותך את הביסקוויט לשתיים, נותן לה חצי ואוכל חצי.

משה גפני: בסדר, מתעצבנת, רמאי, גנב, מה הוא עושה.

משה גפני: הגיעה למטוס, היא פותחת את החבילה, אז התברר שהחבילה שלה נמצאת בתוך החבילה שלה, היא בעצם אכלה את שלו.

משה גפני: על זה כתוב אל תדון את חברך עד שתגיע למקומו.

משה גפני: אז ביקורת צריך לעשות עד הסוף.

משה גפני: אבל זה על רשות שדות התעופה.

משה גפני: יש אחד מעובדי הכנסת, כל פעם שאני עובר לידו, 'תגיד לי מה עוד קורה בדיוטי פרי'.

אמנון כהן: זה סיפור שהיה, זה אמיתי.

אמנון כהן: זה התפרסם באחד ה - - -

משה גפני: ואם זה לא אמיתי?

אמנון כהן: בכבוד.

אמנון כהן: מה יש לך עוד במצגת, אדוני?

<יעקב גנות: בואו נעצור את הכול.

אמנון כהן: למה?

<יעקב גנות: אתה רוצה לצאת.

אמנון כהן: לא, לא.

אמנון כהן: יש עוד זמן.

משה גפני: יש עוד עשר דקות.

<יעקב גנות: אודי יציג עכשיו את הנושא שלו לפני ש - - -

משה גפני: אגב, מי הגיש את התביעה?

<יעקב גנות: יישובי הסביבה.

<יעקב גנות: טוב שלא שאלת איזה עורך דין.

<יעקב גנות: אותו עורך דין מייצג את כולם, גם את חולון שאומרים לא, גם את ראש העין שאומרים כן.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: מה זה מסלול 12?

<אודי ברעוז: שלום לכולם.

<אודי ברעוז: אני מצטער על הלחץ של הזמן.

<אודי ברעוז: בארבע השנים האחרונות נתב"ג עבר מהפכה, מסלולי נתב"ג שישפיעו ומשפיעים כבר מלפני שבועיים על הנתיבים באוויר.

<אודי ברעוז: עבר מהפכה, ואני לא מגזים, מבחינה תעופתית ומבחינה בטיחותית זאת מהפכה.

<אודי ברעוז: ועדת לפידות, הנושא המרכזי שהיא התעסקה איתו זה שדרוג המסלולים בנתב"ג כדי לשפר את הבטיחות.

<אודי ברעוז: דוח FAA, הנושא המרכזי שהוא התעסק איתו זה שדרוג המסלולים בנתב"ג כדי להתעסק בבטיחות.

<אודי ברעוז: ארבע שנים בנו פה את המסלולים, תוך כדי זה שאנחנו ממשיכים לתפעל את השדה.

<אודי ברעוז: לא רק שממשיכים לתפעל את השדה, כל שנה יש יותר תנועה מהשנה שלפניה, יש פה גידול מתמיד.

<אודי ברעוז: הפרויקט הסתיים ממש לפני כחודשיים-שלושה ובעצם המסלול הזה, שנקרא מסלול 2-1, שהיה עד לפה, הוא הוארך עד לכאן, בקצת יותר מקילומטר.

<אודי ברעוז: הוא בא מכיוון צפון, מכיוון ראש העין, בארות יצחק, מזור ונוחת.

<אודי ברעוז: המסלול הזה לא שימש לנחיתות והמראות בכלל, כמעט בכלל, בשנים האחרונות אפשר להגיד בכלל.

<אודי ברעוז: עכשיו, אחרי שהוא הוארך, אפשר לנחות עליו.

<אודי ברעוז: זה מסלול שמיועד לנחיתות בלבד על פי התמ"א.

<אודי ברעוז: אנחנו נצמדים לתכנית המתאר הארצית - - -

<קריאה: כאן זאת המפה הישנה.

אמנון כהן: כן, אנחנו רואים.

<אודי ברעוז: עכשיו זו המפה החדשה.

משה גפני: המטוס מגיע מהכיוון ההוא?

<אודי ברעוז: המטוס מגיע מצפון ונוחת.

משה גפני: ועל מה הוא עובר כשהוא מגיע מצפון?

<אודי ברעוז: הוא עובר מעל יישובים בגובה יותר הגבוה, זה פחות משמעותי.

<אודי ברעוז: בגובה היותר נמוך, ששם באמת מרגישים את זה, זה כפר קאסם, ראש העין, עינת, מזור ובארות יצחק.

אמנון כהן: הם פנו אלינו.

<אודי ברעוז: זאת הנחיתה 2-1.

<אודי ברעוז: התמ"א מאפשרת את הדבר הזה.

<אודי ברעוז: התמ"א נכתבה בשנת 1997, מסלול 2-1 הוא מסלול בהחלט - - -

אמנון כהן: הסתדרתם עם היישובים שם?

<אודי ברעוז: קודם כל, כמו שאמר היושב ראש, מי שאחראי על מתי נוחתים על איזה מסלול ומה המדיניות ומה הרגולציה זה רת"א.

<אודי ברעוז: אנחנו, רשות שדות התעופה, מנהלים את מגדל הפיקוח, מנהלים את הנתיבים על פי הנחיות הרגולטור.

משה גפני: גם כן צריך לעשות בזה סדר, זה גם דבר שהוא - - - אתה עושה את המסלול והם מכריעים מי ינחת.

<אודי ברעוז: לא, הוא מגדיר לי על איזה מסלול לנחות ומתי ואני מפעיל אותם בהתאם להגדרות שלו.

<אודי ברעוז: מה שחשוב להבין - - -

עובדיה עלי: אתה הקדמת את המאוחר.

עובדיה עלי: יש כאן שאלה חשובה, אבל לא ראיתם מה היה לפני כן.

עובדיה עלי: לפני כן היה מסלול שאם נוחתים עליו נוחתים וממריאים על אותו נתיב.

עובדיה עלי: כדי לבטל את הקונפליקט הזה בין טיסה להמראה עשינו כאן עוד מסלול, אחד לנחיתה ואחד להמראה.

עובדיה עלי: לכן הרחבנו את המסלול ב-100 מטר, זה כדי לאפשר שלא יהיה קונפליקט.

אמנון כהן: פה נחיתה ופה המראה.

<אודי ברעוז: זה פעם ראשונה בהיסטוריה של נתב"ג, מאז שנתב"ג קם בשנות ה-30 שאפשר בו זמנית להמריא ולנחות על שני מסלולים נפרדים בלי שיש קונפליקט בין המטוסים הנוחתים למטוסים הממריאים.

<אודי ברעוז: לכן זה מכפיל.

<אודי ברעוז: כל המראה הייתה צריכה להיות מסונכרנת בזמן עם נחיתה, אם מטוס ממריא אף מטוס לא נוחת, מטוס נוחת אף מטוס לא ממריא.

משה גפני: יפה מאוד, דבר מאוד חשוב, אבל תעמוד מאחורי זה.

משה גפני: כששאלנו אותך 'אתה עושה רעש לראש העין?' אז תסביר למה אין לך ברירה, אבל אל תגיד שזה מישהו אחר.

משה גפני: זה באמת חשוב, כמו שאתה לוקח את הקרדיט על זה, תיקח גם את הביקורת.

<אודי ברעוז: כמובן, זה - - -

משה גפני: אבל אל תגיד מישהו אחר.

משה גפני: אמרת רת"א.

<אודי ברעוז: רת"א היא זו שקובעת את המדיניות, אבל המדיניות נקבעת על פי מה שכתוב בתמ"א ואנחנו - - -

משה גפני: לכן אמרתי, הערתי פה בשקט לעובדיה - - -

עובדיה עלי: לא, לא, אני מקבל את ההערה החלקית.

עובדיה עלי: שני דברים, קודם כל תראה, כל מי שמתלונן צודק.

עובדיה עלי: אני לא יכול לבטל את מי שמתלונן, בבני עטרות או מישהו אחר או ראש העין, אבל כאן מה שאני אמרתי, היות שאנחנו כאן לא עשינו על דעת עצמנו, זה משרד הפנים ורת"א וכל מי שצריך להיות, הבנייה, זה לא שאנחנו עשינו בניגוד לדעתם, זה יחד איתם, אבל גם בקטע הזה יש איזה שהן גמישויות, זה לא בדיוק חייב להיות ככה או ככה או ככה.

עובדיה עלי: בעניין הזה אמרתי את הצד העובדתי משפטי, שאנחנו לא קובעים, זה הכול.

<אודי ברעוז: המהפכה היא בשני היבטים.

<אודי ברעוז: אחד, אפשר להגדיל את הקיבולת, כשנוחתים על מסלול נפרד וממריאים על מסלול נפרד, והדבר השני והיותר משמעותי, שזה מה שדוח ועדת לפידות וזה מה שדוח ה-FAA דיברו, זה הגדלת הבטיחות.

<אודי ברעוז: כי כשאני נוחת על מסלול מסוים וממריא על מסלול אחר, שאין ביניהם שום קונפליקט, הבטיחות משתפרת משמעותית והיו לנו לא מעט אירועי בטיחות בשנים האחרונות, לפני חמש ושש שנים, שנבעו מהמראה ונחיתה אחד מול השני.

אמנון כהן: פה אני יכול לציין שהקדוש ברוך הוא שמר עלינו.

<אודי ברעוז: ככה נראים הנתיבים האוויריים.

<אודי ברעוז: בכחול זה המטוסים הנוחתים, באים מצפון, וסגול זה המטוסים הממריאים מערבה, ויש פה בצהוב את המטוסים שממריאים משדה דב ונוחתים בשדה דב.

<אודי ברעוז: הכול מסונכרן כדי שכל העסק יוכל לזרום רציף.

<אודי ברעוז: זה שקף אחרון, מראה את כל מה שנעשה בפרויקט.

<אודי ברעוז: מה שהיושב ראש הזכיר קודם, הקילומטרים הרבים של המסלולים.

<אודי ברעוז: כל מה שמסומן פה באדום זה הכול דברים חדשים שלא היו, כדי להגביר את היעילות של שדה התעופה, להגביר את הבטיחות של שדה התעופה, שמטוס שמסיע להמריא לא צריך להסיע על מסלול נחיתה או מסלול המראה, הוא מסיע על מסלול הסעה.

<אודי ברעוז: כל הפרויקט הזה הוא פרויקט ששדרג באופן משמעותי את כל היכולת הבטיחותית וה - - -

עובדיה עלי: גם בטיחותית, גם זמן וגם דלק.

עובדיה עלי: זה גם כספית, מטוס שנוסע על הגלגלים צריכת הדלק היא פי כמה - - -

<אודי ברעוז: אני מתנצל, אני חייב ללכת.

אמנון כהן: עוד שאלה אחת, היה פה נושא של המוניות של הדר.

אמנון כהן: מוניות הדר, אני אגיד, היה שירות מצוין, עומדים בזמנים ויש שירות מעולה, אבל אמרו ש - - - זה 30-40 שנה, אני לא מדבר על השירות, השירות מצוין, פשוט הייתה ביקורת ש - - - זה מוסדר, הבנתי, לא?

<שמואל זכאי: קודם כל - - - מסלול 1-2.

<שמואל זכאי: כיוון נחיתה והמראה של המטוסים נגזר בין השאר גם ממזג האוויר.

<שמואל זכאי: לפני שפתחנו את מסלול 2-1, וכאמור פתחנו אותו לפני שבועיים בערך, המטוסים בלילה, בגלל מזג האוויר, נוחתים על מסלול 1-2, זה המסלול שבמסלול שלו לנחיתה המטוס עובר מעל חולון.

<שמואל זכאי: עכשיו התכלית השלישית של הפרויקט הזה, כמו שאמר אודי, התכלית הראשונה הייתה קודם כל לשפר את מצב הבטיחות על ידי הפרדה בין מטוס ממריא למטוס נוחת, התכלית השנייה להגדיל את הקיבולת של נתב"ג, אבל התכלית השלישית הייתה לעשות פיזור רעש יותר הגיוני.

<שמואל זכאי: בואו נחשוב בהיגיון, ככל שינחתו יותר מטוסים על מסלול 2-1 פחות מטוסים ינחתו על מסלול 1-2.

<שמואל זכאי: אני לא יודע איך קוראים לזה בגמרא או במקורות, אבל אני יודע שהכי טוב שזה נהנה וזה לא חסר, נכון?

<שמואל זכאי: מה רואים בזה?

<שמואל זכאי: למי אני צריך לשמוע?

משה גפני: ההגדרה מהגמרא נכונה, אבל זה המצב שאם עובר הרעש לידם - - -

<שמואל זכאי: אם אני רוצה להישמע לטענותיהם של תושבי ראש העין, כפר קאסם, מזור ובארות יצחק אני צריך שכל המטוסים ינחתו על 1-2 ואז מי שיוצא חסר הם תושבי חולון ותל אביב.

<שמואל זכאי: אם אני רוצה לשמוע לטענותיהם של תושבי תל אביב, אז מי שיהיה חסר עכשיו זה תושבי ראש העין, כפר קאסם וככה.

אמנון כהן: אתה מחלק את זה כאילו?

<שמואל זכאי: יפה.

<שמואל זכאי: כל העניין הוא לפזר נכון את הרעש, במסגרת התמ"א.

<שמואל זכאי: התמ"א קובעת, או יותר נכון ההחלטה של ראש רת"א שעל מסלול 2-1 ינחתו מטוסים בין השעה שש בבוקר לעשר בלילה, לא יותר מ-40% מכלל הנחיתות בנתב"ג בעונה ורק בשעות עומס.

<שמואל זכאי: מכיוון שזה משש בבוקר עד עשר בלילה, לתושבי תל אביב בלילה עדיין יש מעליהם את הרעש.

<שמואל זכאי: זה הכול.

<שמואל זכאי: זה לגבי ה - - -

אמנון כהן: מתי שהוא זה ישתנה?

אמנון כהן: אם אני עכשיו נותן להם תשובות, מה אני אומר להם?

<שמואל זכאי: שקודם כל - - -

<יעקב גנות: אנשי תל אביב, כל עוד ששדרגנו את המסלולים נהנו לגמרי, ובאותה תקופה אנשי חולון כל הזמן באו בטענות.

<יעקב גנות: היום, כשחזרנו למצב הקודם, לגבי הנחיתות וההמראות מעל תל אביב, אז פתאום תל אביב התעוררו.

<יעקב גנות: זה כל הסיפור של דרום תל אביב על רגל אחת.

<שמואל זכאי: מה שאתה יכול להגיד לתושבים, כל מי שנמצא ממערב, בוודאות, שיהיה להם פחות רעש.

<שמואל זכאי: זה הכול, זה אתה יכול להגיד להם.

<שמואל זכאי: כל מי שממערב לנתב"ג, כי המטוסים, כמו שהסביר אודי, מגיעים מצפון, נכנסים בנתניה, צפון כפר סבא, צור יגאל וכך הלאה.

<תומר רוזנר: בלילה אין להם - - -

<יעקב גנות: אבל בלילה זה המיעוט שבמיעוט.

<יעקב גנות: אנחנו מדברים פה יום ולילה, וביום והלילה זה רק 40% או 60%.

<שמואל זכאי: כמו שאמר היושב ראש, אין דרך להנחית מטוסים בצורה אנכית.

<שמואל זכאי: מטוס עושה רעש והוא צריך להגיע מאיזה שהוא מקום, מה שאתה צריך לעשות זה לפזר את הרעש ומה שעשה הפרויקט הזה, הוא פיזר את הרעש.

<שמואל זכאי: עכשיו תבוא ותגיד לי, למה ביום, למה בלילה, למה בשעה הזאת ולמה בשעה הזאת.

<שמואל זכאי: אז זה נהנה וזה לא חסר.

<תומר רוזנר: יש שני דברים שלא התייחסת אליהם, אחד מה עם מסלול 826 - - -

<שמואל זכאי: זה מסלול 2-6, הוא מסלול ההמראות הראשי בנתב"ג.

<שמואל זכאי: רוב המטוסים בנתב"ג ממריאים ממזרח למערב במסלול 2-6.

<שמואל זכאי: זה המסלול הזה.

<שמואל זכאי: כשעשינו את הפרויקט במשך ארבע שנים הפעלנו את כל נתב"ג רק על המסלול הזה ואז מה שקרה, המטוסים היו נוחתים מעל בני עטרות, ממזרח למערב, ובני עטרות ספגו את כל הרעש.

<שמואל זכאי: עכשיו כשיש לנו שלושה מסלולים ירדנו מהם, המטוסים לא נוחתים על מסלול 2-6, עוד פעם באופן קיצוני במזג האוויר מטוסים כמובן ינחתו, כי בטיחות טיסה גוברת על הכול.

<שמואל זכאי: רוב ההמראות הן מערב, המטוס בהמראה עושה פחות רעש מאשר בנחיתה.

<תומר רוזנר: אבל בלילה - - - לא להטיל את כל העומס על דרום תל אביב.

אמנון כהן: בלילה הוא מתכוון.

<שמואל זכאי: עוד פעם, אחת המגבלות הקשות היא מגבלה של מזג אוויר, אבל בוא נגיד, וזו אפשרות, שעכשיו, חלק מהמטוסים ינחתו לא על 1-2, הם ינחתו על 3-0.

<שמואל זכאי: אתה יודע מי יספוג את הרעש?

<תומר רוזנר: לא, אז על 26, או על 08.

<שמואל זכאי: או על 2-6, אוקיי?

<שמואל זכאי: יש פה שני דברים שצריך לדעת.

<שמואל זכאי: אחת, יש פה מגבלת ביטחון, המטוסים שמגיעים ל-2-6, כל הנחיתות אצלנו הן עם עזרי נחיתה, זה נקרא LF, אני אסביר במגדל מה זה.

<שמואל זכאי: הם מגיעים לפיינל ארוך ומעל השטחים.

<שמואל זכאי: אבל בוא נגיד שאתה לוקח אותם ל-3-0, מי שסובל מהרעש זה תושבי מודיעין.

<שמואל זכאי: דרך אגב, בלילה נוחתים 1-2, ביום נוחתים 3-0 והמטוסים עוברים מעל מודיעין.

<שמואל זכאי: אז חלוקת הרעש היא חלוקה מאוזנת.

<שמואל זכאי: בהינתן העובדה שאי אפשר להנחית מטוסים בלי רעש, בסוף המטוסים צריכים - - - את כל שעות היממה לחלק, זה לכאן, זה לכאן וזה לכאן.

<שמואל זכאי: ואני מסכים עם חבר הכנסת גפני, אנחנו לא צריכים להתנצל, אנחנו צריכים להסביר.

אמנון כהן: אפשר גם על מודיעין קצת בלילה.

אמנון כהן: לחלק בין תל אביב, מודיעין לבין בארות יצחק.

<תומר רוזנר: הם מתנגדים.

אמנון כהן: כולם מתנגדים, אבל - - -

משה גפני: אדוני המנכ"ל, מה שאמרת, דווקא אנחנו, עד כמה שאני יכול לדבר בשם כולם, אבל אני מאוד השתכנעתי מהעניין של פיזור הרעש.

משה גפני: אני תמיד עושה את החשבון, תגיד לי עם יד על הלב, אם המטוסים היו עוברים בצפון תל אביב, מעל מגדלי אקירוב, האם גם היה מספיק הפיזור הזה?

משה גפני: זה דבר אחד.

משה גפני: דבר שני, ואני כנראה יודע את התשובה, אתה לא חייב לענות על זה, אבל אני שואל אם אי אפשר לפזר יותר.

משה גפני: למשל כאלה שמגיעים לאילת, שלא ינחתו בכלל בשדה התעופה הזה, שינחתו בעובדה.

משה גפני: לפתוח מקומות שבהם אנשים מגיעים - - - אי אפשר אי אפשר, אני אומר שמה שאני הייתי חושב אם הייתי מנכ"ל, הייתי חושב להתחיל מדיניות של פיזור הרבה יותר גדול, בגלל שהפיזור שלך הוא רעיון נכון, אבל פיזור הרבה יותר גדול.

<יעקב גנות: אחת, חלק מבית המשפט זה ההתנגדות של כולם נגד כולם.

<יעקב גנות: שתיים, התמ"א מאפשרת רק שלושה מנועים, זה שארבעה מנועים פחות - - -

משה גפני: התמ"א זה גם לא הלכה למשה מסיני.

משה גפני: תמ"א זה גם כן - - -

<יעקב גנות: זה בדיוק מה שאנחנו ביקשנו.

<יעקב גנות: ביקשנו לקבל שימוש חורג, ובמקביל לחפש פתרונות כדי לתת מענה יותר טוב.

<שמואל זכאי: אני רוצה לענות על המוניות וגם על המחירים.

משה גפני: אתה לא חייב לענות לי על צפון תל אביב.

<שמואל זכאי: המדינה הפקידה בידינו זיכיון להפעיל נמל תעופה והטילה עלינו בצד הזכות גם חובה, החובה היא לפקח שהפעילות כאן בנתב"ג תתבצע כתקנה לטובת האזרח.

<שמואל זכאי: בהיבט של המוניות אנחנו צריכים לפקח שהאזרח לא נגזל, שהוא מקבל שירות כמו שצריך, שלא מפקיעים לו מחירים וכך הלאה.

<שמואל זכאי: כמו בכל נמל תעופה בעולם.

<שמואל זכאי: לכל נמל תעופה בעולם יש חברת מוניות אחת, או שתיים, שהיא זוכה במכרז והיא מקבלת את הפריים לוקיישן, שאצלנו זה במפלס ג'י, במפלס של הנוסעים הנכנסים, ששם היא פועלת.

<שמואל זכאי: הרי אנחנו במדינה חופשית, כל נהג מונית שהוא מוזמן, 'אני מכיר נהג מונית ש-30 שנה הוא מסיע אותי ואני רוצה שהוא יבוא לקחת אותי', או 'אני עובד בחברת היי טק ולחברת ההיי טק יש התקשרות עם חברת מוניות'.

<שמואל זכאי: גם לאלה יש סידור, במפלס 2 הם מגיעים.

<שמואל זכאי: כולם אומרים שאנחנו רוצים לגבות מהם 5 שקלים, מה שאנחנו רוצים זה לא לגבות מהם 5 שקלים, אלא זה שיירשמו, כדי שאם אחר כך מפקיעים להם מחירים או לאזרח יש תלונה, הוא יודע, הוא מתקשר אליי, ואליי הוא צריך להתקשר והוא אומר לי 'פלוני או אלמוני עשה לי עוול, תבדוק את זה'.

<שמואל זכאי: אם הוא לא רשום, אני לא יודע לבדוק את זה, כי האחריות שלי היא לרשום.

<שמואל זכאי: זה לגבי המוניות.

<שמואל זכאי: עכשיו מילה אחת לגבי המחירים.

<שמואל זכאי: ההשוואה הנכונה לגבי המחירים היא לא - - -

עובדיה עלי: אבל, שמוליק, את המחירים לא אנחנו קובעים.

<שמואל זכאי: לא על המוניות, אני מדבר על המחירים של - - - ההשוואה הנכונה לגבי המחירים היא לא בכמה מוכרים כוס קפה בנתב"ג ובתל אביב, ההשוואה הנכונה היא כמה עולה מחיר הקפה בנתב"ג לעומת נמל תעופה אחר בעולם.

<שמואל זכאי: אני אסביר למה כן ותאמינו לי, בדוק, כוס קפה ב-JFK עולה 4 דולר, וכוס קפה בבוקרשט עולה 4 יורו, זה ה- benchmarkingהנכון בהשוואה בין מחירים.

<שמואל זכאי: זכיין לא יכול כאן להעלות מחירים בלי רשות, זה חלק מהמנגנון שכתוב לו בחוזה.

<שמואל זכאי: המחירים עולים אך ורק ב - - - יש לנו קודם כל 18 נקודות הסעדה בטרמינל 3.

<שמואל זכאי: לא 2, לא 3, לא 4, 18 נקודות הסעדה.

<תומר רוזנר: באולם היוצאים?

<שמואל זכאי: בסך הכול.

<שמואל זכאי: באולם היוצאים יש יותר מ-10, אם אתה שואל.

<שמואל זכאי: יש יותר מ-10, אני חושב מהראש, יש 12 באולם היוצאים.

<שמואל זכאי: במסלול היוצא יש לך 12 נקודות הסעדה.

אמנון כהן: איך נקבע המחיר?

אמנון כהן: בעולם איך נקבע?

<שמואל זכאי: המחיר - - -

<יעקב גנות: סליחה, למה אנחנו נכנסים איך נקבע ב - - - אני אומר זה פלוס מינוס, זה שני שקל יותר, שניים פחות.

<יעקב גנות: אני רוצה להדגיש, ברגע שחברה ספרדית באה לכאן וחשבו שהם יכולים להוציא את ההשקעות שלהם תוך שנתיים ופעלו בקשר להחלפת המרת המטבע, לא התביישנו, הפסדנו הרבה מאוד כסף, היו לי ויכוחים בתחילת הדרך, הוא אמר 'לא יהיה דבר כזה', אנחנו הוצאנו אותם מפה.

<יעקב גנות: מפני ששם היה מונופול.

<יעקב גנות: אבל לגבי קפה,שקל יותר, כשיש פה מכונות, יש פה שמונה מתקנים לאוכל, או מסעדות וכך הלאה.

<יעקב גנות: יש תחרות חופשית, כל אחד - - -

<שמואל זכאי: לגבי מונופול, כל נמלי התעופה הבינלאומיים בארצות הברית אינם בידיים פרטיות, הם או בידיים של העיריות או בידיים של המדינה ולא סתם.

<שמואל זכאי: שתיים, למי אתה מעדיף שיהיה המונופול הזה?

<שמואל זכאי: לגוף פרטי שנראה לך שהוא באמת ישקיע 3 מיליארד שקל בשדרוג מסלולים?

<שמואל זכאי: ונראה לך שהגוף הפרטי שיהיה מונופול במקומנו הוא זה שיפקח על המחירים ויפקח על המוניות ויקבע - - -

אמנון כהן: תעשו את הסבירות, שיהיה סביר ולא לעשוק ולא שמישהו יעשה רווח קל.

משה גפני: אל תעשו השוואה למדינות אחרות.

משה גפני: תעשו השוואה למה שקורה כאן.

אמנון כהן: כן, משהו סביר שיהיה.

<יעקב גנות: משהו קצר.

אמנון כהן: חייבים לצאת.

<יעקב גנות: משהו קצר.

<יעקב גנות: אל"ף, אם אתה רומז שכדאי שנעשה הפרטה, אני חושב שהפרטה זה דבר חמור מאוד.

<תומר רוזנר: מי דיבר על הפרטה?

אמנון כהן: אף אחד לא דיבר על הפרטה.

<יעקב גנות: כל מי שעשה הפרטה, זה - - -

משה גפני: אנחנו יושבים פה.

משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן ואני, אנחנו נגד הפרטה.

<יעקב גנות: כמו בזק, שבוע אחרי שהפריטו אותה פתאום מאזנים של 4.5 מיליארד שקל.

<יעקב גנות: דבר נוסף, עובדיה, אם ראשי הערים מתלוננים על רעש מעל הערים שלהם והם נגד הפעילות של הרשות, אין בעיה, נודיע שכל תושבי ראש העין וחולון יפסיקו לטוס, ותראה שיהיה מרד וכולם - - -

משה גפני: על זה לא חשבנו.

אמנון כהן: זה פתרון, פתרון מצוין.

אמנון כהן: ..

אמנון כהן: אני רוצה לפני שנצא לברך שהקדוש ברוך הוא יברך את עמו ישראל ונתפלל שהקדוש ברוך הוא יחזיר את הבנים הביתה, את אייל יפרח, נפתלי פרנקל וגלעד שאער.

אמנון כהן: לזכות זה שהקב"ה ישמע את תפילתנו נגיד פרק תהלים.

אמנון כהן: במהרה נשמע בשורות טובות, שיימצאו ויעשו משא ומתן וקיבלנו אותם הביתה.

עובדיה עלי: אני אומר לך, לעניין המונופול, הבעיה של מונופול שיש רק שדה תעופה אחד בארץ, וכאן אם אתה שואל אותי, הדבר הכי חשוב שיהיה שדה תעופה משלים בינלאומי - - -

<תומר רוזנר: ובניהול של רש"ת.

עובדיה עלי: בניהול של גורם אחר.

אמנון כהן: אנחנו יוצאים לסיור.

אמנון כהן: (סיור במגדל הפיקוח)

<יוסף ג'ו בראל: שלום.

<יוסף ג'ו בראל: אנחנו, מגדל בן גוריון עובד בשתי יחידות, כמו ששמוליק זכאי אמר בקיצור.

<יוסף ג'ו בראל: שתי היחידות הן, יחידה אחת זו פינת בקרת המכ"מ, זו יחידה שלוקחת את המטוסים מכל הכיוונים, מסדרת אותם בצורה של אחד אחרי השני ומביאה אותם למצב שבו הם מיוצבים לפני מסלולי הנחיתה ובכיוון ההפוך מטוס שממריא, ממריא עם המגדל למעלה, אתם תראו את המגדל למעלה, ואחרי שהוא באוויר הוא עובר ליחידת המכ"מ ויחידת המכ"מ ממשיכה לפקח עליו.

<יוסף ג'ו בראל: מה המטוסים רוצים?

<יוסף ג'ו בראל: המטוסים בסך הכול מעוניינים שהשליטה והפיקוח יהיו בידי פקח הטיסה, הם לא רוצים להתעסק מלבד בהטסת המטוס.

<יוסף ג'ו בראל: זאת אומרת מרגע שפקח טיסה אומר למטוס ביחידה הזאת 'קשר מכ"מ', מרגע זה כל האחריות נופלת על הפקח, הוא מתעסק רק בהטסת המטוס ובשלבים שונים של הטיסה יש מצב שבו טייס לקראת נחיתה מבצע קשר עין עם ה - - -

<תומר רוזנר: אתה פקח?

<יוסף ג'ו בראל: כל אחד מהאנשים שעובדים כאן הוא פקח טיסה.

אמנון כהן: ולמעלה?

<יוסף ג'ו בראל: גם פקח טיסה, רק שהעבודה היא אחרת.

אמנון כהן: ממתי הסנכרון ביניהם?

אמנון כהן: מתי זה עובר למעלה ומתי למטה?

<יוסף ג'ו בראל: אז כמו שהתחלתי להסביר, בואו תסתכלו רגע - - -

אמנון כהן: באיזה מרחק אתה כבר מתחיל לקלוט אותו?

<יוסף ג'ו בראל: אני קודם כל אתן לכם תמונה שתראו מה אתם רואים, מה בעצם התמונה שיש לפקח הטיסה.

<יוסף ג'ו בראל: אם תסתכלו ותצליחו להבחין פה, אז אתם רואים את מפרץ חיפה, את קו חוף הים, את הכנרת וים המלח.

<יוסף ג'ו בראל: יחידת הבקרה שלנו שולטת על כל המרחב הזה כמו שאתם רואים.

<יוסף ג'ו בראל: בעצם מטוסים שמגיעים בדרך, ממריאים מאירופה, עוברים ליוון, נגיד ניקוסיה וכו', עוברים ליחידת בקרה שהיא יחידת בקרה צפון, תל אביב, בקרים שיושבים בהר מירון, זה סקטור אזרחי, והם מעבירים לנו את המטוסים.

<יוסף ג'ו בראל: מרגע שהמטוסים עוברים אלינו, כרגע השטח הזה נקי, כי זה הצד המערבי - - -

משה גפני: מהר מירון הם מעבירים אליכם?

משה גפני: הם קולטים קודם?

<יוסף ג'ו בראל: כן, הם מפקחים עד התחום של ניקוסיה, בערך על טווח של 180 מעלות - - -

משה גפני: הם קולטים יותר ממה שאתם קולטים כאן.

<יוסף ג'ו בראל: כן.

<יוסף ג'ו בראל: אנחנו מבצעים עבודה אחרת.

<יוסף ג'ו בראל: הם מבצעים עבודת מרחב, area, ואנחנו מבצעים עבודת פורט.

<יוסף ג'ו בראל: אותו דבר, דרך אגב, אם תסתכלו, מטוסים שטסים דרומה לאילת, בנתיב לאורך ים המלח, אז הם בקשר עם יחידת בקרה דרומית, בקרת דרום, שהם יושבים במצפה רמון.

<יוסף ג'ו בראל: שוב, בקרים אזרחיים - - -

אמנון כהן: אבל אתם רואים את כולם פה.

<יוסף ג'ו בראל: אנחנו מקבלים את המטוסים - - -

אמנון כהן: אבל תחומי האחריות שלך זה במרכז, כן?

<יוסף ג'ו בראל: נכון.

<יוסף ג'ו בראל: הם מעבירים לנו ואנחנו מטפלים בזה.

אמנון כהן: באיזה שלב מהדרום זה בא אליך ואתה אומר 'עכשיו זה שלי' - - -

<יוסף ג'ו בראל: מעל ים המלח.

<יוסף ג'ו בראל: המטוס הזה תיכף יעבור אלינו בנקודה הזאת, בעוד 10 מייל, אז הוא אצלנו ואני מטפל בו.

<יוסף ג'ו בראל: הוא עובר רק כשהוא בשלב לפני הנחיתה, לפני המסלול.

אמנון כהן: ממש בעיגול הפנימי.

אמנון כהן: בוא נגיד ב-5 מיילים - - - כאן יש מטוס שמבצע נחיתה.

<שמואל זכאי: ג'ו, זה מטוס שנוחת על 2-1.

<יוסף ג'ו בראל: לא, אנחנו סיימנו 2-1 בגלל שחברת אייר פראנס לא יכולה לנחות על 2-1.

<יוסף ג'ו בראל: קיבלנו הודעה, הם ינחתו על 3-0.

<יוסף ג'ו בראל: מה שקרה זה שאנחנו התחלנו להפעיל את מודל נחיתות 2-1 2-6.

<יוסף ג'ו בראל: מודל נחיתות 2-1 2-6 הוא מודל שמאפשר לנו בעצם, כמו כל שדה מודרני בעולם, להפריד את ההמראות מהנחיתות.

משה גפני: מה אתם עושים, שאייר פראנס לא יכול?

<יוסף ג'ו בראל: כרגע שינינו את כל הסיקוונסים בחזרה לטובת הנחיתות והמסלול האחר שהקפסיטי שלו נמוך יותר.

<יוסף ג'ו בראל: לצערי הרב.

<שמואל זכאי: הרי איך מטוס יודע שפתחנו מסלול חדש?

<שמואל זכאי: מפורסמים פעמיים בשנה פרסומים שפורסמו לחברות תעופה והם מוזנים לתוך מחשבי הטיסה של המטוסים.

<שמואל זכאי: יש כמה חברות תעופה, החברות שמזינות את זה הן חברות עולמיות, ג'פרסון 1 ויש עוד חברה, אנואל, והחברה הזאת עשתה איזה שהיא תקלה לחברות התעופה שהיא נותנת פרטים והיא לא הזינה להם את זה למסלולים.

<שמואל זכאי: אנחנו עכשיו באיזה שהיא פעילות מול החברה הזאת כדי שתזין את זה.

<שמואל זכאי: בקיצור יש לנו שתיים-שלוש חברות תעופה שעדיין לא השלימו את כל התהליך.

משה גפני: כמה זמן זה ייקח?

<שמואל זכאי: זה אמור להסתיים - - -

<יוסף ג'ו בראל: להכניס את זה לכל אחד מהמטוסים שלהם, נגיד לחברת אייר פראנס יש צי ענק של מטוסים, אז אני לא יודע כמה זמן זה ייקח, אבל - - -

משה גפני: בגלל שהם שכנעו אותנו מקודם שזה חשוב מאוד לעשות את זה, גם בגלל שהרעש מתפזר.

<יוסף ג'ו בראל: נכון.

<קריאה: הם מכניסים את זה לכל מטוס בנפרד?

<יוסף ג'ו בראל: לכל מטוס בנפרד.

<יוסף ג'ו בראל: זה לא איכון תוכנה שמכניסים, אלא צריך לבקש את זה מתוך מטוס.

<שמואל זכאי: צריך להכניס למטוס-מטוס ולהזין את זה - - -

משה גפני: אבל זה שהם לא - - - לחכות להם עד אינסוף זה רע מאוד.

<יוסף ג'ו בראל: זה לא רק אייר פראנס, זה גם יונייטד לדוגמה.

משה גפני: לא משנה, זה רע.

<שמואל זכאי: כל מטוס כזה, אם יש מטוס אחד שלא יכול לנחות, אתה צריך לשנות את כל התבנית - - -

משה גפני: אני שואל כמה זמן זה יקרה עד ש - - -

<יוסף ג'ו בראל: אני מקווה במהרה, אבל זה ייקח זמן.

<שמואל זכאי: הם הבטיחו לראש רת"א שהם יסיימו את זה עד סוף יוני.

<שמואל זכאי: החברה הזאת, שהודתה שהייתה לה תקלה - - -

משה גפני: לא הייתם צריכים כל כך לשכנע אותם עם ההמראות והנחיתות בנפרד.

<יוסף ג'ו בראל: רק שתבינו, מבחינתנו לנהל תבנית תעבורה אחד אחרי השני, זה לקחת את כל המטוסים ולנהל אותם ביחד.

<יוסף ג'ו בראל: עכשיו באמצע להחליף את זה ולהעביר את זה למסלול אחר זה פתרון שהוא מסובך להם.

משה גפני: הקדוש ברוך הוא ברא את האדם באופן כזה שהוא יכול להגיע ליכולות אינסופיות.

משה גפני: הבעיה רק שהרבה פעמים מנצלים את זה לרעה, אבל הניצול לטובה הוא אחת הדוגמאות.

משה גפני: נסעתי לאילת עכשיו, לא זוכר עם מי שהיה, הוא אומר לי 'תגיד לי איך אנחנו נוסעים ככה?

משה גפני: '

אמנון כהן: ועל הים, אתה רואה אוניות כאלה, אימפריות.

עובדיה עלי: דרך אגב, הם ידעו מה זה 2-1, 1-2, 2-6?

משה גפני: אנחנו הבנו.

עובדיה עלי: לא הבנתם.

עובדיה עלי: זה הכול מעלות, 60 מעלות, 120 מעלות.

<יוסף ג'ו בראל: 12 מעלות, 3-0 זה 30.

<יוסף ג'ו בראל: רק לא אומרים 12 מעלות, אומרים 1-2, 3-0.

משה גפני: החדש, המסלול של הנחיתה וההמראה, אייר פראנס לא נוסע - - - הוא עובר פה, הוא חוצה פה את המסלול הזה.

עובדיה עלי: מבחינת הראות כאן של הפקחים זה בסדר?

<יוסף ג'ו בראל: שדה הראייה הוא בסדר, הבעיה שאנחנו בגדול, כשבנינו את המגדל החדש הלכנו אחורה.

עובדיה עלי: אני יודע, השאלה שלי לא במקרה.

משה גפני: כן, מה ההבדל בין המגדל הזה למגדל החדש?

משה גפני: מה לא רואים מפה שנראה במגדל החדש?

<יוסף ג'ו בראל: המגדל החדש, המבט שלו הוא אחרת על המסלולים.

<יוסף ג'ו בראל: כדי לשלול על המסלול הזה ועל המסלול הזה צריך ללכת עוד אחורה וטיפה הצידה - - -

משה גפני: וגבוה יותר.

<יוסף ג'ו בראל: ויש גם חישובים מתמטיים מדויקים של זמן התגובה של הפקח.

<יוסף ג'ו בראל: אם אתה בניצב למסלול אז אתה מבחין בעצירה ופתיחת מהירות, אבל אם אתה באותה זווית, אתה לא יכול להבחין אם מטוס עוצר או לא.

<שמואל זכאי: נגעת באחת הנקודות החשובות.

<שמואל זכאי: מה שאתם רואים, מה שראית ועלית על זה יפה מאוד, זה שהמסלול החדש וגם המסלולים הישנים, למשל כמו המסלול הזה, יש מסלולי הסעה שחוצים אותם.

<שמואל זכאי: אחד הקונפליקטים הכי גדולים בבטיחות טיסה, רוב התאונות מתרחשות על הקרקע, ואחת הבעיות הכי גדולות בחדירה למסלולי נחיתה והמראה של כלי טיס, או של - - - כדי למנוע את הקונפליקט הזה יש לנו כאן מערכת שהיא באמת השורה הראשונה של טכנולוגיה בעולם, שנקראת - - - ומכ"מ קרקע ששולט על התנועות של המטוסים - - -

עובדיה עלי: זה גם מכשיר חדש שהכנסנו.

<שמואל זכאי: אתם רואים שהמטוס הזה שנוסע על המסלול, מופיע לפקחים על זה.

<שמואל זכאי: כל רכב שנמצא באזור המסלולים המטוס מופיע על המכ"מ הזה, המכ"מ הזה - - -

אמנון כהן: יש לך קשר איתו?

<שמואל זכאי: בוודאי.

<שמואל זכאי: אתם רואים את הפסים הירוקים האלה?

<שמואל זכאי: הם נקראים סטוברים, סטוברים זה רמזורים, כשמגיע המטוס שמסיע ורוצה לחצות את המסלול כי הוא רוצה להגיע לעמדת המראה על 2-6, הוא עומד כאן על הרמזור האדום הזה והפקחית, היא משחררת לו את הרמזור האדום ואז הוא חוצה והיא סוגרת את ה - - -

<קריאה: גם זה לא היה, זה חדש מלפני חמש שנים.

<שמואל זכאי: כך אנחנו למעשה שולטים באופן ויזואלי, שלא תהיה כניסה של כלי טיס לא מורשה למסלול או של רכב למסלול.

<שמואל זכאי: כל הרכבים שלנו, שנמצאים באזור המסלולים, כולם מותקנים עם קולטי רדאר, או משדרים יותר נכון, כשהם נקלטים כאן על המסך הזה שנקרא - - - זה למעשה מכ"מ קרקעי.

משה גפני: מתי בפעם האחרונה זה היה כמעט תאונה?

<שמואל זכאי: כמעט תאונה זה דבר - - - אנחנו מסווגים אירועי בטיחות לשלוש רמות, קלה, בינונית וחמורה.

<שמואל זכאי: קודם כל אני רוצה להסביר לכם, זה הרבה יותר בטוח לטוס מאשר לנסוע על הכביש, למה?

<שמואל זכאי: מסיבה אחת מאוד מאוד פשוטה.

<שמואל זכאי: מטוסים והפקחים והציוד נבנה בדבר כזה שטעות אחת לא תביא להתרחשות של תאונה.

<שמואל זכאי: אם הטייס יעשה טעות, אז המכשור במטוס יתריע לו שהוא בטעות.

<שמואל זכאי: אם גם המכשור של המטוס נניח ינמיך בקרבה לקרקע, או יתקרב למטוס אחר, הבן אדם, הטייס, עשה טעות, יש לו מכשיר שיתריע לו או מחוץ לכלי הטיס וגם אם המכשיר שלו גם הוא - - - אז הפקחים ששולטים כאן עם מכ"מים ושולטים על כל מקום, אז צריכות להתרחש הסתברויות כאלה שגם הטייס יטעה, גם המכשור שלו - - -

משה גפני: הנה, הוא נוחת.

משה גפני: אפשר לשאול אותם שאלה?

<שמואל זכאי: היא לא, ג'ו הוא ה - - -

<יוסף ג'ו בראל: כרגע היא מטפלת במטוס.

אמנון כהן: יש להם קביעות?

<יוסף ג'ו בראל: כן.

אמנון כהן: הכול בסדר?

אמנון כהן: משכורת בסדר?

אמנון כהן: הטרידו אותך, הפחידו אותך?

משה גפני: לא, אני רציתי לשאול אותם מה קרה כשהייתה כמעט תאונה?

משה גפני: מה הם עשו?

משה גפני: באירוע חמור.

<שמואל זכאי: האירוע המכונן שהביא לפה את ועדת לפידות.

משה גפני: כן, אני שואל מה הם עשו.

<שמואל זכאי: שני מטוסים התקרבו אחד לשני, התקרבות מאוד - - -

<יוסף ג'ו בראל: אני אסביר את מה שהיה באירוע איבריה.

<יוסף ג'ו בראל: אירוע איבריה, שהוא האירוע שפתח כאן את נושא הבטיחות, היה שהמטוסים מבצעים גישת ראייה, מה זה גישת ראייה?

<יוסף ג'ו בראל: שהם מסתכלים אחד אחרי השני, שומרים הפרדה בעצמם ונכנסים לנחיתה.

<יוסף ג'ו בראל: הביצוע של גישת ראייה, בכל העולם קודם כל נוחתים בגישות מכשירים.

<יוסף ג'ו בראל: גישת מכשירים, איך אמרתי לכם?

<יוסף ג'ו בראל: מטוסים ממריאים, רוצים לעבור להטיס את המטוס ושאנחנו נתעסק בדברים האחרים.

<יוסף ג'ו בראל: אותו דבר לגבי הנחיתה.

<יוסף ג'ו בראל: בנחיתת מכשירים הוא מתייצב על קרן שנותנת לו את הזווית לנחיתה ואת ציר המסלול והוא מגיע בדיוק בתחילת המסלול לנחיתה.

<יוסף ג'ו בראל: מה שקרה בגישת הראייה זה שאמרו לו 'יש לפניך מטוס בנקודה הזאת והזאת לפניך, אתה רואה אותו?

<יוסף ג'ו בראל: ' הוא אמר, 'כן, אני רואה אותו', אלא שבעצם הוא ראה מטוס שנמצא ממש לפני נגיעה למסלול ואז הוא חתך את המטוס שהיה לפניו.

<יוסף ג'ו בראל: אמרו לו שזה מטוס 747, אמרו לו שהוא ישמור הפרדת - - -

אמנון כהן: הוא בלבל.

משה גפני: זה היה כמעט התנגשות.

<יוסף ג'ו בראל: ואז הוא היה צריך לחתוך ולשבור.

משה גפני: מה עשו פה האנשים שמופקדים על זה?

<יוסף ג'ו בראל: פתרו את הסוגיה - - -

משה גפני: באותם רגעים.

<יוסף ג'ו בראל: אחד הפנו שמאלה ואחד ימינה.

משה גפני: איבדו את העשתונות?

<יוסף ג'ו בראל: לא איבדו את העשתונות.

<שמואל זכאי: פה גם הטייס טעה.

משה גפני: כן, הבנתי, אני שואל על מגדל הפיקוח.

<שמואל זכאי: אחד מהלקחים שעשינו, למשל הוא אמר לך שגישת ראייה היא גישה מאוד לא טובה לתעופה אזרחית.

<שמואל זכאי: הכי נכון בתעופה אזרחית שמטוס ינחת ממכשור לנחיתה.

<שמואל זכאי: מה זה המכשור הזה?

<שמואל זכאי: זה קונוס, שכשאתה יושב בקוקפיט של הטייס אתה רואה על המסך קונוס שהוא צריך להכניס, המטוס - - -

אמנון כהן: כמו שרוול בטיסה, אז הנחיתה - - -

<שמואל זכאי: המטוס נכנס באופן אוטומטי לתוך הקונוס.

משה גפני: אני שאלתי על המיומנות של האנשים שיושבים פה, בגלל שהם יכולים להציל חיי אדם.

<יוסף ג'ו בראל: כולם פה היו פקחי טיסה בשירות הצבאי שלהם בחיל האוויר.

<יוסף ג'ו בראל: הם עוברים חצי שנה קורס ואחר כך עוד שנה וחצי.

<יוסף ג'ו בראל: עד שהיא יושבת לבד בעמדה זה שנה וחצי אחרי סיום הקורס.

<יוסף ג'ו בראל: זאת אומרת היא תשב לבד בעמדה בלי חניכה כשהיא שנתיים ב - - - סימולטורים בארץ ובחו"ל.

<קריאה: אפרופו, תראה להם שמטוס עוצר לפני הנחיתה.

<שמואל זכאי: אתה רואה?

<שמואל זכאי: זו נקודת חצייה של מסלול הסעה ושל מסלול נחיתה.

<שמואל זכאי: שים לב, אתה רואה את הסימון האדום?

<שמואל זכאי: המטוס יעמוד שם - - -

משה גפני: מי מדבר איתו?

<יוסף ג'ו בראל: פקחית הטאואר.

<יוסף ג'ו בראל: גיל, תוכלי לשים לנו רמקול?

<גיל-פקחית טיסה: כן, אני אשים רמקול.

<שמואל זכאי: הנה גיל, תשמעו אותה משדרת.

<שמואל זכאי: אחרי שהמטוס יחצה את הקו של המטוס שרוצה לחצות את המסלול היא תיתן לו רשות חציה ותפעיל לו את ה - - -

<שמואל זכאי: הוא חוזר על ההוראה שלה פיזית, זה לא מספיק - - - פתוח, הוא צריך לחזור על ההוראה שנותנים.

<יוסף ג'ו בראל: היא צריכה לשמוע באוזן שהוא אכן חוזר במדויק על דבריה.

<יוסף ג'ו בראל: הדבר האחרון שאתה אמרת, חבר הכנסת גפני, הנושא של האמון של הפקחים.

<יוסף ג'ו בראל: אתם רואים, עכשיו שקט, הכול איזי, זה המאני טיים שלנו.

<יוסף ג'ו בראל: אנחנו במיוחד בסימולטור מתאמנים על האירועים החריגים האלה, עושים טעויות בכוונה של חדירה למסלול כדי שהפקח יוכל בזמן אמת לפעול מיידית ולפתור את הבעיה.

<יוסף ג'ו בראל: לכן אנחנו עושים לו גם שמטוס בא - - - וגם מטוס שחוצה את המסלול.

<יוסף ג'ו בראל: זו הייחודיות של - - -

<שמואל זכאי: שים לב שלאורך מסלול 2-1, איפה שמסיעים את המטוסים.

<שמואל זכאי: זה גם מסלול הסעה חדש שבנינו, הוא חלק מפרויקט שדרוג המסלולים, מסלול אקו, שמוביל את כל המטוסים שחונים בחלק המזרחי של השדה לנקודת ההמראה הרבה יותר מהר.

אמנון כהן: אולי רק משפט אחד לגבי החדש.

אמנון כהן: עד סוף השנה יהיה?

<שמואל זכאי: דצמבר 2014.

אמנון כהן: כך היה כתוב.

אמנון כהן: (המשך הסיור)

<שמואל זכאי: ב-9 במרץ השנה התחלנו להפעיל מערכת בידוק ביטחוני אוטומטית בנתב"ג.

<שמואל זכאי: המערכת הזאת החליפה את השיטה ואת צורת הבידוק הביטחוני שהייתה קודם.

<שמואל זכאי: רק נזכיר מה היה קודם, היו מכונות בידוק ביטחוני לפני התיקים, הגיעו נוסעים, עברו תהליך קצר שנקרא אפיון, הכנסנו להם את הכבודות לתוך המכונות, מכונות סי טי, ונוסעים שהיו להם התראות, לקחנו אותם לחצרות גדולות, פתחנו להם את הכבודות לעיני כל הנוסעים באולמות ובדקנו להם את מה שהתריע.

<שמואל זכאי: הנושא הזה היה פתח קודם כל לעתירה לבג"צ, למה אזרחי מדינת ישראל נבדקים באופן שונה ועוד בפומבי.

<שמואל זכאי: התשובה של המדינה והתשובה של בג"צ הייתה שאנחנו נבנה מערכת חדשה שתייצר נראות שוויונית, ותיכף נדבר על המערכת.

<שמואל זכאי: הדבר השני שהמערכת הזאת יצרה, הקשיים שהמערכת יצרה, היא האריכה מאוד את זמן הטיפול הביטחוני בנוסע ולמעשה עד שלא בדקנו את המזוודה של הנוסע, הנוסע לא יכול היה להתקדם בתהליך.

<שמואל זכאי: המערכת הזאת היא מערכת אוטומטית.

<שמואל זכאי: התהליך היום שמגיעים נוסעים, עוברים שיחה קצרה, ארבע-חמש שאלות ואנחנו מסמנים להם את המזוודה עם ברקוד, הם הולכים לדיילת, הדיילת גם שמה ברקוד ולמעשה על המזוודה יש שני ברקודים, ברקוד אחד שהוא ברקוד של הביטחון וברקוד שני זה תעודת זהות שיש למזוודה, קוראים לזה - - - המזוודה נשלחת.

<שמואל זכאי: היא נשלחת למערכת מסועים והמזוודה נכנסת לתהליך השינוע שלה, מהצ'ק אין לפיינל סורטר, הפיינל סורטר זו הממיינת הסופית במקום שמשם לוקחים את המזוודה, שמים אותה על טרקטור ולוקחים אותה למטוס.

<שמואל זכאי: המזוודה נוסעת על מערכת המסועים - - -

אמנון כהן: סי טי קודם, לא?

<שמואל זכאי: יפה.

<שמואל זכאי: היא נוסעת על מערכת המסועים.

<שמואל זכאי: על מערכת המסועים מורכבים גלאים שיודעים לקרוא את הברקודים, את הברקוד של הביטחון ואת הברקוד של ה - - - ברגע שהמזוודה נקראת על ידי הברקוד של הביטחון, המזוודה מופנית למכונה של הבידוק הביטחוני.

<שמואל זכאי: היא נבדקת, אם אין לה התראה, היא חוזרת חזרה וממשיכה למטוס.

<שמואל זכאי: אם יש לה התראה, היא הולכת באופן אוטומטי למכשיר נוסף שהוא שונה לחלוטין מהמכשיר של הסי טי וזה השכל היהודי, לקחת שתי טכנולוגיות שונות לחלוטין - - -

אמנון כהן: קודם כל CV ואחר כך XRD ב - - -

<שמואל זכאי: ולעשות להם מה שאנחנו קוראים SOS, system of system, לקחת שתי טכנולוגיות שונות לחלוטין ולגרום להן לדבר אחת עם השנייה.

<שמואל זכאי: ואז אם זה הולך, נניח שהחפץ הזה נבדק ב-סי טי והסי טי אומרת 'אני לא יודעת מה זה, זה נראה חומר חשוד'.

<שמואל זכאי: המזוודה נוסעת, המכשיר השני בודק את זה, הוא אומר 'זה סתם ארנק', המזוודה ממשיכה למטוס.

<שמואל זכאי: אם גם היא לא יודעת, רק אז המזוודות מגיעות לכאן, כשהיום זה עומד על 7% מהמזוודות, זאת אומרת שתחשבו, פעם היינו פותחים כמעט כל מזוודה של נוסע, היום 93% מסך הכול המזוודות נבדקות, אבל נבדקות באופן אוטומטי בלי מגע יד אדם ונבדקות ברמת בידוק ביטחוני הכי גבוהה בעולם.

<שמואל זכאי: אין רמת בידוק ביטחוני - - -

משה גפני: כמה זמן זה ככה?

<שמואל זכאי: זה התחיל ב - - -

משה גפני: היו תקלות?

<שמואל זכאי: הסיוט של נמל תעופה בעולם זה להכניס מערכת HBS.

<שמואל זכאי: טרמינל 5 בהיתרו, הונג קונג, JFK טרמינל 4, דנבר קולורדו, אלה כולם נמלי תעופה שיהיו זכורים לדיראון עולם בחודשים הראשונים שהם הכניסו מערכות HBS.

<שמואל זכאי: הטרמינלים קרסו.

<שמואל זכאי: יחסית למה שעברו בעולם אנחנו עוברים את זה בצורה שאפשר להגיד - - - זה לא שאין בעיות, זה לא שאין תקלות, זה לא אומר שלפעמים בזמני עומס אנחנו עושים כאן כל מיני פעולות, אבל הנוסע למעלה, וזה מה שחשוב, לא מרגיש - - -

אמנון כהן: בדיוטי פרי מבזבז כסף, אוכל את הפיצה פי שלושה.

<יעקב גנות: אבל הוא קיבל יותר זמן, מה אתה רוצה?

<שמואל זכאי: מבחינת אזרחי מדינת ישראל הערבים זאת בשורה יוצאת מהכלל.

<שמואל זכאי: למעשה היום אין הבדלים בבידוק הביטחוני, בנראות של הבידוק הביטחוני בין כל נוסע שטס בנתב"ג, זר, ישראלי, יהודי, ערבי, כולם למעשה מבחינת התהליך עוברים את אותו תהליך.

<שמואל זכאי: אין שום שוני בתהליך.

<שמואל זכאי: מזוודה שמגיעה לכאן - - -

משה גפני: אתם בודקים את הכמות ש - - -

<שמואל זכאי: עכשיו זוהר יסביר.

משה גפני: אולי שזוהר יסביר, יכולים אנשים מתוחכמים, שרוצים לפגוע בביטחון, להתגבר על המערכות האלה, או שיכול להיות שעובדים כדי להתגבר על זה.

משה גפני: אין פה יד אדם.

<זוהר גפן: אני אסביר, רק לא להקליט מה שאני אומר.

<זוהר גפן: (המשך הסיור)

<שמואל זכאי: אנחנו ממש בחצר האחורית של נמל התעופה, במסדרונות, איפה שעובדים ומנקים.

<שמואל זכאי: אחד הדברים שהולכים לקרות פה ממש בשבוע-שבועיים הקרובים ואנחנו נהיה המדינה - - -

אמנון כהן: כי אתה אמרת שלא יהיה מגע עוד מעט.

<שמואל זכאי: המדינה הראשונה בעולם שמאשרת את זה, זה שנוסעים זרים שיש להם דרכון ביומטרי יוכלו לעבור בצורה ביומטרית בעמדות האלה.

<שמואל זכאי: כרגע זה רק לישראלים.

<שמואל זכאי: שימו לב, כשאנחנו טסים לאירופה אז יש לנו EU citizen, ופה יהיה בפעם הראשונה נוסעים זרים בינלאומיים שייצאו עם בדיקה ביומטרית.

<שמואל זכאי: הרצון שלנו הוא כמובן לעשות את כל התהליך אוטומטי, לא מה שאנחנו רואים כאן כשנוסעים עומדים מול בקר גבול וכך הלאה.

<שמואל זכאי: מה שיהיה כאן, כל העמדות - - -

אמנון כהן: כבר אין חותמות, נכון?

אמנון כהן: בפעם האחרונה שהייתי אמרו שלא צריך חותמת.

<שמואל זכאי: נכון.

<שמואל זכאי: כי יש הרבה נוסעים, למשל אנשי עסקים, מנכ"ל גרבר של המזרח התיכון, הוא עושה עסקים בסוריה, בעירק, בלבנון וגם בישראל.

אמנון כהן: הוא יכול להיות בעייתי.

<יעקב גנות: אמנון, זה המנהל של כל ביקורת הגבולות וזה מנהל נתב"ג.

אמנון כהן: קיבלנו הרבה פניות, בעיקר מכאלה שבאים לכאן ומדובר באנשים, לפעמים שרים, לפעמים מפרלמנט, אבל הם לא באים בתפקיד, הם באים לטיפול רפואי, בן אדם מכובד, או אנשי עסקים.

אמנון כהן: הם בעיקרון באים לפה כי הם אוהבים את מדינת ישראל, מעריכים אותה ומעריכים את הידע הרפואי שלה.

אמנון כהן: זאת אומרת יש כאלה שרוצים לנסוע לגרמניה, לשוויץ ואלה באים לישראל.

אמנון כהן: הם אוהבים את ישראל.

אמנון כהן: ופתאום כשהם יוצאים מפה, בגלל תקלה פה שלפעמים אנחנו לא מטפלים בהם ברגישות - - -

<אמנון שמואלי: בואו נחלק את זה לשתיים.

אמנון כהן: אמרתי שאם כבר אני עושה דיון כאן, אז נשמע גם את הדברים הלאה, אולי אפשר לשפר.

אמנון כהן: אנחנו ודאי נותנים לכם את כל הסמכות, כבר אני אומר שאנחנו צריכים להיזהר מאוד שלא ייכנסו לפה אנשים שאנחנו לא רוצים אותם, ודאי, אבל מצד שני קצת רגישות, לראות שאנחנו לא פוגעים באותה מטרה.

אמנון כהן: זאת אומרת זה איש פרלמנט, הוא לא בא לפה לפגע, אבל איכשהו צריך לדעת שהוא לא אויב שלנו.

אמנון כהן: אם הוא אויב, ודאי, את כל הכלים אנחנו נותנים לכם, אבל האם אפשר מבעוד מועד לטפל בפרטים שלו כמו שעכשיו, ראיתי כבודה, הוא לא נוגע, הוא בא, הולך, מבזבז כסף בדיוטי פרי והמזוודה שלו עוברת את כל התהליך, גם אם צריך לבדוק, לפתוח את התיק, יש משהו חשוד, הוא אפילו לא יודע.

אמנון כהן: אז גם פה צריכים אולי לא להגיע אליו.

משה גפני: היו המקרים האלה שאתה מדבר עליהם?

אמנון כהן: מה אתה מדבר?

אמנון כהן: היו מקרים שנשיא המדינה התנצל בפני אותו בן אדם.

אמנון כהן: נשיא המדינה, בדרג בכיר מאוד.

<אמנון שמואלי: אנחנו נחלק את זה לשתיים, בכניסה לארץ וביציאה.

<אמנון שמואלי: ביציאה מהארץ כל מי שעובר, אנחנו לא מתעסקים עם זרים, אנחנו אפילו עוד היום בערב משדרגים את העמדות, הזרים יכולים לעבור פה, אפילו לא דרך בקרי גבול.

<אמנון שמואלי: ביציאה מהארץ אין בעיה.

<אמנון שמואלי: בכניסה לארץ, לתיירות מרפא - - -

אמנון כהן: אבל דיברו איתי, גם ביציאה יש בעיה.

<אמנון שמואלי: אז היציאה - - - אני צריך לדעת.

אמנון כהן: מי מטפל ביציאה, אתם?

<אמנון שמואלי: בעיקר התלונות שמגיעות אליי זה בנושא ביטחון, בנושא ביקורת גבולות.

<אמנון שמואלי: ביציאה מהארץ הוא לא מעניין אותי, גם אם הוא שוהה בלתי חוקי אני נותן לו לצאת, כי הוא יוצא.

משה גפני: יש מקרים שאנחנו לא רוצים שהוא ייצא.

<אמנון שמואלי: יש, ודאי - - -

משה גפני: אבל האם אתה אומר שעכשיו לא תבדוק אותו בכלל?

<אמנון שמואלי: לא, אני לא אומר - - -

אמנון כהן: לא, מבחינתו הוא, יש גופים אחרים שבודקים.

<אמנון שמואלי: ביציאה מהארץ, מבחינה הגירתית אני לא מטפל בו.

<אמנון שמואלי: מי שיוצא, יצא - - - אם השארת לו הערה במחשב שהוא שהה בלתי חוקי, נתחשבן איתו כשהוא יגיע.

אמנון כהן: אני לא מדבר על זה.

<אמנון שמואלי: יוצא יוצא, אלא אם כן קופצת לו איזה שהיא הכללה ביטחונית, אבל זה אני לא יכול לפתוח אותו, זה רק השב"כ.

<אמנון שמואלי: בכניסה לארץ, על תיירות המרפא התלבשו ארגוני פשיעה.

<אמנון שמואלי: כשהם נכנסים, הם מביאים לנו תסקירים מרופאים - - -

<יגאל דוכן: תיירות מרפא מבחינתנו זו תיירות לכל דבר ועניין, שנדע.

<יגאל דוכן: מבחינתנו הם welcome, אבל עכשיו ימשיך אמנון את ההמשך.

<אמנון שמואלי: כשהם מגיעים לפה בדרך כלל בתי החולים מתאמים איתנו, כשעושים לו הקלה במעבר הוא עובר, אף אחד לא מרגיש, בעיקר אלה שאתה אומר שהם נכבדים, אז אנחנו כמו - - - מזמביה צריכים להגיע אלינו, אנחנו כבר מטפלים בזה שהוא עובר חלק, אין עם זה בעיה.

<אמנון שמואלי: הבעיה עם אלה שלא מדווחים למה הם הגיעו ואז הם מגיעים רק ל - - - לצערי הרב הרבה אנשים מגיעים עם מחלות משונות, חולי סרטן, חולי זה, שהם נכנסים והם בכלל לא חולים בכלום, הם פשוט נכנסים ונשארים בארץ, כי אנחנו עשינו בעבר הקלות מפה עד מחרתיים לתיירות, לא שמנו עליהם את הדגש ונכנסו לזה כל מיני נישות.

אמנון כהן: הוא בא לגוף, הוא לא בא סתם.

<אמנון שמואלי: לא, הוא לא בא לגוף, הוא נותן לי מכתב של רופא פה בארץ, מאכר פה בארץ שנותן לו את זה, אנחנו כבר מכירים אותם, המאכר הזה אומר שהיא מגיעה להצרת חזה, אחרי התחקור עולה שהיא מגיעה לעבוד פה בזנות בדירה בתל אביב.

<אמנון שמואלי: התלבשו על זה אנשים - - - אז לצורך העניין מה שאנחנו עושים, אנחנו מתחקרים אותם, את אותן אוכלוסיות אנחנו מתחקרים.

<אמנון שמואלי: אני יכול להגיד לך, מי שבא לתיירות מרפא נכנס חלק.

משה גפני: שואל יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת כהן, הוא אמר את זה גם בדיון, מגיע נשיא מדינה מוסלמית, או שר לשעבר, הוא לא רוצה שיידעו מזה.

משה גפני: הוא מגיע - - -

אמנון כהן: אבל הוא היה גם באירן, הוא היה באירן בתפקידו, אבל עכשיו בגלל - - -

משה גפני: כן, והוא לא רוצה שיידעו שהוא היה בישראל ואנחנו - - -

<אמנון שמואלי: אני אומר עוד פעם, אלה שרוצים להגיע ומתאמים אנחנו יושבים מול השב"כ לפני כן, שואלים אותם אם הבן אדם הזה מגיע, אחת, שתיים, שלוש.

אמנון כהן: כמה זמן אתה צריך לדעת לפני כן?

<אמנון שמואלי: שבוע ימים.

אמנון כהן: לא שבוע, זה הרבה זמן.

אמנון כהן: הוא חולה.

<אמנון שמואלי: שבוע ימים זה הרבה זמן?

אמנון כהן: כן.

<אמנון שמואלי: אבל עוד פעם, הם צריכים לעשות בדיקות שלהם.

<אמנון שמואלי: לרוב זה לא שרים, זה מהמשפחה, אנחנו מאוד רגישים בנושאים האלה.

משה גפני: יש פעמים שמדינת ישראל מעוניינת לשמור איתם על קשרים טובים, הם פרו ישראלים בשקט.

משה גפני: הם מגיעים לפה - - -

<אמנון שמואלי: אין שום בעיה, אבל איך אני יודע?

משה גפני: שבוע ימים זה הרבה זמן.

<יגאל דוכן: איך אני יודע?

<יגאל דוכן: מי זה הגוף שמדבר איתנו?

<אמנון שמואלי: מי מדבר איתי?

<אמנון שמואלי: מי אומר לי שמגיע בן אדם כזה?

משה גפני: מי שסידר לו את זה.

משה גפני: או מאכר - - -

<אמנון שמואלי: בוא אני אגיד לך.

<אמנון שמואלי: מדברים איתי, לפעמים פונים לחברי כנסת כאלה ואחרים, אומרים 'תשמע, הבן אדם הזה מגיע', אנחנו בודקים את זה.

<אמנון שמואלי: האינטרס שלי שהוא יעבור הכי חלק, שהוא לא ירגיש בכלל ש - - - אבל כשהוא מגיע, הוא נוחת לי פה, פתאום מתברר שהוא היה חודש באירן, היה חודש בעירק.

<אמנון שמואלי: עם כל הכבוד אני לא הסמכות לשחרר אותו, אני לא מסוגל לשחרר אותו.

<אמנון שמואלי: אני צריך לקבל אישור מוקדם וכמעט כל אלה שהגיעו בתיאום, 99.9% נכנסו חלק.

אמנון כהן: מה זה נאמן ביקורת?

<אמנון שמואלי: נאמן בטיחות זה ביציאה מהארץ, זה לא בכניסה.

<אמנון שמואלי: קוראים לזה נוהל מוקדן של רשות שדות התעופה.

<אמנון שמואלי: אם תיתנו לנו תקציב, אני גם אעשה לך גם נוהל מוקדן לנכנסים, אבל אין - - -

משה גפני: מה-450 מיליון אפשר להוריד איזה 12 מיליון לתת להם.

אמנון כהן: לא צריך 12 מיליון.

אמנון כהן: לא, יש גוף של בוחנים, נגיד סתם מפעל טבע, שיש לו הרבה אנשים, אז שמים בן אדם אחד שהוא אדם נאמן, הוא מכיר את האיש, הוא סומך עליו כבר.

אמנון כהן: יש לך את מי לתפוס.

אמנון כהן: מה הפרוצדורה להיכנס לנאמן כזה?

<אמנון שמואלי: זה ביציאה מהארץ, לא בכניסה.

<אמנון שמואלי: בכניסה אין לנו דבר כזה.

<אמנון שמואלי: ביציאה אנחנו עושים את זה בתקורות שלנו ובמה שמעבר לזה.

<זוהר גפן: אנחנו המצאנו מכשיר שבאמצעותו אפשר להתקשר אלינו מראש ולהגיד לנו על נוסעים זרים שיוצאים, כי בכניסה אין ביטחון, הביטחון הוא רק ביציאה.

<זוהר גפן: יוצאים מהארץ.

<זוהר גפן: בכניסה לארץ אין בדיקה ביטחונית בכלל, רק מי ששב"כ אומר שצריך לבדוק.

<זוהר גפן: ביציאה אנחנו בודקים כל נוסע, אז כדי שאנשי עסקים זרים שמגיעים לארץ, אורחים של משרדי ממשלה, של גופים ציבוריים, של המגזר הפרטי - - -

אמנון כהן: אז יש לכם באותו גוף מישהו נאמן?

<זוהר גפן: יש בכל גוף נאמן ביטחון, הוא מדווח לנו בצורה מסודרת, במערכת מחשב מסודרת.

<זוהר גפן: כל משרדי הממשלה, משרד החוץ הוא לקוח מספר אחת שלנו, זה עובד כבר - - -

אמנון כהן: הבנתי שגם לתעשייה האווירית יש.

<אמנון שמואלי: לתעשייה האווירית יש שבעה נאמני ביטחון.

אמנון כהן: רפא"ל, כל אלה.

<אמנון שמואלי: בוודאי, כל המפעלים, זה עובד מצוין.

<אמנון שמואלי: אפילו התחברנו למערכת המבקרים של משרד החוץ.

אמנון כהן: בכנסת אין בעיה.

<אמנון שמואלי: יש בכנסת, יש לנו נאמנים בכנסת.

<קריאה: אבל מי הנאמנים?

<אמנון שמואלי: אני יכול להביא לכם, מהקב"ט.

<אמנון שמואלי: זה לא בעיה שנוסעים ישראלים, הבעיה היא לא של ישראלים.

משה גפני: זה רק דרכון ביומטרי.

משה גפני: אם יש דרכון רגיל?

אמנון כהן: אתה מחליף אותו עוד מעט.

משה גפני: אני לא מחליף.

אמנון כהן: לא יעזור לך.

אמנון כהן: אני אולי אפנה גופים שאתם תבדקו אותם.

<יגאל דוכן: חבר הכנסת גפני, יש הבדל בין המאגר לבין הדרכון.

משה גפני: אני לא יודע, אני לא רוצה שיהיה מאגר של כל אחד - - -

<יגאל דוכן: אבל יש הבדל בין המאגר לבין הדרכון.

משה גפני: בסדר, אבל הדרכון הופך להיות מאגר.

משה גפני: מה זה הדרכון?

משה גפני: ותעודת הזהות גם הופכת להיות.

משה גפני: אני יודע שמשרד הפנים מנהל מלחמה על העניין הזה, אני לא חושב שזה נכון.

<יגאל דוכן: אני חושב שזה לא נכון, אבל בסדר.

משה גפני: מי שרוצה רוצה, אבל לא להכריח.

<יגאל דוכן: מי הכריח?

<יגאל דוכן: מישהו הכריח?

<יגאל דוכן: אף אחד לא הכריח.

<יגאל דוכן: הכול וולונטרי.

<יגאל דוכן: אני חושב שזה לא נכון ש - - -

משה גפני: זה יהיה אצלי בוועדת המדע.

<יגאל דוכן: נו ו-?

משה גפני: בסדר, אבל אני לא אוהב את זה.

<יגאל דוכן: למה?

משה גפני: ככה, בגלל שזה מאגרים שאחרי זה פתאום מתברר שכולם יודעים עליי את הכול.

משה גפני: עליי לא אכפת לי, אבל - - -

<יגאל דוכן: אתה יודע כמה מאגרים יש במדינת ישראל?

משה גפני: אני יודע, רע מאוד.

משה גפני: זה מביא להרבה מאוד דברים לא טובים.

משה גפני: נכון שזה משכלל את השיטה, מקצר את ה - - - (ישיבת סיכום)

אמנון כהן: אני מודה לחבר הכנסת גפני שהצטרף לסיור שלנו, למרות שהוא לא חבר ועדת הביקורת, אבל הוא חבר של ועדות הכנסת, יושב ראש ועדת המדע והנגיעה שלך כל פעם בזווית שונה בנושא הזה חשובה לנו מאוד.

אמנון כהן: אז תודה רבה לך על זמנך, אדוני.

אמנון כהן: אני מודה כמובן למארחים שלנו, ליושב ראש, למנכ"לים ובאמת ראינו כאן את הסיור ואת המשך הדיון שקיימנו בינואר.

אמנון כהן: לגבי כל הסעיפים שציינתי בתחילת הדיון, אנחנו יוצאים, אני חושב, כגוף שמבקר את המבוקר, כשרוב התיקונים תוקנו ובאמת כשאמרתם שאתם עומדים ביעדים לגבי מערכת הבידוק הביטחוני האוטומטי וראינו את זה בשטח לבי התמלא גם גאוות יחידה, שאנחנו המובילים בעולם בתחום הזה.

אמנון כהן: זה חשוב לנו, כי אנחנו באמת מדינה שסובלת המון מבעיות ביטחון, לכן גם מהניסיון שלנו יש מה ללמוד.

אמנון כהן: האחרים שילמדו מאיתנו את הניסיון החשוב הזה.

אמנון כהן: כל הנושא של מסלולים חדשים ומיילים שקיבלתי לגבי האזורים של דרום תל אביב, אני מבקש מכם לעשות חשיבה ולנתב את העבודה כך שכמו שאמרתם, זה נהנה וזה לא חסר, שתהיה כמה שפחות פגיעה באיכות החיים של האזרחים.

אמנון כהן: בוודאי שהטיסות חשובות וכל הנושא הכלכלי פה חשוב, אבל גם מנוחת האזרחים חשובה.

אמנון כהן: מכאן אני הולך לפנות לשר התחבורה שיקדם את הצעת המחליטים לגבי שדה תעופה חדש בנבטים, שיהיה לנו גם כמדינה, כלאום, עוד מקום של נחיתות והמראות בינלאומיות, אי אפשר לשים הכול במקום אחד.

אמנון כהן: אנחנו מדינה מוקפת אויבים וכל תרחיש יכול להיות, לכן ברמה הלאומית חייבים לקדם את הנושא הזה, שדה תעופה חדש, גם פנימי וגם חיצוני, שתהיה לנו עוד נקודה חשובה.

אמנון כהן: כמובן גם הנושא של תמנע, שרציתם לקדם.

אמנון כהן: אנחנו לא היינו שם אבל קיבלנו עדכון שתעמדו בלוח הזמנים, סוף 2016, תחילת 2017, וכל עוד אנחנו בתפקידינו נעקוב, לא משנה באיזה תפקיד נהיה.

אמנון כהן: חבר הכנסת גפני, גם אם תהיה מחר שר, שים עין על זה, כן?

אמנון כהן: שר הבריאות, שר הכלכלה.

אמנון כהן: התרשמנו גם ממגדל הפיקוח החדש, שאתם גם הצהרתם שתעמדו בלוח הזמנים עד סוף השנה, בעזרת ה'.

אמנון כהן: ראינו שגם מבחינת גובה, גם מבחינת ראייה מערכתית, הוא יהיה הרבה יותר טוב, ובאמת תאיצו את זה ואני מברך אתכם על כך שאתם עומדים בלוח הזמנים, שזה ייתן גם איכות וגם ברמה הבטיחותית זה ייתן יותר בטיחות למטוסים שממריאים ונוחתים.

אמנון כהן: שכל הנושא הזה יטופל כמה שיותר, שכמה שפחות סיכונים יהיו לנו.

אמנון כהן: נחשפנו גם לנושא של הבידוק הביטחוני, המגע האישי של ידידי אמנון שנמצא פה איתנו עם הצוות שלו.

אמנון כהן: בעקבות הדברים שיש פה עוד זרוע שלא יכולנו לשמוע, הזרוע של השב"כ, אני מבקש ממנהלת הוועדה לזמן דיון בוועדת המשנה לגבי למידה של כל הסוגיה הזאת, כי יש פה תחומים חדשים שמתפתחים במדינה וצריך לתת לזה את המענה, לא במסלול הרגיל אלא במסלול מיוחד.

אמנון כהן: צריך לבחון את הסוגיה, בהשתתפות אנשי שב"כ שנמצאים בתחום הזה וכמובן משטרת הגבולות או משרד הפנים שמטפל בנושא הגבולות של מדינת ישראל, רשות שדות התעופה, שנשמע גם אותם, כי הנושא של כניסה זה הם, היציאה זה השני, יש דברים שהם מומחים, לא הכול הם יכולים לקבוע, לכן את כל הגופים לזמן, ואולי משרד התחבורה, כגוף הרגולטורי, שגם אותם נזמין לוועדת המשנה.

אמנון כהן: נלמד את כל הסוגיה הזו.

אמנון כהן: התרשמתי שגם אלה שבאים במגע עם האנשים - - - כי זה למעשה פני מדינה.

אמנון כהן: פעם ראשונה שהתייר או הבן אדם שנכנס למדינה, מי שהוא רואה זה הבן אדם בדלפק, שעומד בכניסה, לכן קבלת הפנים מאוד חשובה.

אמנון כהן: גם שם לשים את הדגש, להעביר אותם סדנאות, זה מאוד חשוב, לא רק העבודה הטכנית המקצועית שהם עושים, אלא גם החיוך.

אמנון כהן: זה מאוד חשוב, קבלת פני התייר למדינה, זה חשוב לנו וגם הנושא הכלכלי של מדינת ישראל טמון בנושאים האלה.

אמנון כהן: שוב אני מודה לכל אלה שהשתתפו, גם בסיור, גם המארחים, מנהלת הוועדה, תודה רבה על התיאומים, היועץ המשפטי לוועדה, מצאת זמן חשוב וכל ההערות שלך היו חשובות.

אמנון כהן: היה דיון פורה, למדנו המון ואנחנו אומרים לכם יישר כוח.

אמנון כהן: רצינו לדעת איפה הלכו הכספים, כמה אמרת?

אמנון כהן: 450 מיליון, אנחנו ראינו שכל שקל בא למקומו בשלום ועשה עבודתו נאמנה, גאוות יחידה.

אמנון כהן: אם יש לכם מעשרות קצת לתת לביקורת הגבולות, גם בנושא של היציאה - - - מה אתה מסתכל?

אמנון כהן: מה קפצת?

אמנון כהן: כן, אתם בסך הכול עובדים בשילוב.

משה גפני: הוא דיבר רק על מעשר, לא מעבר.

אמנון כהן: על מעשרות, להעביר לשם, שגם שם יעשו עבודה מצוינת, כי סך הכול הבנתי שיש אנשים מצוינים, אבל צריך קצת לשפות אותם בתקציב.

<יעקב גנות: מאחוריהם עומדים כל משרד האוצר, אנחנו סך הכול יתומים.

אמנון כהן: כל אחד היה רוצה להיות יתום כמוך, עם עודף הכנסות בעזרת ה'.

אמנון כהן: אבל אתם עושים עבודה מצוינת וכל ההכנסות שלכם הולכות לפיתוח, לשגשוג, לפתיחת נתיבים חדשים, לייעול לטובת האזרח, לטובת התייר ובאמת יישר כוח.

אמנון כהן: אתה רוצה להוסיף משהו?

משה גפני: לא.

משה גפני: כל מה שאמרת מקובל.

אמנון כהן: אלא אם כן?

משה גפני: לא, הסיור היה מוצלח, אני מודה למארחים, אני מודה לך, אדוני היושב ראש, באמת סיור שתוכנן להפליא, מנהלת הוועדה, כל העובדים בוועדה, היועץ המשפטי, עובדיה עלי, יש לך במה להתגאות, יעקב גנות, יש לכם במה להתגאות,שמואל זכאי וכולם, איש איש בשמו.

משה גפני: באמת היה מוצלח מאוד ומה שאמרת לגבי ביקורת הגבולות, אם האבא היה משרד האוצר הם מעדיפים להיות יתומים.

משה גפני: תודה רבה.

עובדיה עלי: התרשמתי מהעניין הזה, באמת פגישה עניינית, רצינית, יסודית ואני באמת רוצה להודות לכם.

עובדיה עלי: אנחנו עומדים לרשות

עובדיה עלי: כם תמיד ואנחנו רואים בביקורת כלי ניהולי חשוב גם לנו, אני לא רואה בזה רק איזה שהן הערות שליליות שבאות לבקר אותנו, אני רואה את הביקורת הפנימית כביקורת בונה וחיובית, כך גם ביקורת חיצונית.

עובדיה עלי: להיפך, שמעתם את דעתי בעניין הזה של הביקורת, אנחנו עומדים לרשותכם.

עובדיה עלי: יש להניח שאנחנו עושים מדי פעם טעויות כאלה ואחרות ואם משהו צריך לתקן, תמיד נשמח לעשות את זה ולשמוע את הערותיכם באהבה.

עובדיה עלי: אז תודה רבה ותמשיכו להצליח.

אמנון כהן: בעזרת ה'.