ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 369, 2014-07-29 11:00

דוד צור: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בנושא הצעת חוק השמות (תיקון מס' 6) (שינוי שם של קטין), התשע"ד-2012.

דוד צור: חברת הכנסת קול תציג את הרציונל מאחורי הצעת החוק ותסביר לנו את הצעת החוק ואנחנו נקיים דיון קצר, אם יש הערות.

דוד צור: אם לא, נעבור להקראה ולהצבעה.

עדי קול: קודם כול, תודה רבה ליושב-ראש.

עדי קול: מדובר בהצעת חוק של יישום מסקנות ועדת רוטלוי, ועדה שישבה במשך שנים על המדוכה וניסתה להתאים את החקיקה הישראלית לאמנה הבינלאומית לזכויות הילד, לבחון את כל החקיקה ולראות איפה אפשר להכניס את מקומו של הילד, את טובתו, את מעמדו כאדם בר זכויות.

עדי קול: לצערי מסקנות הוועדה הזאת לא יושמו באופן כמעט מוחלט.

עדי קול: הצעת החוק המרכזית שיצאה ממנה, הצעת חוק הורים וילדים, תקועה במשך זמן רב בממשלה ואני מקווה מאוד שתתקדם ותגיע לכנסת ביום מן הימים.

עדי קול: הצעת חוק השמות היא אחת ההצעות שנובעות מתוך הדוח הזה.

עדי קול: המטרה שלה לשים את הילד במרכז ולהבין ששֵם הוא אחד הסממנים של זהות, של אישיות ואנחנו לא יכולים לתת להורים לשנות את השם של הילד באופן גורף בלי להתייעץ אתו ובלי לדאוג לטובתו.

עדי קול: הכנסנו מספר תיקונים בהצעת החוק הזאת.

עדי קול: אחד התיקונים מבקש מהורים שרוצים לשנות את השם של קטין מעל גיל 10 להתייעץ עם הקטין, לשאול את דעתו ולקבל את הסכמתו.

עדי קול: התלבטנו לגבי הדרך ותיכף נציג את ההכרעה, כיצד תהיה ההתייעצות הזאת.

עדי קול: דבר נוסף חשוב מאוד בהצעה, היום הורה יכול לשנות את שמו של קטין כאמור מתי שהוא רוצה, ואילו ילד עד גיל 18 אינו יכול לשנות את שמו, הוא צריך את הסכמת ההורים.

עדי קול: לא רצינו לתת לו את האפשרות הזאת מחשש שכל ילד שירצה לקרוא לעצמו "ג'סטין ביבר" ילך עכשיו למשרד הפנים וישנה.

דוד צור: או לשנות את שמו ל"נסים זאב".

דוד צור: ..

עדי קול: יכולות להיות סיטואציות שבהן הורים קוראים לילד בשם שפוגע בו ושגורם לו לנזק חמור מאוד.

עדי קול: נתקלנו בשני מקרים, האחד השם "אכזבה" והשני השם "אבלות", שמות שהורים קראו לילדים שלהם.

עדי קול: נוצר נזק מאוד-מאוד חמור לילד שמסתובב בעולם עם השם הזה.

עדי קול: הילדים, כזכור, לא תמיד קלים ויש נטייה להתעללות.

עדי קול: אפילו פנה אלי מישהו עם שם שנשמע לא כל-כך נורא, שם שפעם היה מקובל, פסח.

עדי קול: הוא אמר שעברה עליו ילדות נוראית כי כל הזמן צחקו עליו וקראו לו חנוכה ופורים והתעללו בו עד מאוד והוא חיכה לרגע שיהיה בן 18 ויוכל לשנות את שמו.

עדי קול: לכן אנחנו מאפשרים במקרים שילד מרגיש שהשם שלו גורם לו נזק חמור מאוד לפנות לבית-המשפט, להוכיח את זה ובית-המשפט יכול לאשר לו את שינוי השם.

עדי קול: לא באופן עצמאי, לא על-ידי הליכה למשרד הפנים, אלא דרך בית-המשפט.

עדי קול: זאת הצעת החוק.

דוד צור: הערות?

דוד צור: חבר הכנסת זאב, כמובן אתן לך.

דוד צור: אם יש אנשים נוספים שמבקשים לדבר בבקשה תירשמו אצל מנהלת הוועדה.

נסים זאב: מה קורה כאשר יש מחלוקת בין ההורים ובין הילד?

נסים זאב: למשל האם חושבת על שם מסוים והאב חושב על שם שונה, והילד רוצה שיקראו לו בכלל בשם אחר?

נסים זאב: מה קורה במחלוקת קשה כזו?

נסים זאב: האם יש אפשרות לערער אפילו לבית-המשפט העליון?

נסים זאב: מכיוון שכל הנושא הזה בסופו של דבר צריך לקבל את הכרעת בית-המשפט, האם לילד יש זכות לומר- - -

דוד צור: אם מלאו לו 10 שנים.

נסים זאב: אז הוא יכול ללכת לבית-המשפט העליון?

דוד צור: זה החלטה שלו.

<גלעד קרן: לגבי ילד שגילו קטן מ-10 שנים – ההורים צריכים להתייעץ אתו, אבל הם לא חייבים להסכים.

<גלעד קרן: בסופו של דבר צריך לתת משקל ראוי לעמדתו ולדרישותיו אבל ההורים הם שמכריעים בסופו של דבר.

<גלעד קרן: לגבי ילד שגילו גדול מ-10 שנים – יש צורך בהסכמת הילד.

<גלעד קרן: בכל מקרה, אם הילד לא מסכים לשינוי שמו ההורים יכולים לפנות לבית-המשפט לענייני משפחה.

נסים זאב: כלומר, כאשר הילד בן 10 ויום – צריך את הסכמת הילד.

<גלעד קרן: נכון, ואם הוא לא מסכים אפשר לפנות לבית-המשפט.

<גלעד קרן: צריך לזכור גם שבגיל 18 חל עליו אותו דבר.

<גלעד קרן: כלומר, ילד בן כמעט 18 גם הוא נדרש להסכמת הוריו.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, מכיוון שלכל אדם יש שם ולכל ילד יש שם כאשר הוא נולד, הרי בזמן ברית המילה של תינוק או בשבוע הראשון ללידתה של תינוקת, אם עולים תורה, ולא משנה באיזה בית כנסת, זה יכול להיות גם בית כנסת לא כל-כך לרוחי אבל בכל זאת עולים וקוראים שֵם ועושים מסיבה.

נסים זאב: הרי הילד והילדה לא נשארים ללא שם.

נסים זאב: לילד יש שם והוא רוצה לשנות אותו.

נסים זאב: לכן אני חושב שעליו להיות קצת יותר בוגר.

נסים זאב: אני מבקש שיירשם בהסתייגות שלי שהבן יהיה מגיל 13 ומעלה והבת מגיל 12 ומעלה, כי היא נחשבת יותר עצמאית, יותר בקיאה, יותר אחראית.

דוד צור: גיל הבר מצווה או הבת מצווה?

דוד צור: זה מה שאתה אומר?

נסים זאב: כן, לבן מגיל בר מצווה ולבת מגיל 12, גיל בת מצווה, בגלל שהילדה יותר חכמה מהילד ויש לה יכולת להכריע בעתיד שלה, בנושאים יותר רציניים שנוגעים לחיים.

דוד צור: מה שאמרת הוא ביולוגי?

דוד צור: יש לזה הוכחה ביולוגית?

נסים זאב: בוודאי, חד-משמעית.

נסים זאב: תערוך מחקר ותראה שהתורה העניקה, בלי המחקרים- - -

דוד צור: אני לא מתכוון לערער על השאלה.

נסים זאב: אתה לא מערער על דברי חכמים, אני יודע, ולכן אני יודע שאתה גם תסכים להסתייגות שלי.

דוד צור: חברת הכנסת קול, מה את אומרת על ההצעה של חבר הכנסת נסים זאב, לגבי גיל הבר מצווה או הבת מצווה?

עדי קול: לגבי הגיל היה לנו דיון מאוד רציני וועדת השרים לענייני חקיקה הכריעה לגבי גיל 10.

עדי קול: ההחלטה של ועדת השרים התייחסה לגיל.

נסים זאב: מותר להם לטעות.

עדי קול: אני מקבלת את החלטתם.

<גלעד קרן: מבחינה משפטית, ככל שההסתייגות תתקבל, האבחנה בין גיל של בנים לגיל של בנות יכולה להוות בעיה חוקתית.

דוד צור: שאלתי בעדינות אם נערך מחקר ביולוגי בעניין הזה.

עדי קול: דנו ארוכות על הגיל במקום להשוות את זה לגילאים אחרים שיש בחקיקה.

עדי קול: יש את חוק האימוץ שמתייחס לגיל מסוים שבו מקבלים את ההסכמה, ובהמרת דת מבקשים גיל מסוים.

עדי קול: אנחנו יישרנו קו.

דוד צור: חבר הכנסת זאב, מה עוד?

נסים זאב: לא קיבלתי תשובה אם יש מקום לערער לבית-המשפט העליון במידה והילד זכה בבית-המשפט לענייני משפחה.

נסים זאב: כלומר האם שם זה מסתיים?

נסים זאב: אם ההורים לא מוכנים לקבל את דעתו של הילד, או להיפך, האם בסופו של דבר ההכרעה תהיה בערכאה גבוהה יותר?

דוד צור: נשמע תשובה מד"ר פרץ סגל.

<פרץ סגל: תודה, אדוני.

<פרץ סגל: אשיב לשתי ההצעות של חבר הכנסת הנכבד.

<פרץ סגל: לשאלה הראשונה, על אבחנה בין גיל המצוות של בן ובת – אנחנו כפופים בעניין הזה לאמנה לזכויות הילד.

<פרץ סגל: הגיל הוא אחד, גיל 18, ואין אבחנה בין בנים ובנות.

<פרץ סגל: לאחרונה גם הכנסת קיבלה את התיקון לחוק גיל נישואים, שבעבר הבחין בין בנים ובנות, והשווה את הגיל לגיל אחיד.

<פרץ סגל: זאת התפיסה של האמנה.

דוד צור: מה לגבי הגיל?

<פרץ סגל: הגיל שאנחנו נוקטים הוא גיל 18.

<גלעד קרן: כאן מדברים על גיל 10.

<פרץ סגל: מה שנאמר על גיל 10 זה רק לעניין חובת השמיעה.

<גלעד קרן: לא חובת השמיעה אלא הצורך בהסכמה.

<פרץ סגל: מאז קיים הצורך בהסכמה.

<פרץ סגל: כלומר, זה בנוסף לאפוטרופסות.

<פרץ סגל: אפשר להוסיף את הילד, אבל לא לפגוע באפוטרופסות של ההורים ולהוריד את הגיל.

<פרץ סגל: המשמעות של ההצעה הזאת היא שאנחנו אומרים: לעניין השם אנחנו מבטלים את אפוטרופסות ההורים עד גיל 18 והילד בעצמו הולך.

דוד צור: לעניין המרת דת, למשל, מה הגיל?

<אודיה איפרגן: גיל 10.

דוד צור: אז נצמדים לזה.

<פרץ סגל: צריך את הסכמת ההורים ובנוסף לזה צריך את הסמכת הילד.

<פרץ סגל: לא רק הילד.

<פרץ סגל: אותו דבר גם פה, ילד יכול גם לפני כן לפנות לבית-המשפט לענייני משפחה, כפי שהציע חבר הכנסת נסים זאב, ולהגיד: אני מעוניין לשנות את השם שלי.

<פרץ סגל: החוק מאפשר את זה, אבל לא לתת אוטומטית את האפשרות שילד מגיל בר מצווה יוכל לשנות את השם שלו.

<פרץ סגל: אם הוא רוצה, ילך לבית המשפט.

<פרץ סגל: החוק היום מאפשר את זה – זה לשאלה השנייה – על-ידי פנייה לבית-המשפט לענייני משפחה.

<פרץ סגל: בדברים האלה אפשר לערער לבית-המשפט המחוזי ואחר-כך ברשות ערעור גם לבית-המשפט העליון.

דוד צור: כלומר, נתונה זכות ערעור בהיררכיה.

<פרץ סגל: אני חושב שלא צריך לשנות את המצב המשפטי מכיוון שהזכות הזאת עומדת לילד.

דוד צור: אתם בעד הצעת החוק כפי שהיא?

<פרץ סגל: אם אפשר, אם כבר קיבלתי את רשות הדיבור, בדברי ההסבר, כפי שנאמר, וגם בדיון הקודם חשבנו שנכון להוסיף בהצעת החוק שני עקרונות, כפי שאנחנו נוקטים בחוקים אחרים: העיקרון של טובת הילד והעיקרון של שמיעת הילד.

<פרץ סגל: הנוסח ששלחתי גם לחברת הכנסת ד"ר קול התייחס לזה.

<פרץ סגל: אני לא יודע אם היא רוצה להתייחס לזה.

<פרץ סגל: אם לא, אני בשמחה אגיד את הנוסח שאנחנו הצענו לעניין הזה של הכללת שני העקרונות, שהם עקרונות שעוברים כחוט השני באמנה בדבר זכויות הילד.

<פרץ סגל: אנחנו עומדים על כך בחוקים שונים, למשל בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, בחוק האימוץ וגם בטיוטת חוק הורים וילדיהם שתגיע בקרוב לכנסת.

<פרץ סגל: אנחנו קובעים את שני העקרונות האלה, שצריכים לעמוד לנגד עיני מי שמחליט בעניין הילד: ראשית, שזו תהיה טובתו, ושנית, שצריך לתת לילד את הזכות להביע את דעתו, ברוח הדברים שאמר היושב-ראש בנוגע לדברים אחרים.

<פרץ סגל: ההצעה שחשבתי עליה היא בסעיף 2 להצעת החוק להוסיף את סעיף קטן (ג): "במימוש זכותו של הילד להיקרא בשם ובכל החלטה בעניין שמו לפי חוק זה טובתו תהיה שיקול ראשון במעלה ולאחר שניתנה לו הזדמנות להביע את דעתו, רצונו ורגשותיו בעניין, אם הוא מסוגל לחוות את דעתו, ויינתן להם משקל ראוי בהתאם לגילו ולמידת בגרותו".

<פרץ סגל: אני מציע לכלול סעיף ברוח זו, שתואם את האמנה הבינלאומית וחקיקה אחרת, גם בחוק זה.

עדי קול: היועץ המשפטי של הוועדה מתנגד לזה.

<גלעד קרן: לגבי עיקרון ההשתתפות – זה מהות הצעת החוק.

<גלעד קרן: בכל אחד מן הסעיפים שמופיעים פה מדובר על עיקרון ההשתתפות, בכל סעיף וסעיף.

<גלעד קרן: לכן אני לא רואה צורך לכתוב גם סעיף כללי בהקשר הזה.

<גלעד קרן: לגבי עיקרון טובת הילד – זה נושא רחב מאוד.

<גלעד קרן: אני מבין שיש מחלוקות, גם מבחינת משרדי הממשלה האחרים, וזה נתון לפרשנות.

<גלעד קרן: הנוסח המוצע, שזה יהיה "שיקול ראשון במעלה", לא קיים בשום חוק אחר.

<גלעד קרן: אני לא יודע אם זה המקום, דווקא בחוק השמות- - -

דוד צור: כל מהות הצעת החוק היא בעצם לתת לילד את המקום שלו ולחזק כביכול את הילד.

דוד צור: בעצם האמירה הזאת יש בעצם- - -

<גלעד קרן: יכולה להיות גם התנגשות בין העיקרון שאומר שזה יהיה שיקול ראשון במעלה לבין עיקרון ההשתתפות, שגם אותו מציע עו"ד סגל, מכיוון שיכול להיות מקרה בו דעתו של הילד תהיה שונה מטובתו, אז צריך להחליט האם העיקרון הזה גובר או העיקרון האחר.

עדי קול: באופן עקרוני הייתי רוצה מאוד שנושא טובת הילד יהיה כתוב בכל החוקים כי ברור לי שטובת הילד צריכה להיות עיקרון לשיקול דעת.

עדי קול: ד"ר פרץ סגל, אני יודעת שזאת עמדתך.

עדי קול: עוד לא הצלחנו להכניס את זה.

עדי קול: אנחנו מחכים קודם לחוק הורים וילדים שיגדיר את העיקרון הזה באופן כללי.

עדי קול: אני חושבת שעכשיו בחוק השמות יהיה מוקדם להכניס את העיקרון הרחב.

עדי קול: זה בעצם לקחת את כל מה שהוועדה רצתה ולנסות ליישם את זה על חוק השמות.

עדי קול: אני חושבת שזה לא החוק המתאים.

נסים זאב: יש לי הסתייגות נוספת.

דוד צור: אתן לך בעוד רגע, אני רק רוצה לסיים את סבב ההתייחסויות.

דוד צור: נציגת משרד הרווחה, בבקשה.

<אודיה איפרגן: קודם כול, אני רוצה להצטרף לעמדה של המציעה ושל היועץ המשפטי של הוועדה.

<אודיה איפרגן: אנחנו חושבים שלא נכון להכניס את הנושא של טובת הילד דווקא ספציפית לחוק השמות.

<אודיה איפרגן: אני רוצה להעיר, דיברתי על זה גם בישיבה הקודמת וראיתי שהנוסח שפורסם בכחול שונה במקצת ממה שהוקרא בוועדה.

<אודיה איפרגן: אני מדברת על נושא ההפניה של קטין לבית-המשפט, בסעיף קטן (ג).

<אודיה איפרגן: הרציונל שלנו היה, האידיאל הוא שאם הקטין רוצה לשנות את שמו עליו לפנות לבית-המשפט בהסכמת הוריו.

דוד צור: ואם הם לא מסכימים?

<אודיה איפרגן: אם אין הסכמה אמרנו שאז יחולו הוראות סעיף קטן 13(ד), לפיהן לא סתם לקטין מתחשק לשנות את השם ואז הוא יפנה לבית-המשפט, אלא התנאי הוא – כפי שכתוב גם היום בחוק בית-המשפט לענייני משפחה – שיש פגיעה של ממש.

עדי קול: החלטנו לא לכתוב "פגיעה של ממש".

<אודיה איפרגן: בישיבה הקודמת זה היה כפוף לתנאים הללו, ואילו פה כתוב "רשאי הוא להגיש תובענה".

<גלעד קרן: בעקבות ההערות של הנסחית שינינו במעט את הנוסח.

<גלעד קרן: הנסחית סבורה שזה אומר בדיוק אותו דבר.

<אודיה איפרגן: ההרגשה שלי היא שהנוסח הזה פחות ברור מהנוסח הקודם שהוקרא בוועדה.

<גלעד קרן: מכיוון שזה עניין של ניסוח, ועל העניין המהותי אנחנו מסכימים, וגם כתבנו במפורש בדברי ההסבר שזה צריך לעמוד בתנאים הללו של סעיף קטן 3(ד), אני לא רואה צורך לשנות.

דוד צור: מי קובע מה זה "פגיעה של ממש "?

<אודיה איפרגן: בית-המשפט, אבל צריך איזה תנאי סף.

דוד צור: עד היום מנסים לפענח מה זה "יסוד סביר להניח".

דוד צור: כמה תיקי מח"ש נפתחו על "יסוד סביר להניח".

דוד צור: ..

<גלעד קרן: וגם "אדם סביר".

עדי קול: יחי השסתום של מערכת המשפט הישראלית.

עדי קול: זה שסתום כי אפשר להכניס בו כל דבר.

<אודיה איפרגן: בנוסח הזה כתוב "רשאי הוא להגיש תובענה".

<גלעד קרן: תקראי גם את ההמשך: "ויחולו לעניין זה הוראות סעיף 3(ד)".

<גלעד קרן: זה אומר במפורש שיחולו כל הוראות סעיף קטן 3(ד).

<אודיה איפרגן: אבל ה"רשאי" כאילו לא מסויג.

<אודיה איפרגן: אפשר לכתוב "בהתאם להוראות", או משהו כזה.

<גלעד קרן: זה עניין של ניסוח.

עדי קול: ישבנו עם הנסחית וזה הנוסח שהוחלט עליו.

נסים זאב: אני מבקש להעיר הערה נוספת, עוד הסתייגות שיש לי.

נסים זאב: אני חושב שכל עניין השם שלו, שיש לו זכות לשנות אם הוא מרגיש את עצמו נפגע מהשם, כאשר הוא בא לשנות את שם המשפחה יש פה פגיעה קשה בהורים.

נסים זאב: לדעתי צריך להגביל את זה רק מעל גיל 18.

דוד צור: למה היא פגיעה קשה בהורים?

<אודיה איפרגן: שם משפחה הוא לא יכול לשנות.

<אודיה איפרגן: רק את השם הפרטי.

עדי קול: תיכף נקרא את הנוסח ואז תראה: "הוריו של קטין רשאים לשנות את שם משפחתו, ובלבד שניתנה לו – אם הוא מסוגל לחוות את דעתו – הזדמנות להביע את עמדתו".

עדי קול: ההורים יכולים לשנות.

עדי קול: לא הוא.

<גלעד קרן: צריך לשמוע אותו.

נסים זאב: ואם הוא רוצה לשנות את שם המשפחה?

<גלעד קרן: הוא לא יכול עד גיל 18.

נסים זאב: אז בסדר גמור.

<אודליה אדרי: אני נציגת רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול.

<אודליה אדרי: עלה עניין טובת הקטין אז רציתי להגיד שאנחנו רואים את טובת הקטין כעיקרון-על ופועלים על-פיו, אין שום ספק.

דוד צור: והוא יבוא בחקיקה אחרת.

<אודליה אדרי: אני מצטרפת למה שאמרה נציגת משרד הרווחה.

דוד צור: הצטרפה אלינו חברת הכנסת קלדרון.

דוד צור: חבר הכנסת זאב, רצית לומר עוד משהו?

דוד צור: בואו נקרא את סעיפי הצעת החוק.

<גלעד קרן: הצעת חוק השמות (תיקון מס' 6) (שינוי שם של קטין), התשע"ד-2014

<פרץ סגל: מכיוון שהיושב-ראש והאחרים סברו שאין מקום להכניס את העיקרון של טובת הקטין, אף-על-פי שאני חושב שהוא נכון מכיוון שהורים רואים בשם הקטין יותר זכות שלהם ולא תמיד מסתכלים על הקטין- - -

<גלעד קרן: אני חייב להגיד בהקשר הזה שלהורים, לפי חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, קיימת חובה לנהוג בכל מקרה ומקרה לטובת הקטין.

<פרץ סגל: זה נכון.

<פרץ סגל: יחד עם זה, לעניין השם הייתי מציע אולי להוסיף, ברוח מה שנמצא בטיוטת חוק הורים וילדיהם, להוסיף בסעיף 4: "לא יינתן לילד שם שאינו מכבדו".

<פרץ סגל: גם היום לפי חוק מרשם האוכלוסין שר הפנים יכול למחוק שם פוגעני.

<פרץ סגל: אני חושב שלא צריך להגיע לרמה הזאת.

<פרץ סגל: אני חושב שהמסר צריך להיות להורים, שהם צריכים לבחור לילד שם שמכבד אותו.

<פרץ סגל: לכן הייתי מציע, כפי שהצענו גם בהצעת חוק הורים וילדיהם- - -

נסים זאב: השאלה אם ההורים יודעים מה זה שם מכובד.

דוד צור: אתה מציע להוסיף סעיף נוסף?

<פרץ סגל: אני מציע להוסיף "לא יתנו שם שאינו מכבדו".

<פרץ סגל: הסעיף הוא בדרך השלילה מכיוון שלעתים הורים רואים תסכול מסוים בעובדה שנולד להם ילד ממין מסוים.

דוד צור: יש איזו סנקציה בצד העניין?

עדי קול: לא, זה סתם אמירה נורמטיבית.

עדי קול: ד"ר פרץ סגל, קודם נביא את הצעת חוק הורים וילדים ונראה איך אנחנו מתקדמים עם העניין.

<פרץ סגל: אני מסכים.

<פרץ סגל: אני רק אומר שזו אמירה נכונה בקונטקסט של שם הילד.

דוד צור: הורים וילדים זה חוק?

עדי קול: זה הצעת חוק שעדיין לא עברה, שמבהירה את מכלול היחסים בין הורים וילדים במשפט הישראלי.

דוד צור: אז אני מציע להכניס את זה שם ולא דרך הצעת החוק הזאת לנסות ולתקן.

נסים זאב: למשל "תרח" זה שם יפה או לא?

דוד צור: לדעתי יפה מאוד.

נסים זאב: ו"המן"?

נסים זאב: יש תימני אחד שקראו לו המן.

דוד צור: אני מעמיד להצבעה את ההסתייגות של חבר הכנסת נסים זאב לעניין הגיל.

דוד צור: הוא הציע את גילי הבר מצווה והבת מצווה כגילאים במקום הגיל 10 כפי שמוצע בסעיף קטן 13(א) להצעת החוק.

דוד צור: מי בעד ההסתייגות?

דוד צור: מי נגד?

דוד צור: בעד – 1

דוד צור: נמנעים – אין ההצעה של חבר הכנסת נסים זאב לעניין הגיל בסעיף קטן 13(א), לא נתקבלה.

דוד צור: חברת הכנסת עדי קול מצביעה במקום חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

דוד צור: חברת הכנסת רות קלדרון מצביעה במקום חברת הכנסת יפעת קריב.

דוד צור: ההצעה של חבר הכנסת נסים זאב לא נתקבלה והיא תהפוך להיות הסתייגות.

דוד צור: יש עוד הסתייגויות?

נסים זאב: בן לבד ובת לבד.

נסים זאב: זה אותה הסתייגות?

דוד צור: זה אותה הסתייגות.

דוד צור: אתה רוצה להציע "לחילופין"?

דוד צור: זו הצעה אחת, הצבענו עליה והיא נפלה והפכה להסתייגות, אבל כמובן תוכל לדבר עליה במליאה.

דוד צור: מי בעד הצעת החוק כנוסח הוועדה?

דוד צור: מי נגד?

דוד צור: בעד – 3

דוד צור: נמנעים – אין

דוד צור: הצעת החוק נתקבלה.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: אני נועל את הישיבה.