הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 19, 2014-07-08 15:10

קארין אלהרר: אני מחדשת את הדיון ואני עוברת לסימן ב' בפרק הפירוק, פרק י"ד.

קארין אלהרר: הצבענו כבר על סעיף 106 אבל אני רוצה להצביע על סעיף 105 ועל סעיף 107 שעניינם הטלוויזיה החינוכית.

קארין אלהרר: אני רוצה להעלות להצבעה את סעיף 105 שכותרתו הפסקת פעילות הטלוויזיה הלימודית.

קארין אלהרר: לילך.

<לילך גבאי שזר: אני רוצה שוב לציין בפני המצביעים בנוגע לטלוויזיה החינוכית.

<לילך גבאי שזר: שוב, מדובר על ערוץ תקשורת השכלתי, מורשת מפוארת שאני חושבת שלא ראוי לסגור אותו בשורה אחת בתוך חקיקה.

<לילך גבאי שזר: כולנו יודעים שמדובר ביחידת סמך ממשלתית.

<לילך גבאי שזר: במדינה יש נוהל תקשי"ר לגבי איך לסגור יחידת סמך במדינה וזה לא אמור להיעשות כך.

<לילך גבאי שזר: מדובר כאן בקיצור הליכים שלמעשה עוקפים משא ומתן עם עובדים וזה דבר לא ראוי ולא לעניין.

<לילך גבאי שזר: לדעתי אפילו זאת בושה.

<לילך גבאי שזר: אני ממליצה לעשות את זה במסלול התקין, כמו שסוגרים יחידת סמך במדינה, לפי התקשי"ר ולא כך.

<לילך גבאי שזר: מעולם לא נסגרה יחידת סמך במדינה בחקיקה ואין בזה שום צורך.

<לילך גבאי שזר: לכן אני חושבת שהסעיף הזה הוא מיותר, הוא לא נכון, הוא מפר כללים לפיהם נהגו עד כה, הוא לא לעניין, מלכתחילה לא היינו צריכים להיות בתוך הצעת החוק הזאת, המקום שלנו הוא מצומצם ולא סתם כך זה קרה.

<לילך גבאי שזר: שר החינוך, אם רצה לסגור אותנו, היה צריך לעשות את זה לפי נוהל התקשי"ר הראוי ולא בתוך הצעת חוק.

קארין אלהרר: הטענה הזאת כבר נשמעה.

קארין אלהרר: אנחנו מכירים אותה.

קארין אלהרר: הובהר שהחוק גובר על התקשי"ר שהוא בגדר המלצה כאשר יש חוק.

<לילך גבאי שזר: עדיין.

<לילך גבאי שזר: יש כאן תקדים מסוכן.

קארין אלהרר: זאת החלטת שר להעביר את כל התכנים החינוכיים למסגרת גוף השידורים החדש שיוקם.

<לילך גבאי שזר: בסדר, אבל כמו שעשו ביחידות סמך אחרות.

<לילך גבאי שזר: יש נוהל לעשות את זה ולא בחקיקה.

קארין אלהרר: אמרת את הדברים שלך.

<לילך גבאי שזר: כאן יש הפרה של כללים שהיא לא לעניין.

<לילך גבאי שזר: זה תקדים מסוכן שלא צריך להצביע עליו אלא לעשות את זה בנוהל התקין

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: הדברים נשמעו.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 105, הפסקת פעילות הטלוויזיה החינוכית.

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<לילך גבאי שזר: זה לא קל וזה לא ראוי.

<תמנה עורב: נמצאים כאן נציגי משרד החינוך?

<תמנה עורב: סתם שאלת תם.

קארין אלהרר: א

קארין אלהרר: ביגדור הוא נציג משרד החינוך, לא?

<תמנה עורב: הוא היועץ המשפטי.

<תמנה עורב: מה למשל עם אנשים שיתמכו במה שלילך אומרת?

קארין אלהרר: למען הסר ספק ולפרוטוקול.

קארין אלהרר: כל הנציגים הרלוונטיים זומנו.

קארין אלהרר: מי שטרח להגיע, הוא כאן.

<תמנה עורב: חבל שמשרד החינוך, זה מה שהוא עשה.

קארין אלהרר: יש כאן נציג מטעם שר החינוך.

<תמנה עורב: מטעם שר החינוך ולא מטעם משרד החינוך או העובדים.

קארין אלהרר: מה לעשות ששר החינוך עומד בראש משרד החינוך?

<לילך גבאי שזר: שר החינוך צריך לדעת איך סוגרים יחידת סמך במדינה ולא בחקיקה.

<לילך גבאי שזר: יש כאן הפרה פשוט בוטה שהיא בכלל לא לעניין.

קארין אלהרר: לילך, אני לא רוצה להוציא אותך.

קארין אלהרר: אל תאלצי אותי.

<לילך גבאי שזר: אף אחד גם לא דן בנו.

<לילך גבאי שזר: זאת בדיוק הדרך לעקוף משא ומתן ראוי ולסגור אותנו בהליך של קיצור הליכים.

קארין אלהרר: אני לא רוצה לשמוע.

קארין אלהרר: אני לא אתן לאנשים לדבר.

<לילך גבאי שזר: מפעל כזה מפואר נסגר בשורה אחת עלובה בתוך חקיקה.

קארין אלהרר: אם זה היה בעשר שורות, זה היה מרפא את הכאב?

<לילך גבאי שזר: לא.

<לילך גבאי שזר: הסגירה צריכה להיעשות לפי נוהל תקשי"ר כמו שרשום במדינה וכמו שסגרו עד עכשיו יחידות סמך ולא בצורה כזאת.

<לילך גבאי שזר: אני פשוט לא מאמינה שמצביעים על זה.

קארין אלהרר: אני מוציאה אותך.

קארין אלהרר: די.

<לילך גבאי שזר: אני ממילא יוצאת.

<לילך גבאי שזר: אני יוצאת.

קארין אלהרר: סעיף 107.

<חגית ברוק: 107.

<חגית ברוק: המחאת חוזים לרכישת הפקות מקומיות קנויות מהטלוויזיה הלימודית לתאגיד השידור הציבורי ביום התחילה יומחו לתאגיד השידור הציבורי חוזים לרכישת הפקות מקומיות קנויות שנכרתו בידי הטלוויזיה הלימודית, גם אם נקבעה בחוזה הוראה המונעת המחאה כאמור, ולעניין המחאת חבות – גם בלא הסכמת הצד השני לחוזה.

<חגית ברוק: הפקות מקומיות קנויות כאמור בסעיף קטן (א) ישודרו בערוץ לילדים ולנוער.

<חגית ברוק: פסקה (ב) היא תוספת לסעיף.

<אתי בנדלר: איך זה מתיישב?

<אתי בנדלר: אני לא מבינה.

<חגית ברוק: הרעיון הוא שהפקות שהומחו לתאגיד החדש, תהיה חובה לשדר אותן.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שאם אני זוכרת נכון כאשר דובר על המחאה של הזכויות לתאגיד השידור הציבורי, זכויות בקשר להפקות, השר אמר – ואולי אני לא זוכרת נכון ואז תתקנו אותי, דובר על זה בהקשר לפירוק – שתהיה חובה לקבל אבל לא תהיה חובה לשדר וזה יהיה שיקול דעת של התאגיד.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: בזמן הפירוק יש דין שאומר שחייבים לקבל.

קארין אלהרר: המפרק לא יכול להפעיל שיקול דעת.

קארין אלהרר: בזמן הפירוק אין שיקול דעת למפרק.

קארין אלהרר: לגבי תכנים שהופקו קודם, הוא חייב לשדר אותם.

<אתי בנדלר: הוא חייב לשלם.

<אתי בנדלר: לא לשדר.

<דנה נויפלד: יש כאן שני דברים.

<אתי בנדלר: אם אני זוכרת נכון, דובר על כך שהוא חייב לשלם אבל אי אפשר לכפות.

<אתי בנדלר: עכשיו מדברים על התאגיד.

קארין אלהרר: ככל שמדובר בארבעים מיליון שקלים שמועברים ממשרד האוצר, זה בעצם הדבר החשוב, יש חובה לתאגיד השידור הציבורי לשדר את התכנים שמופקים מאותם ארבעים מיליון.

<אתי בנדלר: אבל לא על זה מדבר סעיף 106.

<דנה נויפלד: יש כאן שני דברים שונים.

<דנה נויפלד: יש את ההפקות שכרגע מופקות בטלוויזיה החינוכית והן מופקות עבור הטלוויזיה החינוכית.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מדבר על המחאת הזכויות לאותם חוזים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, הם עוברים ישירות לתאגיד השידור הציבורי.

<דנה נויפלד: להבנתי, את השידורים האלה ולפי הנוסח שחגית הקריאה הוא חייב לשדר.

<דנה נויפלד: סעיף 70 עוסק במשהו אחר.

<דנה נויפלד: אלה שידורים נוספים שמשרד החינוך מבקש עבור עצמו ותהיה לו את הזכות, אחרי שהוא שילם עליהם והוא התקשר בהסכם חיצוני שונה עם תאגיד השידור החדש, על מנת שהתאגיד ירכוש את זה עבורו.

<דנה נויפלד: את אותם שידורים הוא יכול לבקש ואז אין שיקול דעת, הוא יכול לבקש ואז ערוץ הילדים ונוער יהיה חייב לשדר.

<אתי בנדלר: לגבי החוזים שנחתמו כעת.

<אתי בנדלר: מדובר בכל מיני שלבים.

<אתי בנדלר: יכול להיות לכאורה שיש שלב, אני מניחה שבכל חוזה יש גם אבני דרך ויכול להיות שהטלוויזיה החינוכית ברמה התיאורטית לא שבעת רצון משלב מסוים ורוצה לבטל את ההסכם לגמרי.

<אתי בנדלר: קרו לכם כבר דברים כאלה?

<דנה נויפלד: ביום התחילה כבר אין טלוויזיה חינוכית.

<אתי בנדלר: ביום התחילה את ממחה את החוזים.

<אתי בנדלר: יכול להיות שזה חוזה שנחתם ממש לאחרונה, טרם הוחל אפילו בהפקה, ואז בהתאם לאבני הדרך שבאותו חוזה יכול להיות – אני לא יודעת, תגיד לי אתה.

<אביגדור דנן: מבחינה משפטית זה הכול מסתדר כי הצעת החוק בעצם ממחה את כל הזכויות שיש לטלוויזיה החינוכית בחוזים לרבות הזכות לבטל או לעשות כל דבר אחר.

<אתי בנדלר: תראה מה מוצע כאן.

<אתי בנדלר: מה שנאמר זה שלגבי חוזים שהומחו לפי סעיף קטן (א) תהיה חובה לשדר אותם.

<אתי בנדלר: אין כאן בכלל שיקול דעת.

<אתי בנדלר: זה מה שנובע מהנוסח.

<אתי בנדלר: הפקות מקומיות קנויות כאמור בסעיף קטן (א) - זאת אומרת שאלה הפקות מקומיות לפי חוזים ולא משנה כרגע באיזה שלב החוזה נמצא – ישודרו.

<אביגדור דנן: אני רוצה להסביר.

<אביגדור דנן: אני חוזר רגע לסעיף 70 כי יש איזושהי תובנה בסעיף 70 שצריך להסיק כדי להבין מה קורה בסעיף עליו אנחנו מדברים עכשיו.

<אביגדור דנן: שר התקשורת אמר שהוא דיבר עם שר החינוך והגיעו לתובנה, כפי שאתם אמרתם, שבכספים שמשרד החינוך משקיע לרכישת תכנים, הם ישודרו בערוץ ילדים ונוער אם משרד החינוך ביקש זאת.

<אביגדור דנן: זה אנחנו אומרים אחרי שמשרד החינוך יגיע להסכם עם הגוף החדש ודרכו רוכש הפקות חדשות.

<אביגדור דנן: אלה הפקות שיהיו עם הגוף החדש.

<אביגדור דנן: אני עכשיו חוזר לסעיף עליו אנחנו דנים עכשיו.

<אביגדור דנן: בסעיף בו אנחנו דנים מדובר על חוזים קיימים שכבר חתומים וכבר הופקו או חוזים שהם בתוקף, שעדיין לא פקעו ואנחנו ממש בעיצומה של הפקה.

<אביגדור דנן: נשאלת השאלה האם למשרד החינוך אין את אותו הגיון כמו בסעיף 70 גם להחיל על הסעיף הזה ואני אסביר למה אני מתכוון.

<אביגדור דנן: הרי זה אותו משרד חינוך ואותם כספים.

<אביגדור דנן: משרד החינוך בסופו של דבר גם היום מעביר כספים רבים לטלוויזיה החינוכית לצורך הפקות.

<אביגדור דנן: נשאלת השאלה האם יש מקום – ומשרד החינוך סבור שכן – שגם לגבי התכנים שבסדר, כתוב כאן

<אביגדור דנן: בהצעת החוק שכל הזכויות מומחות לתאגיד השידור הציבורי החדש, יהיה איזה SAY למשרד החינוך לבקש לשדר אותם בערוץ לילדים ונוער.

<אתי בנדלר: ולא חובה שתחול.

<אביגדור דנן: אני לא חושב שצריך חובה.

<אביגדור דנן: מדובר על חמישים שנות הפקה.

<אביגדור דנן: זה לא ערוץ נוסטלגיה.

<אביגדור דנן: כל הזכויות ישנן.

<אביגדור דנן: עורך הערוץ לילדים ונוער, כמובן שיש לו את הזכות לשבץ תכניות מקרב הרפרטואר הגדול שבא לפתחו.

<אביגדור דנן: זה ברור.

<אביגדור דנן: השאלה אם למשרד החינוך עומדת הזכות מאחר והוא מימן.

<אתי בנדלר: יש לי שאלה אליך.

<אתי בנדלר: האם קרה שמשרד החינוך הזמין עבור ערוץ הילדים והנוער הפקות מתכניות מסוימות, הפקות מסוימות, וכשהוא קיבל אותן בסופו של דבר לצורך העניין הוא לא היה שבע רצון מהתוצאה והוא החליט לא לשדר אותן?

<אביגדור דנן: גם אם זה קרה, זה יכול להיות נדיר מאוד מאוד.

<אביגדור דנן: לא זכור לי מקרה כזה.

<אתי בנדלר: אם כך, מאיזה טעם אתה מבקש שהן לא ישודרו?

<אביגדור דנן: אני לא אמרתי שלא ישודרו.

<אביגדור דנן: אני מדבר הפוך.

<אביגדור דנן: קודם כל ממחים את כל הזכויות.

<אביגדור דנן: לעורך הערוץ יש זכות לשדר מתי שהוא רוצה כי הזכויות שלו.

<אביגדור דנן: מאחר שהחוק ממחה את כל הזכויות של הטלוויזיה החינוכית ערב סגירתה לגוף החדש, לעורך הערוץ יש את הסמכות החוזית לבצע בתכניות, בעצם הזכות שהייתה לטלוויזיה החינוכית ערב סגירתה.

<אביגדור דנן: אני בכוונה מנסח את זה כך כי לא תמיד יש זכויות שידור ולפעמים זה כרוך בעוד אישורים.

<אביגדור דנן: אם הייתה זכות לטלוויזיה החינוכית לשדר ערב סגירתה, אז כמובן שהזכות הזאת עוברת לתאגיד השידור הציבורי ועורך הערוץ החדש יהיה רשאי לשבץ כראות עיניו.

<אביגדור דנן: אין התערבות.

<אביגדור דנן: השאלה שלנו היא אחרת.

<אביגדור דנן: עדיין, בגלל שמשרד החינוך בסופו של דבר כל השנים היה שותף בהפקת כל התכניות האלה ויש לו תכניות אולי שבמועדים מסוימים הוא ממליץ לשדר כי או שהן כרוכות בתכנית הלימודים, האם באותו אופן - - -

קארין אלהרר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין.

קארין אלהרר: אתם מבקשים בעצם שתהיה התערבות פוליטית של השר, שתהיה לשר יכולת להרים טלפון לעורך ולבקש ממנו להכניס תכניות מסוימות?

<אביגדור דנן: לא.

<אביגדור דנן: המילה פוליטית היא לא לעניין.

<אביגדור דנן: אנחנו מדברים על חינוך.

קארין אלהרר: חס וחלילה, לא לדבר בבניין הזה על פוליטיקה.

<אביגדור דנן: אני חושב שלתיאור הסיטואציה להשתמש במונח פוליטי.

<אביגדור דנן: נניח שמכינים תכנית ללימוד מתמטיקה לחמש יחידות, אז לבוא ולומר ששר החינוך הפעיל כאן שיקול פוליטי כי הוא ביקש כאשר יש בגרות קשה בחמש יחידות להעלות לשידור - - -

קארין אלהרר: רק תכניות שקשורות בתכנית הלימודים?

<אביגדור דנן: אני לא מצליח להבין.

קארין אלהרר: השאלה ברורה.

קארין אלהרר: האם רק בתכניות לגבי תכנים לימודיים אתם מבקשים שלשר תהיה יכולת לקבוע?

<אביגדור דנן: תכניות חינוכיות ולימודיות.

קארין אלהרר: מה זה חינוכיות?

קארין אלהרר: תכנית חינוכית בעיני היא גם תכנית שמלמדת על ההיסטוריה של מדינת ישראל.

קארין אלהרר: כאמור, היסטוריה זה משהו שנתון לפרשנות.

קארין אלהרר: דרך אגב, שי פירון לא יהיה שר החינוך לנצח.

<אביגדור דנן: מה זה קשור אליו?

קארין אלהרר: אני אומרת שאני לא רוצה, ולא בגלל שאני לא סומכת על השר, שזה יהיה נתון לשיקול דעתו של שר.

<אביגדור דנן: אנחנו מדברים כאן על הפקה של חמישים שנים.

<אביגדור דנן: כל כך הרבה שרי חינוך היו שותפים להפקות האלה.

<אביגדור דנן: זה לא משהו פוליטי אלא זה משהו ערכי, חינוכי, לימודי.

<אביגדור דנן: אני לא מצליח להבין למה שכאשר זה נרכש אחרי שנסגרת הטלוויזיה החינוכית זה בסדר וכאשר זה נרכש יום לפני כן, זה לא בסדר.

<אביגדור דנן: אני באמת לא מצליח להבין.

קארין אלהרר: לא הבנתי.

<אביגדור דנן: אני לא מצליח להבין למה הוועדה אישרה את סעיף 70.

<אביגדור דנן: אם משרד החינוך מימן תכנית אחרי שנסגרה הטלוויזיה הלימודית, זה בסדר שזה משודר בערוץ לילדים ונוער שמיועד גם לשידור תכניות לימודיות וחינוכיות, ולמה אם התכנית הופקה כמה ימים או כמה שנים לפני שנסגרה הטלוויזיה הלימודית, פתאום זה לא בסדר.

<דנה נויפלד: אני הבנתי את הכוונה.

<דנה נויפלד: בדיונים הקודמים, יכול להיות שהבנתי לא נכון את אביגדור אבל בדיון הקודם הבנתי את מה שהוא אמר מתוך זה שהיה חשש שלא תהיה רציפות.

<דנה נויפלד: לדאוג לרציפות.

<דנה נויפלד: קודם כל, עבודה רבה וטובה ומצוינת של עובדי הטלוויזיה החינוכית והמנכ"ל המוצלח שבראשה.

<דנה נויפלד: נעשתה עבודה ועל מנת להבטיח שהשידורים אכן ישודרו, ההסכמה הייתה שהשידורים האלה, ראשית, הזכויות מומחות, ושנית, גם לדאוג שהן לא ישבו בתוך הארון אלא הן ישודרו כי גם הושקעה בזה מחשבה וגם כספי ציבור בהפקות האלה.

<דנה נויפלד: לכן זה גם היה בסדר לכתוב את זה כי הכוונה הייתה שמה שמופק – יזכה לראות את אור היום או את אור השידור.

<דנה נויפלד: זאת הייתה כוונתי.

שמעון אוחיון: השידור הוא לשיקול דעתם של העורכים.

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: השיבוץ.

שמעון אוחיון: לא השר יפנה בעניין.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: ברגע שזה אוטומטי, זה עובר כך וזה בסדר.

<דנה נויפלד: יכול להיות שפספסתי משהו בהסבר או ההבנה שלי לא כל כך טובה, אבל אני לא מבינה מה בדיוק מבקש עורך דין דנן.

<דנה נויפלד: אם הכוונה היא להתחיל להורות הפקה כזאת כן והפקה כזאת לא – זה לא נכון לעשות.

<דנה נויפלד: אם אתה אומר שהכול עובר כפי שהוא, אתה לוקח איזשהו סיכון מסוים.

<דנה נויפלד: הייתה לנו שאלה לגבי רשות שידור, יצאו המון כספים, עשרות מיליונים רבים, כל מיני סוגי הפקות, זאת אופרציה מאוד מאוד מורכבת ומסובכת.

<דנה נויפלד: יחסית בטלוויזיה החינוכית האופרציה היא הרבה פחות מסובכת ולכן הסיכום הוא שגם אם יש שם שידורים שיכול להיות שמנהל הערוץ הראשון לא היה בוחר לעשות, כנראה שרמת הסיכון היא יותר נמוכה כי ממילא הכול שם הוצא החוצה.

<דנה נויפלד: רמת הסיכון פחות גבוהה.

<דנה נויפלד: לכן חשבתי, וכך הבנתי ולכן ניסחתי את הסעיף כך, שהכוונה על מנת להבטיח את השידור, שהכול ישודר.

<דנה נויפלד: עכשיו אתה אומר משהו אחר שאני לא בדיוק מצליחה להבין.

<דנה נויפלד: משרדה חינוך רוצה להגיד זה כן וזה לא?

<אתי בנדלר: אני מבינה שמדובר כאן

<אתי בנדלר: בעיקר לגבי תכניות חינוכיות שיהיה לכם SAY לגבי עיתוי השידור.

<אביגדור דנן: לא, אפילו לא לרמה הזאת.

<יונתן רגב: אביגדור, אפשר לתת דוגמה כדי לראות אם אני מבין מה אתה אומר.

<יונתן רגב: לפני שנתיים הטלוויזיה החינוכית הפיקה, כמו שאמרת, תכנית אביגדור נלחם באלימות.

<יונתן רגב: בעוד שנתיים שר החינוך אומר שהוא חושב שזה מאוד מתאים לתכנית הלימודים כי הנושא של עוד שנתיים הוא המלחמה באלימות.

<יונתן רגב: אתה אומר שהפער הוא שאם היינו מפיקים את זה חדש מתוך הארבעים מיליון, הם היו חייבים, והואיל וזאת הפקת עבר, הם לא חייבים.

<יונתן רגב: הטענה שלי היא הואיל והיום הכול מופק על ידי משרד החינוך, הטלוויזיה החינוכית, נצטרך להתחיל להחליט מה כן חינוכי ומה לא חינוכי כי הם עשו הכול.

<יונתן רגב: בעתיד זה מוגדר.

<יונתן רגב: יש את הארבעים מיליון, זה החינוכי, וכל היתר נמצאים על ידי המשדר הציבורי החדש.

<יונתן רגב: לכן, הואיל וכך או כך יש קשר בין משרד החינוך לתאגיד החדש, הם מדברים על ההפקות החדשות, אם תהיה תכנית שהיא נהדרת, הם ידעו להגיד שיש לך את התכנית הזאת, בוא תשים אותה.

<יונתן רגב: לא נראה לי ששם צפוי להיות איזשהו פיצוץ.

<יונתן רגב: לדעתי לא כדאי להתחיל להתפלפל עכשיו בחוק על מה כן ומה להגדיר אותו כשידור חינוכי ושזה לא איזה שידור אקטואליה שהוא מבקש לשים משידורי העבר.

<יונתן רגב: לכן אני חושב שהפתרון שניתן עכשיו הוא שימשיך להיות קשר בין הגופים.

<אתי בנדלר: אתה אומר שאתה סומך על היחסים הטובים.

<יונתן רגב: אחרת נצטרך באמת להגדיר מהפקות העבר איזה סוג הפקות יש זכות למשרד החינוך להכריח את הגוף החדש ואיזה לא כי היום הם הפיקו את הכול לעומת העתיד.

<אביגדור דנן: הנוסח שעורכת הדין נויפלד מציעה הוא לא טוב במובן הזה שהוא בעצם מחייב בחוק לשדר.

<דנה נויפלד: אם אתה לא רוצה, אין בעיה.

<אביגדור דנן: אני לא צריך שתשדרי את כל התכניות שהופקו על ידי הטלוויזיה החינוכית ובטח לא לקבוע את זה בחוק.

<אביגדור דנן: שיהיה שיקול דעת לעורך הערוץ.

<דנה נויפלד: אני קובעת לגבי ההפקות המקומיות הקנויות שהומחו.

<דנה נויפלד: הזכויות שהומחו בחוזים.

<אביגדור דנן: הכול הומחה.

<אביגדור דנן: כל מה שהטלוויזיה החינוכית עשתה בחמישים השנים.

<דנה נויפלד: אז אפשר להוריד.

<אביגדור דנן: אני אומר או שישודרו כמובן אם עורך הערוץ רוצה לשדר כי זאת זכותו, או אם משרד החינוך ביקש את זה.

<אביגדור דנן: האם זה כזה נורא?

<יונתן רגב: תגדיר מה כן ומה לא, כי היום עשית את הכול.

<יונתן רגב: היום לאורך השנים הטלוויזיה החינוכית לא הפיקה רק דברים שקשורים למערכת הלימודים ולילדים אלא היא הפיקה גם תכניות בישול, הפיקה גם תכניות אקטואליה וכולי.

<יונתן רגב: אלה תכניות שאתה לא רוצה לתת למשרד החינוך זכות לחייב.

קארין אלהרר: נכון.

<יונתן רגב: אם הולכים על האחורה לבקשת עורך דין דנן, לחייב, צריך להגדיר מה מותר להם לחייב ומה לא.

<אתי בנדלר: תרדו מסעיף קטן (ב).

<אתי בנדלר: לדעתי הוא לגמרי מיותר והוא לא נותן כלום לאף אחד.

<גלילה הורנשטיין: אם אפשר, אני מבקשת הבהרה.

<גלילה הורנשטיין: לא הייתי בתחילת הדיון ולא הייתי כל כך קשובה למה שנאמר כאן עכשיו.

<גלילה הורנשטיין: הייתי רוצה לקבל הבהרה.

<גלילה הורנשטיין: האם הכוונה היא שכל זמן שהטלוויזיה הלימודית קיימת, היא זאת שתשדר את ערוץ הנוער והילדים עד שיקום ערוץ אחר?

<קריאה: כן.

<גלילה הורנשטיין: כי זה מה שאנחנו מבקשים.

<יונתן רגב: עד מועד ההתחלה של המשדר הציבורי החדש.

<יונתן רגב: כמו שרשות השידור ממשיכה לשדר עד המועד הזה, כך גם הטלוויזיה החינוכית תשדר עד למועד הזה.

קארין אלהרר: זה מה שהיה מלכתחילה.

<אתי בנדלר: זה מה שכתוב בסעיף 105 ברחל בתך הקטנה.

<גלילה הורנשטיין: עוד פעם.

<גלילה הורנשטיין: לא שמעתי.

קארין אלהרר: זה בדיוק כמו שכתוב בסעיף 105.

קארין אלהרר: לא יהיה ואקום בין מועד הפסקת השידורים של החינוכית למועד תחילת המשדר הציבורי החדש, ערוץ הילדים והנוער.

קארין אלהרר: יהיה רצף.

קארין אלהרר: לא יהיה יום אחד של מסך ריק.

<דנה נויפלד: ביחס לאותו יום יש סעיף אחד שאומר תפסיק ואחד אומר תתחיל.

<גלילה הורנשטיין: איפה זה תתחיל?

<דנה נויפלד: תסיים ביום התחילה.

<גלילה הורנשטיין: אין כאן התחלה.

<גלילה הורנשטיין: חוץ מהמחאה, אין כאן התחלה.

<גלילה הורנשטיין: לכן אמרנו עד שיקום ערוץ חדש.

<גלילה הורנשטיין: זאת אומרת, בהתחלה, מתי שזה יהיה, 31 במרץ.

<דנה נויפלד: גלילה, מה מטריד אותך?

<גלילה הורנשטיין: את יודעת שהכול מטריד אותי.

<דנה נויפלד: עכשיו, ברגע זה, לא בעולם.

<גלילה הורנשטיין: אני צוחקת.

<גלילה הורנשטיין: זה הרגע הראשון היחידי שחייכתי.

<גלילה הורנשטיין: עד היום לא חייכתי.

<גלילה הורנשטיין: אני רוצה קודם הבהרה.

<גלילה הורנשטיין: אם אתם אומרים לי בסדר, אין לי מה לשאול.

<גלילה הורנשטיין: אני רוצה הבהרה.

<גלילה הורנשטיין: כל זמן שאין ערוץ אחר וכל זמן שהטלוויזיה הלימודית קיימת, היא זאת שמשדרת את ערוץ הנוער והילדים.

<דנה נויפלד: נכון.

<גלילה הורנשטיין: את אומרת נכון ואז אתה אמרת לי תחילה.

<גלילה הורנשטיין: זאת אומרת, כבר הכנסת אותי למה שיהיה בעתיד.

קארין אלהרר: עורכת הדין הורנשטיין, כתוב בחוק מה זה יום התחילה.

<גלילה הורנשטיין: כתוב התחילה, אבל לא כתוב ההמשך.

<גלילה הורנשטיין: מה זה התחילה?

<גלילה הורנשטיין: אני רוצה לדעת בהקשר לטלוויזיה הלימודית.

קארין אלהרר: דינה של הטלוויזיה הלימודית כדין רשות השידור הכללית.

קארין אלהרר: לא יהיה מסך ריק.

קארין אלהרר: יהיה ערוץ ילדים ונוער ורק אז יפסיקו את מה שקרוי היום.

<דנה נויפלד: הטכניקה שהצעת החוק קובעת היא טכניקה של קביעת היום.

<דנה נויפלד: היא אומרת שיש יום אחד.

<דנה נויפלד: היא קובעת ימים כדי שיהיה חד משמעי וודאי וכך כולם ידעו.

<דנה נויפלד: ב-31 במרץ, או אם זה נדחה בשלושה חודשים ואולי בשלושה חודשים אחר כך, יש יום שבו המקל עובר.

<דנה נויפלד: כתוב יום התחלת השידורים של תאגיד השידור הציבורי הוא ה-31 במרץ ובסעיף הזה כתוב יום הפסקת השידורים של הטלוויזיה הלימודית הוא יום התחילה.

<דנה נויפלד: זה אותו יום.

<דנה נויפלד: אחד מתחיל, אחד סוגר.

<דנה נויפלד: כתוב באיזה יום זה.

<דנה נויפלד: זאת הטכניקה של החוק.

<קריאה: מרוץ שליחים.

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: העברת מקל.

עיסאווי פריג': אני רוצה לקחת את הדיון למקום אחר בקשר לחינוכית וזאת הזדמנות שראש אגף התקציבים נמצא כאן כך שהוא יוכל לעזור לנו כדי שנבין את המהות.

עיסאווי פריג': לפי מיטב ידיעתי יש כמאתיים עובדים בטלוויזיה החינוכית.

עיסאווי פריג': לפי מיטב ידיעתי, תקציב הטלוויזיה החינוכית שמומן על ידי משרד החינוך הוא 110 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': כך ידוע לי.

עיסאווי פריג': על פי הצעת החוק החדשה כתוב ארבעים מיליון שקלים - ואני לא נכנס לתכנים – תקציב ערוץ הילדים שאמור להכיל בתוכו את החינוכית.

עיסאווי פריג': החיסכון של 110 מיליון שקלים שאני חוסך לאוצר, איך זה מקבל ביטוי בחוק הזה מתקציב משרד החינוך?

עיסאווי פריג': השאלה השנייה היא לגבי מאתיים העובדים שהם בגדר עובדי מדינה.

עיסאווי פריג': אלה עובדים מוגנים שיהיו במסגרת ניוד בתוך המשרדים.

עיסאווי פריג': כך הבנתי.

עיסאווי פריג': דינם ומעמדם שונה ממעמד עובדי רשות השידור.

עיסאווי פריג': רציתי לקבל התייחסות תקציבית לסוגיה הזאת כי לאורך כל החוק המתווה התקציבי הוא שקובע, הוא השוט שמתווה את הדרך ברוב הסעיפים.

קארין אלהרר: מר רגב, אתה יכול לענות?

<יונתן רגב: ודאי.

<יונתן רגב: הפער שהצבעת עליו של כשישים מיליון שקלים בשנה, הוא אחד המקורות לפיצויי הפרישה של העובדים ובהמשך גם חלק מהמימון של רשות השידור החדשה.

<יונתן רגב: החלק של התקציב שעדיין לא הוצבע עליו, המדינה מוותרת על הכנסות במקום תשלומי האגרה.

<יונתן רגב: גם כאן זה חלק מהמקור לדבר הזה.

איילת שקד: מתוך מאתיים העובדים, כמה אמורים לפרוש וכמה להיקלט?

<יונתן רגב: הדבר הזה במשא ומתן.

<יונתן רגב: הם לעומת רשות השידור, הם עובדי מדינה ויש את הכללים של עובדי המדינה ומתקיים משא ומתן.

<יונתן רגב: אנחנו דנים עם ההסתדרות גם עליהם, על ניוד, על מי יפרוש, מה יהיו תנאי הפרישה בהתאם לזכויותיהם כעובדי מדינה.

עיסאווי פריג': קארין, זאת נקודה מאוד חשובה.

קארין אלהרר: אבל הוא ענה לך.

עיסאווי פריג': יש לי שאלת המשך.

איתן כבל: הוא לא דיבר כל היום.

עיסאווי פריג': הזמן שלנו פחות חשוב מזמנו של אמיר?

קארין אלהרר: די.

קארין אלהרר: זה לא מתאים לך.

קארין אלהרר: הוא צריך לעזוב ב-4:00 ואני רוצה לנהל דיון על סעיף 65.

עיסאווי פריג': הנתונים לגבי החינוכית, צריך לומר אותם בבהירות כי החיסכון הזה, השבעים מיליון שקלים שאתה חוסך במשרד החינוך, בעצם התוצאה הסופית, המימון השוטף שאתה אומר לנו שאתה נותן לנו 150 שקלים דרך משרד התחבורה, אלה לא 150 מיליון שקלים אלא אתה נותן לי שמונים מיליון.

<יונתן רגב: לא.

עיסאווי פריג': אתה בעצמך אמרת.

<יונתן רגב: אמרתי שזה חלק.

עיסאווי פריג': אני מוריד את החלק מהסך הכול ומה נותר לי?

עיסאווי פריג': נותר לי שהאוצר דרך משרד התחבורה נותן לי שמונים מיליון שקלים בשנה ומקבל את כל השליטה הטוטלית על רשות השידור.

<יונתן רגב: איך הגעת לזה שהאוצר מקבל את השליטה הטוטלית?

עיסאווי פריג': האוצר מנהל את כל העניינים מהסעיף הראשון עד האחרון.

עיסאווי פריג': הוא בעצם בעל הבית.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת שקד, מאתיים העובדים של החינוכית, אף אחד לא הולך להיות מפוטר.

עיסאווי פריג': יניידו אותם בתוך המערכת כי הם עובדי מדינה.

איילת שקד: אבל חלק מהם פורשים.

עיסאווי פריג': לא יכולים לפטר אותם.

<לילך גבאי שזר: זה סוג של התעללת בעובדי מדינה.

<לילך גבאי שזר: בואו נשים את הקלפים על השולחן.

<לילך גבאי שזר: זאת התעללות כי אני לא מעוניינת שיעשו לי טרנספר.

<לילך גבאי שזר: אני לא עדר בהמות שיעבירו אותי ממשרד למשרד.

<לילך גבאי שזר: אפשר להתעלל בעובדים עד שיגרמו להם בסופו של דבר לפרוש מרצון או איכשהו.

<לילך גבאי שזר: זאת לא דרך נקיה.

איילת שקד: אבל הכוונה שחלק ייקלטו בערוץ החדש.

<לילך גבאי שזר: אני לא שמעתי את זה.

<לילך גבאי שזר: אף אחד לא הבטיח לי שום דבר וכרגע לא ברור לי בכלל מה עומד על הפרק לגבינו.

<לילך גבאי שזר: זה קיצור הליכים שנעשה בחוק כי לא התנהל משא ומתן ראוי לגבי עובדי החינוכית.

קארין אלהרר: לילך, יש מי שמנהל בשמכם משא ומתן.

קארין אלהרר: תאמיני לי שדואגים לאינטרסים שלכם.

<לילך גבאי שזר: ניוד זאת לא מילה שאני אוהבת.

קארין אלהרר: לא אמרתי את המילה ניוד.

קארין אלהרר: אמרתי שהובהר שההסתדרות מייצגת גם את עניינכם.

קארין אלהרר: הובהר מלכתחילה ואכן כך, ההסתדרות אכן מייצגת אתכם ודואגת גם לאינטרסים שלכם.

<לילך גבאי שזר: את זה אנחנו נראה בהמשך.

קארין אלהרר: מה יהיה בסוף, זה תלוי במשא ומתן ותלוי מה יהיו תוצאותיו.

<עידן אור: הערה שחשוב להגיד אותה לפרוטוקול בהקשר של החינוכית.

<עידן אור: דיברו כאן על הפקות שנעשו בתקופה הקודמת ויעברו לגוף החדש.

<עידן אור: להבהיר שבישיבה שהייתה עם הכנ"ר הובהר שלגבי תאגיד השידור הציבורי, לא החינוכית, הפקות שנעשו לפני כניסת המפרק לעבודה, בעצם אם יחליטו לא לשדר אותן או לעצור אותן, יצטרכו אותם מפיקים שכבר השקיעו השקעות בהפקות האלה, ללכת לפתחו של הכנ"ר וללכת להליכים משפטיים של פירוק שייקחו זמן ארוך מאוד.

<עידן אור: הייתה לי שיחה עם הכנ"ר על כך בארבע עיניים והוא אמר לי: כן, זה יהיה תהליך ארוך.

<עידן אור: אמרתי לו שבחוק הזה אתם הולכים לגזור על עשרות מפיקים - - -

<דנה נויפלד: כאן יש המחאה אוטומטית.

<עידן אור: אני מדבר על תאגיד השידור הציבורי.

<עידן אור: אני רק מציין את זה לפרוטוקול ואומר שהחוק הזה הולך לגזור על עשרות מפיקים פרטיים מימוני ביניים של מאות אלפי שקלים לתקופות ארוכות ואין להם מאיפה להביא אותם והוא הולך להמיט אסון כלכלי על עשרות מפיקים במדינה הזאת.

<עידן אור: אם זאת כוונת החוק לעשות, בסדר.

קארין אלהרר: תודה רבה.

<לילך גבאי שזר: לא הבנתי את יוני רגב מבחינת הפער של השישים מיליון שקלים.

קארין אלהרר: אבל לא נתתי לך רשות דיבור.

קארין אלהרר: דנה, אני מורידה את סעיף קטן (ב).

קארין אלהרר: על סעיף 106 כבר הצבענו כך שאין צורך לחזור ולהצביע.

קארין אלהרר: את סעיף 107 כבר הקראנו ואני מעלה אותו להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד אישור סעיף 107?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: אני רק אומרת כהשלמה למה שנאמר כאן שכאשר נגיע לסעיף 82(א) שלא אושר בעניין התחילה, אושר רק סעיף קטן (ב), יהיה אז צורך ליצור זיקה באופן שביום התחילה יתחילו גם שידורי ערוץ הילדים ונוער.

<דנה נויפלד: כל השידורים צריכים להתחיל ביום התחילה.

<אתי בנדלר: כתוב "בשידוריו".

<אתי בנדלר: אמרנו שזאת הסיבה שזה לא אושר בזמנו כי לא ברור מה זה "בשידוריו".

קארין אלהרר: סעיף 65.

שמעון אוחיון: ביקשו לדחות את זה, לא?

קארין אלהרר: לא.

שמעון אוחיון: לפחות את ההצבעה.

קארין אלהרר: על 65?

קארין אלהרר: מי ביקש לדחות?

שמעון אוחיון: חמד עמאר.

קארין אלהרר: אבל אתה הנציג שלו, לא?

שמעון אוחיון: כן.

קארין אלהרר: אתה כאן, כולנו כאן ואפשר להתחיל.

עיסאווי פריג': מה רוצה חמד עמאר?

שמעון אוחיון: אפשר אולי לקיים את הדיון ולדחות את ההצבעה למחר.

קארין אלהרר: חמד עמאר לא ביקש דבר כזה.

קארין אלהרר: עורכת דין ברוק, נא להקריא את סעיף 65.

<תמנה עורב: אני מבקשת שלא נדון בסעיף 65 מכיוון שהוא נמצא עכשיו במשא ומתן, למיטב הבנתי, ואנחנו רוצים שלא לדון בזה.

<תמנה עורב: אם כבר אנחנו מתחילים ואת כמובן תתעלמי מהדברים שלי, אני רוצה לדעת אולי אמיר לוי, הממונה על התקציבים, יגיע ויגיד לנו מאיפה יבוא התקציב.

קארין אלהרר: הוא כאן.

<תמנה עורב: שיגיד בבקשה.

קארין אלהרר: תאפשרי לי לנהל את הדיון.

קארין אלהרר: אם את מרשה לי, כי בזמן האחרון אני צריכה לקבל את רשותך לדבר.

<תמנה עורב: קטונתי, אבל אני רוצה הסברים לדברים שהשר ארדן אמר לפני כן.

קארין אלהרר: תודה.

עיסאווי פריג': יש עילה מאוד משכנעת של תמנה.

<תמנה עורב: השר ארדן אמר משהו בסוף הדיון הקודם ואני רוצה בבקשה הבהרות ממר לוי.

קארין אלהרר: עורכת הדין ברוק, תקריאי בבקשה את סעיף 65.

<אמיר לוי: את רוצה להקריא את המתוקן?

<אמיר לוי: אולי קודם אני אסביר.

<אמיר לוי: קודם כל, שלום לכולם.

<אמיר לוי: אני רוצה להסביר את ההיגיון בסעיף 65.

<אמיר לוי: ראשית, זה אחד הסעיפים בעינינו הכי חשובים בחוק הזה.

<אמיר לוי: הסעיף הוא סעיף מאוד מאוד מהותי.

איתן כבל: זה סעיף 64 ו-65.

עיסאווי פריג': בעלות השכר עדיין לא נגענו בהגדרה.

עיסאווי פריג': לא הגענו לזה.

<אמיר לוי: אנחנו בסעיף השכר, סעיף 65.

<אמיר לוי: הסיבה שהסעיף הזה הוא מאוד חיוני בעינינו היא כדי להביא למצב לאורך זמן שרשות השידור החדשה היא רשות שמבוססת בעצם על רכש חיצוני, על רכש מחברות הפקה חיצוניות, מהשוק, למעט נושא של חדשות, אקטואליה וספורט.

<אמיר לוי: המטרה של הסעיף נועדה שהרשות עם השנים לא תלך ותסתאב ולא תתנפח כמו שקורה הרבה פעמים לרשויות שהן רשויות סטטוטוריות או לתאגידים של הממשלה.

<אמיר לוי: מהמקום הזה באנו ומהמקום הזה ניסחנו את הסעיף המקורי.

<אמיר לוי: בסעיף המקורי, כמו שאתם זוכרים, נאמר שיש תנאי בסיסי, שתאגיד השידור הציבורי, עלות השכר בו לא תעלה על 35 אחוזים ושם נקבע שאם זה יעלה על 35 אחוזים, תהיינה סנקציות שיפגעו גם בעובדים כמו למשל הקפאת שכר, כמו למשל שלא יינתנו מענקים ולא יינתנו פרמיות.

<אמיר לוי: זה היה הסעיף המקורי וכמו שאמרתי, הוא בא בעצם למנוע התנפחות של מנגנון שבסופו של דבר יוביל אותנו אחרי רפורמה שעולה הרבה מאוד כסף עכשיו, כרוכה בהרבה מאוד מאמץ ואנחנו רוצים בסוף גוף שידורי שיהיה גוף יעיל שיתבסס הרבה מאוד על הפקות חיצוניות.

<אמיר לוי: אחרי שיצאנו לדרך פנה אלינו יושב ראש ההסתדרות וביקש לשנות את הסעיף הזה.

<אמיר לוי: הסיבה שהוא ביקש לשנות את הסעיף הייתה שבעצם אנחנו פוגעים כאן בתנאי שכר של עובדים כאשר בעצם מטרתנו היא שהגוף לא יתנפח ולא יסתאב.

<אמיר לוי: אחרי משא ומתן די ארוך שאחד מהסעיפים שהיה בו היה גם הסעיף הזה, אנחנו הצגנו לו אתמול בלילה הצעה, הצעת פשרה.

<אמיר לוי: בעינינו היא לא הצעה מושלמת ואני הייתי שמח להישאר בנוסח המקורי.

<אמיר לוי: הצעת הפשרה גם לא מושלמת בעיני יושב ראש ההסתדרות.

<אמיר לוי: אני לא רוצה לדבר בשמו אבל היא לא מושלמת גם בעיניו.

<אמיר לוי: הצעת הפשרה הזאת עשתה שני דברים מרכזיים: האחד, היא הוציאה את העובדים מהתמונה, קרי, אין כאן בעצם הפחתת שכר אם חורגים מה-35 אחוזים, אין כאן הקפאת פרמיות ואין כאן שום דבר שנוגע ישירות לשכר העובדים.

<אמיר לוי: מה יש כאן בעצם במקום מה שהצענו במקור, יש כאן שני דברים.

<אמיר לוי: האחד, איסור לקלוט כוח אדם חדש.

<אמיר לוי: כלומר, אם הרשות הגיעה ל-35 אחוזים מעלויותיה שהן עלויות שכר, אסור למנכ"ל רשות השידור ולהנהלת הגוף החדש לקלוט כוח אדם.

<אמיר לוי: זאת בעצם מגבלה מספר אחת.

<אמיר לוי: המגבלה השנייה היא מגבלה על המנכ"ל.

<אמיר לוי: אם אתם זוכרים, יש מספר עילות לפיטורי המנכ"ל כאשר אחת העילות שתתווסף להצעה שתכף דנה תקריא היא עילה של חריגה מאותם 35 אחוזים.

<אמיר לוי: אני רוצה לסכם את מה שאמרתי.

<אמיר לוי: ירדנו מעניין הסנקציות והפחתות שכר לעובדים ובמקום זה יש סנקציות ניהוליות.

<אמיר לוי: האחד, זאת פרורוגטיבה מלאה שלנו כממשלה ואגב, אנחנו עושים את זה בתקציב המדינה, כאשר אנחנו קובעים מה תהיינה הכמויות.

<אמיר לוי: אומרים שהכמות לא תגדל יותר מאיקס עובדים.

<אמיר לוי: כאן לא ניתן לעשות את זה כי כל הרעיון הוא שזה גוף עצמאי שלא מתוקצב אלא יש לו תקציב עצמאי ולא מגיע לאוצר המדינה.

<אמיר לוי: לכן החוק בעצם יגביל ויגיד שלא קולטים עובדים נוספים.

<אמיר לוי: הדבר השני הוא שאם המנהל לא ניהל, אם הוא לא התנהג כמנהל וגרם לחריגה, תהיה עילה לפטר אותו.

<אמיר לוי: שיתנהג כמנהל.

<אמיר לוי: אלה השינויים.

<קריאה: זה לא אוטומטי.

<אמיר לוי: זה לא אוטומטי.

<אמיר לוי: זאת כמובן עילה והמועצה היא זאת שתצטרך לשקול את זה.

<אמיר לוי: אלה בעצם שני השינויים שעשינו.

<אמיר לוי: כן חשוב לי לומר שבוועדת לנדס – ואני רוצה להתייחס ל-35 אחוזים – שיעור של הוצאות השכר הצפוי הוא בערך 22 אחוזים, עד 25 אחוזים.

<אמיר לוי: זה סדר הגודל.

<אמיר לוי: כלומר, לא באנו עם מה שהוצע בוועדת לנדס שזה בין 22 ל-25 אחוזים, אלא נתנו עוד עשרה אחוזים שפיל כי החיים טיפה יותר מורכבים וכי יש גם הסכמי שכר וכי כך וכך, אבל בסוף אנחנו רוצים שהגוף הזה יהיה גוף שאין יותר מ-35 אחוזים הוצאות שכר.

<אמיר לוי: כל הרעיון הוא לפתח כאן שוק יצירה בישראל והגוף הזה גם יתרום ליצירה הישראלית ויקנה את ההפקות שלו מבחוץ.

<אמיר לוי: לכן הסעיף הזה הוא בעינינו אחד הסעיפים הכי מהותיים בחוק.

<אמיר לוי: אני אומר שוב שהמשא ומתן נגמר.

<אמיר לוי: אני לא אומר שהגענו להסכמה מלאה.

<אמיר לוי: אנחנו הסכמנו לוותר.

<אמיר לוי: הלכנו מאוד לקראת בקשת/דרישת יושב ראש ההסתדרות ובעיני מה שתכף דנה תקריא, הוא הרבה יותר מאשר מאוזן והרבה יותר מאשר הוגן.

<דנה נויפלד: בעקבות מה שאמיר אמר.

<דנה נויפלד: אנחנו נקריא את הנוסח הישן עם ההשמטות.

<דנה נויפלד: מה שהושמט, אלה הסעיפים שתכף אני אומר ואישור שר האוצר.

גלעד ארדן: למה לקרוא את הנוסח הקודם?

גלעד ארדן: תקראי את הנוסח שלא קיים יותר ואז תגידי מה להוריד ממנו?

<דנה נויפלד: לא.

<אתי בנדלר: היא תציין איזה השמטות יש.

<דנה נויפלד: אני אעשה את זה בכל שיטה שתרצו, אבל אני רוצה שאתי תעקוב ותראה.

<תמנה עורב: אנחנו לא קיבלנו את התיקון.

קארין אלהרר: למה אתם בלחץ?

<תמנה עורב: אני מאוד בלחץ ואני אומר לך למה.

<תמנה עורב: אמר אמיר שזה הסעיף החשוב ביותר, כמעט החשוב ביותר בחוק.

קארין אלהרר: ואם הוא לא היה אומר, את לא היית אומרת את זה?

<תמנה עורב: אולי לא ואולי כן.

<תמנה עורב: אני לא יודעת.

<תמנה עורב: הוא אומר.

גלעד ארדן: אני רק מזכיר שהסעיף הזה קיים.

גלעד ארדן: ב-65 מה שאמיר עושה, הוא מוריד את רובו.

<תמנה עורב: אנחנו הבנו מה הוא אומר.

גלעד ארדן: זה לא שהוא בא ומוסיף כאן דברים חדשים שלא היו.

גלעד ארדן: הוא מוריד את רוב הסנקציות שהיו בסעיף הקיים.

<תמנה עורב: אנחנו מבינים מה שאמר מר אמיר אבל היות והיושבת ראש שואלת למה אנחנו בלחץ, חוץ מכל החוק עצמו, הסעיף הזה הוא הסעיף הכי חשוב כפי שהגדיר אותו מר אמיר.

<אמיר לוי: אמרתי אחד החשובים.

<אמיר לוי: כל החוק חשוב.

<תמנה עורב: נתת לנו להבין שזה כמעט הסעיף הכי חשוב או שאולי לא הבנו נכון.

<תמנה עורב: לא פלא שאנחנו בלחץ ואת צריכה לקבל את זה.

<תמנה עורב: אין ברירה.

<תמנה עורב: אנחנו בלחץ וזאת עובדה.

גלעד ארדן: היא מקבלת.

גלעד ארדן: היא רק שאלה אינפורמציה, למה.

<תמנה עורב: אני גם לא מבינה את הצחוקים האלה.

קארין אלהרר: איזה צחוקים?

<תמנה עורב: אותי זה ממש לא מצחיק.

<דנה נויפלד: אני רוצה להסביר מה אנחנו עושים כדי להקל על כולם וגם כדי להקל על גלילה.

גלעד ארדן: תקריאי ותסבירי.

<דנה נויפלד: אנחנו עושים שני דברים.

<דנה נויפלד: האחד, אנחנו מקריאים את הסעיף החדש כמו שהוא היה אם הוא היה עכשיו.

<דנה נויפלד: אני מסבירה ליועצת המשפטית איזה פסקאות אנחנו מורידים ואת אישור שר האוצר.

<דנה נויפלד: הדבר הנוסף שאנחנו מוסיפים הן שתי עילות לסיום כהונתו של המנכ"ל שנוגעות למגבלת השכר.

<חגית ברוק: 65.

<חגית ברוק: עלות שכר עלות השכר הכוללת של העובדים בתאגיד השידור הציבורי, לשנת כספים, לא תעלה על סכום השווה ל-35 אחוזים מתקציב תאגיד השידור הציבורי לאותה שנה כאמור בסעיף 63(א).

<אתי בנדלר: אולי כדאי לקרוא הגדרת עלות שכר לצורך העניין.

עיסאווי פריג': אני מסתייג מההגדרה של עלות שכר.

<אתי בנדלר: חייבים לדון בזה ביחד.

עיסאווי פריג': אין בעיה.

עיסאווי פריג': הגשתי גם הגדרה חלופית לזה.

עיסאווי פריג': אני חושב שההגדרה לא נכונה.

<אתי בנדלר: או שתקראי קודם את הסעיף ואחר כך את ההגדרה.

<דנה נויפלד: קודם את הסעיף.

עיסאווי פריג': למה סעיף 63(א) איננו למעלה?

<דנה נויפלד: הכוונה לסעיף שקובע את התקציב.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': בחומר שחילקתם אין את הסעיף 63(א).

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: הסעיפים האחרים הם כמו שהם בנוסח הישן.

עיסאווי פריג': אם כן, לא הדפיסו בשוגג.

<דנה נויפלד: הסעיף שהוא מפנה אליו הוא סעיף התקציב.

<דנה נויפלד: סעיף התקציב עוד לא הוצבע.

<דנה נויפלד: הסעיף שהוא מפנה אליו, זה סעיף התקציב.

<דנה נויפלד: סעיף התקציב עוד לא הוצבע.

עיסאווי פריג': ולכן הוא לא נמצא כאן.

<דנה נויפלד: כן.

<חגית ברוק: לא התקיימה בהצעת תקציב תאגיד השידור הציבורי המגבלה הקבועה בסעיף קטן (א) (בסעיף זה – מגבלת עלות השכר), לא תאשר המועצה את הצעת התקציב לפי סעיף 12(6).

<חגית ברוק: לא יאוחר מתום 45 ימים מתום שנת כספים, יודיע המנהל הכללי למועצה, לשר ולשר האוצר, בדרך שיקבע שר האוצר, אם התקיימה מגבלת עלות השכר בשנת הכספים שחלפה (בסעיף זה – הודעת המנהל הכללי).

<חגית ברוק: הודיע המנהל הכללי בהודעת לפי סעיף קטן (ג) כי התקיימה מגבלת עלות השכר בשנת הכספים שחלפה, יבחן שר האוצר את הודעת המנהל הכללי ויחליט אם אכן התקיימה המגבלה כאמור, והוא רשאי לבקש מהמנהל הכללי כל מידע הדרוש לו לשם קבלת ההחלטה כאמור.

<חגית ברוק: ההחלטה לפי סעיף קטן זה תינתן לא יאוחר מתוך שלושים ימים ממועד קבלת הודעת המנהל הכללי, ואם נדרש מידע נוסף לפי סעיף קטן זה –ממועד קבלת המידע.

<חגית ברוק: הודיע המנהל הכללי בהודעתו לפי סעיף קטן (ג) כי לא התקיימה מגבלת עלות השכר בשנת הכספים שחלפה או החליט כך שר האוצר לפי הוראות סעיף קטן (ד), יחול, החל במועד ההודעה או ההחלטה, לפי העניין (בסעיף קטן זה – המועד הקובע), וכל עוד לא החליט שר האוצר אחרת, הוראות אלה: פסקה (1), בהתאם להסבר של אמיר – יורדת ולא אקריא אותה.

<חגית ברוק: זה השינוי הראשון בסעיף הזה.

<חגית ברוק: אותו הדבר לגבי פסקה (2).

<חגית ברוק: פסקה (3) נשארת: תאגיד השידור הציבורי לא יקבל עובדים חדשים.

<חגית ברוק: הסיפא שקובעת שאפשר יהיה באישור שר האוצר – יורדת.

<קריאה: למה?

<אמיר לוי: לשמור על עצמאות הגוף.

עיסאווי פריג': אתה צודק.

עיסאווי פריג': אם אנחנו רוצים עצמאות, בוא נהיה עקביים.

עיסאווי פריג': ב-(ד) התקציב מותנה בכך שייבחן על ידי שר האוצר.

עיסאווי פריג': אם אתה רוצה עצמאות, אתה צריך גם ב-(ד) להסיר את זה.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול להשאיר את זה שם וכאילו למראית עין להסיר את זה במקום אחר.

אותו אציין: תאגיד השידור הציבורי לא יתקשר עם אדם לשם קבלת שירות שבוצע ערב המועד הקובע בידי עובד תאגיד השידור הציבורי.

אותו אציין: הסיפא, באישור שר האוצר, בהתאם להסבר של אמיר – יורדת.

אותו אציין: פסקה (5) יורדת ולא אקריא אותה.

עיסאווי פריג': בואו נעשה את זה באופן עקבי.

עיסאווי פריג': להוריד את כל שר האוצר בסעיף 64 ו-65.

עיסאווי פריג': אז הכול יהיה בסדר.

<חגית ברוק: האמור בסעיף זה יחול על אף האמור בכל הסכם.

<חגית ברוק: לעניין זה, "הסכם" – הסכם קיבוצו או צו הרחבה כמשמעותם בחוק הסכמים קיבוציים, התשי"ז-1957, הסדר קיבוצי, הוראת מינהל או חוזה עבודה אישי.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת אם אפשר לעשות את זה כתוספת לעילות סיום כהונת המנכ"ל.

<דנה נויפלד: נקריא אותן ואז תאמרו מה צריך לעשות.

<דנה נויפלד: זאת תוספת חדשה.

<אתי בנדלר: אבל זה לא פורסם.

<אתי בנדלר: סעיף 37 לא אושר.

איתן כבל: לפני כן אני יכול להגיד משהו שהוא חשוב לסעיף הזה?

קארין אלהרר: כן.

איתן כבל: אני רוצה לומר את הדבר הבא.

איתן כבל: גברתי יושבת הראש, אדוני השר.

איתן כבל: אנחנו – לא אומר כל האופוזיציה אבל רוב האופוזיציה – לאורך כל הדרך השתדלנו לעשות כל אשר בידינו כדי לתת את הסיוע.

איתן כבל: רצינו לתת את הסיוע מעבר לסיפור העובדים ששמנו אותו בצד כדי שהצעת החוק תתוקן, תטופל ותקודם בצורה הטובה ביותר.

איתן כבל: אני אומר לך לגבי סעיף 65 שזה סעיף שאני מציע לכולנו לא להביא אותו בשום פנים ואופן בכיפופי ידיים.

איתן כבל: אני יודע שישבתם אתמול בלילה עם יושב ראש ההסתדרות.

איתן כבל: מבחינתו, לפחות על פי מה שהוא אמר לי, אמיר, זאת עילה לשבר בעניין הזה.

איתן כבל: אם זאת הייתה הצעת חוק, לא שהייתי תומך בה, אבל נניח שהייתי יודע שהיא לא תצא מהחדר הה – ואני חוזר על דברים שאמרתי טרם יציאתנו להפסקה – הייתי אומר ניחא, אנחנו כבר פה בתהליך, נסתדר עם רשות השידור.

איתן כבל: הסעיף הזה, אמיר, ובעיקר לך אני אומר את זה, המשמעות שלו היא משמעויות רוחביות בצורה ששנים לא היה סעיף עם השפעה כל כך גדולה או עלולה להיות כל כך גדולה.

איתן כבל: אני מנסה לומר לכם בשורה התחתונה באופן הכי ברור שהסעיף הזה, אני מציע שנשבור את הראש, שתשברו את הראש מול ההסתדרות כי אחת משתיים: או שעובדים מטופלים אל מול ההסתדרות על כל מה שמשת

איתן כבל: מע מכך, או שאנחנו מלכתחילה דנים כאן בכל נושא העובדים.

איתן כבל: סיכמנו, גברתי יושבת הראש, וקיבלנו את זה שההסתדרות מנהלת משא ומתן על כל המשתמע מכך, כולל חינוכית.

איתן כבל: התערבנו, התקשרנו ליושב ראש ההסתדרות, עשינו את כל מה שנדרש כדי להתקדם בתוך התהליך.

איתן כבל: אמיר מכיר אותי ואני מכיר אותו מספיק שנים והוא אחד האנשים שאני הכי מעריך, אבל אני יודע גם לקרוא ולהבין אחרי שהוא לא יהיה כאן וגם אני אולי לא אהיה כאן והשר אולי יהיה בתפקיד אחר.

איתן כבל: בסוף החכמה היא מה יהיה עם הצעת החוק הזאת יום אחד אחרי שכל אחד מאתנו יתקדם בתפקידו.

קארין אלהרר: אני מבינה מה שאתה אומר לגבי העובדים אבל אם הבנתי נכון, ותקן אותי אם אני טועה, דווקא עניינם של העובדים הוסדר.

איתן כבל: גברתי היושבת ראש, העניין הוא שזה ועוד איך קשור לעובדים.

איתן כבל: אני אומר כאן משהו שאולי העובדים לא יאהבו.

איתן כבל: חייב שהניסוח יהיה אחר.

איתן כבל: הניסוח הנוכחי לא יכול להתקיים ואמר לי יושב ראש ההסתדרות באופן הכי ברור, בוודאי כמי שקרא תיגר על תפקיד יושב ראש ההסתדרות אינני יכול בכלל לחשוב או להרשות לעצמי בדבר כזה שסעיף כזה נצביע עליו, נתמוך בו וניתן לו רוח גבית.

איתן כבל: לכן אני סבור שבוודאי אסור לנו להצביע על זה היום.

גלעד ארדן: אבל מה ההסבר?

גלעד ארדן: חוץ מאמירות, מה ההסבר?

איתן כבל: אתה באמת מתכוון לזה שאתה לא מבין?

גלעד ארדן: כן.

איתן כבל: הרבה דברים אני יכול להגיד, אבל אני לא מאמין לך.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: לגמרי לא.

איתן כבל: אני לא מאמין לך כי כאן אתה קובע דרך חקיקה התייחסות לעובדים.

גלעד ארדן: איך?

איתן כבל: מה איך?

איתן כבל: המנהלים לא יקבלו שכר?

גלעד ארדן: תראה לי את מה שאתה אומר בסעיף.

גלעד ארדן: תראה לי בנוסח הסעיף את מה שאתה אומר.

איתן כבל: כל עוד הפרשנות שלי יכולה להיות פרשנות תקינה על פי כל דין, שכנע אותי הפוך שיהיה כתוב בפרוטוקול, שיהיה כתוב בדברי ההסבר, שהמשמעות היא כזאת שזה לא נוגע ופוגע בציבור העובדים, כי מה הסיפור כאן?

איתן כבל: נער הייתי וגם זקנתי ואמרתי לך, ואתה יודע את זה גלעד.

גלעד ארדן: ולא ראיתי צדיק נעזב.

גלעד ארדן: זה בדיוק הסיפא כאן.

איתן כבל: אני יודע.

איתן כבל: לא אמרתי את זה כי לא יהיה מי שיעזור לצדיק לא להיעזב.

גלעד ארדן: החוק.

איתן כבל: בדיוק, כי לחוק יש פרשנות.

איתן כבל: אחר כך נגיד מה התכוונו ונשלם לעורכי דין וההסתדרות תיכנס ותאמר אם זוכרים שאמרנו ולא אמרנו.

קארין אלהרר: בואו ניתן לאמיר לענות.

<לזר צנדקביץ: רק משפט אחד בבקשה.

<לזר צנדקביץ: אמיר אמר שמוציאים עבודה החוצה.

<דנה נויפלד: רכש.

<אמיר לוי: רכש של הפקות בחוץ.

<לזר צנדקביץ: זה גם על רדיו?

איתן כבל: אני נוסע בכביש 1 ומה אתה מקפיץ אותי עכשיו לכביש 4?

איתן כבל: זה נושא יותר חשוב עכשיו ממה שאתה מעלה.

איתן כבל: מה אתה מסיט את הדיון?

איתן כבל: אני רוצה שתהיה התייחסות לנושא שהוא ליבה ביחסי עבודה.

<אמיר לוי: חבר הכנסת כבל, אני רוצה לענות לך ברשותך.

<אמיר לוי: הנוסח החדש של הסעיף לא פוגע בעובדים.

<אמיר לוי: הוא פוגע בשני דברים: אחד, במנהל אם הוא פישל, אם הוא לא היה מנהל טוב – יש עילה לפטר אותו.

<אמיר לוי: עניין המנהל ודרך הניהול שלו אינה קשורה לעובדים, אינה קשורה להסתדרות.

<אמיר לוי: אנחנו מדינה, אנחנו צריכים למשול.

<אמיר לוי: זה מאוד פשוט ואין כאן שום עניין לעובדים.

<אמיר לוי: הסברתי קודם.

<אמיר לוי: התקציב שכר צריך להיות 20-25 אחוזים.

<אמיר לוי: יש כאן באפר של עוד עשרה אחוזים.

<משה שגב: למה זה צריך להיות בחקיקה?

<אמיר לוי: אני אענה על זה.

<אמיר לוי: חבר הכנסת כבל, זה נוגע לעניין המנהלים ולא רק שמותר אלא חובתה של ממשלה לנהל.

<אמיר לוי: לא העובדים צריכים לנהל את רשות השידור.

איתן כבל: חצי מהעבודה שעשיתי כאן – אתה רק עכשיו מגיע לכאן – חצי מהזמן, לפרוטוקול אמרתי וגם יצאתי חוצץ נגד דברים שנאמרו כאן כי אמרתי שבסוף המנהלים צריכים לנהל וצריך שתהיה גמישות ולא פעם שינינו כאן דברים.

<אמיר לוי: ואם הוא לא ינהל?

<אמיר לוי: אם הוא יחרוג מה-35 אחוזים, שילך הביתה.

<תמנה עורב: בינתיים הוא לא מקבל שכר.

גלעד ארדן: מאיפה אתם ממציאים את זה?

גלעד ארדן: למה אתם ממציאים?

גלעד ארדן: איפה כתוב שהעובדים לא מקבלים שכר?

גלעד ארדן: אין כאן סנקציה של אי תשלום שכר.

<קריאה: בגלל שיש לו דבר כזה על הראש, הוא מיד בא ומשית את הדבר הזה על העובדים.

עיסאווי פריג': תקרא את הגדרת עלות שכר בסעיף הגדרות.

<קריאה: באיזה עוד גוף זה נעשה?

<אמיר לוי: חבר הכנסת כבל, אני רוצה להשלים את התשובה ברשותך.

<אמיר לוי: זה סעיף מאוד חשוב ואני רוצה לענות.

<אמיר לוי: אני אומר, האחד, זה קשור למנהל.

<אמיר לוי: אם המנהל לא ינהל, שילך הביתה.

<אמיר לוי: מי שצריך להיות אחראי על הניהול, זה המנהל.

<אמיר לוי: אגב, אם הוא היה עובד בגוף פרטי – והסברתי את זה אתמול ליו"ר ההסתדרות – והדירקטוריון שלו היה אומר לו שההנהלה וכלליות שלו לא יעלו מעל 35 אחוזים, היו נותנים לו חודש-חודשיים.

<אמיר לוי: אני חושב שאנחנו לא רק צריכים אלא אנחנו חייבים לעשות את זה.

<אמיר לוי: אנחנו לא רוצים להקים כאן עוד פעם גופים וגופים שיסתאבו.

<אמיר לוי: המנהל ילך הביתה.

<אמיר לוי: אף עובד כאן לא הולך הביתה.

<אמיר לוי: חובתנו שהמנהל ילך הביתה אם הוא יפשל.

<אמיר לוי: הדבר השני.

<אמיר לוי: עניין כמויות העובדים, גם הם לא עניין של ההסתדרות.

<אמיר לוי: גם היום בשירות המדינה ההסתדרות היא לא צד לכמה כוח אדם נקלט.

<אמיר לוי: מי שקובע את זה, זאת ממשלת ישראל והכנסת כל שנה.

<לזר צנדקביץ: לכן אתם מפטרים את כולנו.

<תמנה עורב: פיטורי ייעול.

<אמיר לוי: למה את מתפרצת?

<אמיר לוי: תני לי לסיים לדבר.

<אמיר לוי: אני חיכיתי בשקט כשאתם דיברתם.

<אמיר לוי: מכיוון שכאן לא מגיעים לאישור תקציב וכוח אדם כל שנה לשר האוצר, לממשלה ולכנסת, אלא זה נקבע עצמאית על ידי מוסדות הרשות, הדרך לשמור על העצמאות הזאת היא להגיד שאם הגעתם למגבלה, אל תקלטו יותר כוח אדם.

<אמיר לוי: גם זה לא עניין של ההסתדרות.

<אמיר לוי: אלה שני הדברים היחידים.

<אמיר לוי: אין כאן שום דבר מעבר לזה והאמת להגיד לך?

<אמיר לוי: אני לא מבין למה הסעיף הזה הוא עניין של ההסתדרות.

<לזר צנדקביץ: זה נגד העובדים.

<אמיר לוי: זה לא קשור לעובדים.

<אמיר לוי: זה קשור לניהול.

<לזר צנדקביץ: זה קשור לעובדים.

<אמיר לוי: המדינה החליטה לנהל את הגוף הזה.

<אמיר לוי: אני יודע שהעובדים לא רגילים שמדינה מנהלת את הגופים שלה, אבל אנחנו החלטנו לנהל את הגופים.

<תמנה עורב: למה זה צריך להיות כתוב בהסכם הקיבוצי?

קארין אלהרר: הדיון נעול.

קארין אלהרר: אני רוצה להעלות להצבעה את סעיף 65.

קארין אלהרר: יש תיקונים.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ו) במקום "האמור בסעיף זה", יבוא "האמור בסעיף (ה)(3)".

<אורי אפלבוים: כדי שלא תהיה עקיפה של הסנקציה שקבענו בסעיפים הקטנים למעלה וכדי למנוע מצב שבו איכשהו, למרות שזה לא קורה בדרך כלל אבל יש מצבים ייחודיים שבהסכם יכול להיות עניין של ספינה, אמרנו שעל אף האמור בכל הסכם, עדיין הסנקציה שבחוק תגבר.

<קריאה: לא שמענו מה אמרת.

דוד צור: זה סעיף במחלוקת מול ההסתדרות?

דוד צור: יש כאן התדיינות מול ההסתדרות?

<משה שגב: כן.

<משה שגב: יש התנגדות מוחלטת של ההסתדרות לסעיף הזה.

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר.

קארין אלהרר: לא היית בדיון הקודם.

דוד צור: אני מודה.

דוד צור: אני לא יכול להיות כל דקה בדיון הזה.

קארין אלהרר: זה בסדר גמור.

קארין אלהרר: אני לא באה בטענות ובביקורת.

קארין אלהרר: אני רק רוצה להשלים מידע שאתה צריך לדעת אותו לפני שאתה מצביע.

קארין אלהרר: הסעיף המקורי כפי שהיה מנוסח היה סעיף שאמר שיש תקרת סך העלויות שיוצאו עבור השכר.

קארין אלהרר: אחרי התדיינויות שהיו אתמול בהסתדרות, מה שלא הוסכם, אבל האוצר אמר – מבחינתו זאת הייתה פשרה – הם החליטו שהם יורידו את ה"סנקציה", שבמידה וחורגים מאותם 35 אחוזים, לא יפגעו בעובדים.

קארין אלהרר: פעם היה מנוסח שיפטרו עובדים והיום אין את זה.

קארין אלהרר: הדבר היחיד שנותר בסעיף הוא הדבר הבא: זה אומר שראשית, זאת אחריות של המנכ"ל.

קארין אלהרר: אם המנכ"ל לא עומד בתקרת השכר שביקשו, זה לא בסדר וזאת עילה לפיטורים.

קארין אלהרר: הדבר השני, לא יוכל להעסיק עובדים נוספים.

קארין אלהרר: זה לא עניין שקשור להסתדרות ולהסתדרות אין מילה לומר על הדבר הזה.

קארין אלהרר: אין כאן עניין שפוגע בעובדים.

קארין אלהרר: הפגיעה היחידה שיכולה להיות היא פגיעה במנכ"ל וגם אני באופן אישי חושבת שלמנכ"ל יש אחריות בעניין הזה ואם הוא לא עומד בה, כמו בכל חברה אחרת, דינו הדלת.

<משה שגב: אדוני, עם כל הכבוד, זה קרקס מה שקורה כאן.

<משה שגב: אתמול בלילה היה דיון שנמשך עד 2:00 בלילה.

קארין אלהרר: לא להעליב.

<משה שגב: לא אליך.

<משה שגב: סליחה.

<משה שגב: קרקס בכלל במה שקורה כאן.

<משה שגב: אני לא מדבר באופן אישי, עם כל הכבוד.

קארין אלהרר: זה לא אישי, אבל יושבת כאן ועדה שדנה.

דוד צור: אנחנו מאוד מכבדים את ההסתדרות.

דוד צור: אנחנו נשמח שההסתדרות תעשה את המרב והמיטב לתנאי העסקה של עובדים, לתנאי הפרישה של העובדים, ולא לניהול.

<משה שגב: בשום פנים ואופן לא ניהול.

דוד צור: אני חושב שקביעת תקרה להוצאה לשכר היא כלי ניהולי.

<משה שגב: אין בעיה.

<משה שגב: זה של המועצה.

<משה שגב: למה של הכנסת?

דוד צור: היא בחוק.

דוד צור: אני אשאל אותך שאלה תיאורטית.

דוד צור: אם התקציב לצורך העניין יהיה נאמר מיליארד וחצי שקלים – לא 800 מיליון – ו-35 אחוזים ילכו לשכר, זה מצוין, לא.

<משה שגב: מעולה.

דוד צור: ההסתדרות לא תתערב בזה.

<משה שגב: נכון.

דוד צור: אז מה הקשר להקצאת 35 אחוזים שמובנים בחוק?

<משה שגב: אני אסביר לך מהיכן זה בא.

איתן כבל: אני אסביר.

קארין אלהרר: חבר הכנסת כבל, בבקשה.

איתן כבל: בסיום הדיון כאן נפגשתי עם אמיר, התפנינו לחדרי ושם העליתי את אבי ניסנקורן על הקו וניהלנו שיחה משולשת.

איתן כבל: אני רוצה להבהיר היטב את עמדתנו בעניין הזה כדי שלא תיפול שגגה ושגם אף אחד לא יעשה סיבוב עלינו כאילו אדם כמוני רוצה שההנהלה או שחס וחלילה הניהול לא יתבצע כמו שצריך.

איתן כבל: אין לנו שום התנגדות, חס וחלילה, לניהול תקין, לטיפול כמו שצריך, ואפילו בסעיף שמגביל קליטת עובדים בנקודת זמן מסוימת.

איתן כבל: כל העניין הוא לא אם לקלוט והסיפורים האלה אלא הבעיה המרכזית היא, בהנחה – אני חוזר ואומר את זה גברתי והשיחה עם יושב ראש ההסתדרות לא הייתה שיחה קלה כי זה הרבה מעבר להצעת החוק הקיימת.

איתן כבל: כי בסופו של עניין על מה אנחנו מדברים?

איתן כבל: מי תמיד משלם את המחיר?

איתן כבל: אנחנו כבר נבחר את המנהל הטוב ביותר בעזרת השם, כך אני מקווה, שהוועדה תעשה את עבודתה נאמנה ותבחר את המנהל הטוב ביותר, והוא ינהל כמו שצריך, ואם הוא מנהל כמו שצריך – ממילא לא יידרש כל הסעיף הזה.

איתן כבל: אם הוא מנהל רע והוא יגיע למצב שהוא רואה את עצמו אל מול תקרה, מה הוא יעשה?

איתן כבל: הוא יעסיק עובדי קבלן, הוא יוציא עבודות, הוא יעשה את הכול.

איתן כבל: שחס וחלילה לא ישתמע שמישהו מחברי הכנסת כאן יתנשא מעלי כאילו הוא רוצה ניהול תקין יותר מאשר אני רוצה אלא שבתוך עמנו אנחנו יושבים.

איתן כבל: אני אומר לכם שכמעט – אני מסייג את עצמי רק לשם הזהירות - שלא ראיתי מקומות עבודה נסגרים בגלל עובדים אבל ראיתי הרבה מקומות עבודה נסגרים בגלל ניהול כושל או בעלי בית חזירים.

איתן כבל: אמרתי את הסיוג שלי.

איתן כבל: אני לא באתי ואמרתי שלא תהיה תקרה.

איתן כבל: אני לא רוצה להגיע למצב שבו רשות השידור תהיה כפי שהיא נמצאת היום עם טירוף מערכות.

איתן כבל: לא מוכן, לא שם ולא בשום מקום אחר.

איתן כבל: אני לא רוצה שהרשות החדשה תהיה כמו הרכבת או מקומות אחרים.

איתן כבל: כנציג עובדים אני רוצה שמי שבתוך העסק יפעל וירגיש ביטחון תעסוקתי.

איתן כבל: אם יש משהו היום בשוק העבודה, גברתי, הבעיה הגדולה היא אפילו לא עבודה מאורגנת אלא היא אובדן הביטחון התעסוקתי וזה הפך להיות כלי שוט בידי הנהלות.

איתן כבל: זאת המחלה הגדולה והקשה ביותר.

איתן כבל: זה לא ש-1,800 הולכים הביתה או מי נשאר, אלא זה אותו כלי שאתה לא יודע לאן אתה הולך ומה קורה אתך כל יום.

איתן כבל: אני מבין שלהנהלה יותר נוח ויותר קל להעסיק חבר'ה שמשלמים להם שכר מינימום ודברים מן הסוג הזה.

איתן כבל: לכן אני מאוד מבקש ואני גם ביקשתי כי אני מבין שאפשר להעביר את זה על הראש שלנו.

איתן כבל: אני יודע את זה.

איתן כבל: לא חשבתי שלא.

איתן כבל: בכל מקרה, אני אעדיף שזה יהיה על הראש שלנו מאשר אני אשתתף בהצבעה כזאת ואני אתן את ידי לחוק הזה.

איתן כבל: אני מנסה לומר לך שביקשתי גם מאמיר ואני מבקש מעצמי ואני מבקש גם מיושב ראש ההסתדרות וביקשתי את זה ממנו.

איתן כבל: יכול להיות שלא נצליח אבל לפחות שנעשה את המאמץ למצוא את הניסוח המרוכך שלא מעמיד גם את ההסתדרות הרבה מהמקום הזה אל הקיר.

איתן כבל: זה הכול.

איתן כבל: זה ממש לא בשאלה.

איתן כבל: ראיתי את ההתקדמות, עופר, ישבתי עם אמיר וראיתי את כל הסעיפים ואינני מתעלם מזה.

רינה פרנקל: אבל מה אתה מציע?

איתן כבל: אני הצעתי לתת לנו את הזמן למצוא ניסוח עד מחר ושיהיה ניסוח יותר מרוכך.

איתן כבל: אני מבקש.

איתן כבל: לא נצליח, נביא להצבעה, יעבירו את זה, בסדר, יעבירו את זה, אבל אני רוצה לעשות את המאמץ כמו שעשינו עד עכשיו למצוא את הדברים בוודאי באותם נושאים שהם נושאי ליבה, שהם נושאים ששנויים במחלוקת.

איתן כבל: זה כל מה שאני מבקש.

עיסאווי פריג': אני רוצה להוסיף כמה דברים.

עיסאווי פריג': כבוד השר, גם אני בדקתי לגבי תקציב רשות השידור שנים אחורה.

עיסאווי פריג': בשנת 2002 ו-2003 לא הגיעו ל-35 אחוזים שכר מהתקציב.

עיסאווי פריג': אני לא נגד זה.

עיסאווי פריג': זאת מגבלה הגיונית וטובה.

עיסאווי פריג': בסדר גמור.

עיסאווי פריג': אבל ברגע שאנחנו מדברים על עובדים, יהיה עדיף לעשות את זה בהסכמה.

עיסאווי פריג': זה מאוד חשוב כי יש לזה השלכות מרחיקות לכת.

גלעד ארדן: הכול בסדר אלא שלא מדברים כאן על עובדים.

עיסאווי פריג': כשאנחנו מדברים על עלות שכר – ועופר, אני פונה אליך וחבל שאמיר לא שומע את הדברים – בהגדרת עלות שכר אתם שם – אני אשתמש במילה לא במקום – מבלפים.

עיסאווי פריג': יש בלוף בהגדרה.

עיסאווי פריג': אתם נותנים הגדרה מיוחדת לעלות שכר.

<אורי אפלבוים: זה לא נכון.

<אורי אפלבוים: אני בניתי את ההגדרה.

עיסאווי פריג': אני לא מדבר על ה-35 אחוזים.

עיסאווי פריג': זה לא ביג דיל.

עיסאווי פריג': ברגע שאתה מכניס לתוך הגדרת עלות שכר כל כך הרבה מרכיבים - - -

<אורי אפלבוים: אלה המרכיבים של עלות שכר.

עיסאווי פריג': אני שואל אותך מבחינה חשבונאית.

עיסאווי פריג': מה זה עלות שכר?

<אורי אפלבוים: כל מה שרשום כאן, אלה עלויות שכר.

עיסאווי פריג': לא נכון.

עיסאווי פריג': כנס להגדרת עלות שכר במועצת רואי חשבון.

<אורי אפלבוים: איזה רכיב כאן הוא לא נכון?

עיסאווי פריג': כל רכיבי הרשות.

עיסאווי פריג': אני מחר עובד ברשות השידור, כוס קפה היא חלק מעלות השכר שלי?

עיסאווי פריג': כל הוצאה חד פעמית שאני מוציא תהיה חלק מעלות השכר שלי?

<אורי אפלבוים: כן.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אתה כאן נותן פתח.

עיסאווי פריג': זה פתח מסוכן.

<אתי בנדלר: לא היה דיון בקשר להגדרה הזאת.

<אתי בנדלר: היא לא הוגדרה.

עיסאווי פריג': יש חלק בעלות שיכולים להכניס בה כל מיני מרכיבים.

<אורי אפלבוים: כל הרכיבים שרשומים כאן, אלה הרכיבים שגם במדינה נהוג להתייחס אליהם כאל עלויות שכר.

עיסאווי פריג': תן לי הגדרת שכר לגבי עובדי מדינה ואני אקבל אותה כאן.

עיסאווי פריג': בסדר?

עיסאווי פריג': תן לי הגדרת שכר במועצת רואי חשבון ואני אקבל אותה כאן.

דוד צור: תמצא את הנוסח שיכול להרגיע.

<רינה חכמון: חלק חוזר עליהם במס הכנסה ובביטוח לאומי.

<רינה חכמון: עשרה אחוזים חוזרים.

עיסאווי פריג': אני לא מדבר על ה-35 אחוזים.

קארין אלהרר: חבר הכנסת כבל, אני פונה אליך.

קארין אלהרר: האם באמת ועם יד על הלב יש טעם לדחות את ההצבעה על העניין למחר?

קארין אלהרר: בשים לב שיש בכוונתי מחר לסיים את הדיון בוועדה לעניין החוק הזה.

קארין אלהרר: אני רוצה להיענות לבקשתך.

איתן כבל: אני אענה לך.

איתן כבל: הבקשה שלי אליך היא בקשה כנה.

איתן כבל: היא לא על מנת לעשות פיליבסטר.

איתן כבל: יכול להיות שאני לא אצליח.

קארין אלהרר: אני רוצה לאפשר לך לנסות.

איתן כבל: אני רוצה לנסות מול אמיר ומול אבי ניסנקורן.

קארין אלהרר: חבר הכנסת כבל וחבר הכנסת עיסאווי, אני רוצה שנשלים את הדיון לגבי הסעיף הזה לרבות הגדרת עלות שכר.

איתן כבל: בבקשה.

איתן כבל: אין בעיה.

קארין אלהרר: ומחר נצביע על הסעיף הזה בלי דיון נוסף.

<אורי אפלבוים: מבחינתנו כאשר הונחינו לכתוב את הסעיף הזה והובהר לנו שיש רצון לעשות מגבלה של עלויות השכר בגוף, מבחינתנו רק רצינו להגדיר באופן כול מה זה עלויות שכר כדי שזה יהיה שלם וסגור בגג העליון.

גלעד ארדן: אולי נקריא גברתי את ההגדרה כדי שאנשים פשוטים כמונו ישמעו אותה ונדע על מה מדברים?

גלעד ארדן: אם אפשר שחגית תקריא את ההגדרה ואדוני יצהיר כאן שזאת בדיוק ההגדרה ואין שום שוני מההגדרה של שכר של עובדי מדינה מבחינת חישוב העלות ואז אפשר יהיה לדון עניינית.

שמעון אוחיון: זה כולל את התשלומים שהמעביד מעביר עבורו.

<חגית ברוק: עלות מעביד.

גלעד ארדן: זה נשמע הגיוני.

עיסאווי פריג': לא, זה לא הגיוני ואני אומר למה.

עיסאווי פריג': זה נותן פתח לאוצר להכניס בתוך הרכיב הזה דברים בשינוי הגדרות.

עיסאווי פריג': אני רואה חשבון ואני יודע מה אני אומר.

גלעד ארדן: אתה מייחס מראש לסמנכ"לי הכספים באשר הם שהם ירמו כדי לא להעסיק עוד עובדים?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זאת לא עבירה.

עיסאווי פריג': אתה יכול לשייך הוצאות ולתת לזה הגדרה.

גלעד ארדן: תן גם לי לומר משהו.

גלעד ארדן: מה שאתה אומר זה עוד פעם, כמו שקרה כאן הרבה פעמים, להחזיק את המקל משני הקצוות.

גלעד ארדן: קודם הסברתם למה למנוע מהבן אדם – שוב, לא הבנתי כל כך את ההסבר של איתן מה לא בסדר ומה הוא רוצה לשנות בסעיף אבל האינסנטיב שכאילו מיוחס לגוף אמור להיות שהוא רוצה להעסיק יותר ויותר עובדים, וגם לכאורה של ההסתדרות זה האינסנטיב.

גלעד ארדן: מה אתה אומר עכשיו?

גלעד ארדן: שייחסו לגוף הזה או סמנכ"ל הכספים שכפוף למנכ"ל, כי הרי אם המנכ"ל באמת יתנפח, הוא לא רוצה להראות שהוא הגיע ל-35 אחוזים ולכן יש לו אינטרס דווקא לא להחשיב חלק מההוצאות שהוא הוציא על העובדים.

גלעד ארדן: האינטרס שלו הוא הפוך.

גלעד ארדן: מצד אחד אתם מביעים חשש שזה יגדל ומצד שני אתם אומר שיכשירו רכיבים.

גלעד ארדן: זה מוזר.

איתן כבל: השר, לא הבנתי מה אמרת עכשיו.

גלעד ארדן: באמת?

גלעד ארדן: אני אתמקד רק בעיסאווי ולא בך.

גלעד ארדן: אם המנכ"ל יודע שהוא עלול להיות מפוטר אם הוא יחרוג מעלויות השכר, האינטרס של המנכ"ל הוא לא להכליל בהוצאות שהוא מוציא רכיבים שהוא מוציא על עובדים אפילו שהוא מוציא אותם על העובדים.

גלעד ארדן: בדיוק הפוך ממה שעיסאווי הציע.

גלעד ארדן: הוא החליט שזאת לא ההגדרה.

<אופיר טל: אבל יש כאן הגדרה.

<אופיר טל: יסתכל אדוני בהוראות תק"ם שהן הוראות של משרד האוצר ויראה ששם זאת לא ההגדרה.

גלעד ארדן: תקריא.

גלעד ארדן: תראה לו ושכנע אותו.

<אופיר טל: הוא מכיר את הוראות תק"ם יותר טוב ממני.

עיסאווי פריג': עלות שכר היא ההוצאה הכוללת של המעסיק לשם תשלום שכרו של העובד.

עיסאווי פריג': נקודה.

עיסאווי פריג': בלי להיכנס לרזולוציות ופרטים שלא צריך.

<אורי אפלבוים: למה זה אומר שזה יותר טוב?

עיסאווי פריג': תשאיר את זה כך.

גלעד ארדן: אתה יודע מה?

גלעד ארדן: תוריד.

גלעד ארדן: זה אינטרס שלך דרך אגב.

עיסאווי פריג': למה אתה נותן את הספק?

<אתי בנדלר: אני מחזיקה למשל את התוספת הראשונה א' לחוק החברות שחוקקה רק בשנת 2013 ועניינה במדיניות תגמול וכאן יש הגדרה שאני קוראת אותה: "עלות שכר – כל תשלום בעד העסקה לרבות הפרשות מעסיק, תשלום בעד פרישה, רכב והוצאות השימוש בו וכל הטבה או תשלום אחר".

<אתי בנדלר: כאן זה יותר מפורט אבל מבחינת התוכן זה אותו הדבר.

רינה פרנקל: אבל כמובן שרכב וכל ההטבות האחרות, גם אלה תנאי שכר.

<אתי בנדלר: כן.

דוד צור: בעצם את מביאה מחוקים שונים.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת מתוך מה חבר הכנסת פריג' ציטט.

גלעד ארדן: מה שהוא הקריא, נשמע הגיוני.

גלעד ארדן: יש משהו ברכיבים שהוא אמר שנשמע לך לא הגיוני לייחס להוצאות של העסקת אותו עובד?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': יש.

עיסאווי פריג': החזרי הוצאות המשולמים לעובד, תשלומים בעד סיום עבודה, רכב והוצאות השימוש בו וכל הטבה או תשלום אחר בין שהם משולמים על בסיס חודשי ובין שלא.

עיסאווי פריג': ברגע שאני מכניס את הדבר הזה, כל תשלום חד פעמי שהעובד צריך אותו לשם מילוי תפקידו - - -

<אורי אפלבוים: זאת לא הכוונה.

גלעד ארדן: ואם זה לשם מילוי תפקידו?

עיסאווי פריג': זה לא חלק מהשכר.

עיסאווי פריג': זה לא ייכנס כחלק מהשכר.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת?

גלעד ארדן: יש לו רכב לשם מילוי תפקידו, אז זה לא חלק מההוצאות?

עיסאווי פריג': גם המשרד בו הוא יושב הוא חלק מהשכר.

גלעד ארדן: אבל הוא לא נותן לו כסף על המשרד בו הוא יושב.

<אתי בנדלר: אני אומר לך היכן להערכתי, עם כל הכבוד, ההצעה שלך לא נותנת מענה לעניין הזה.

<אתי בנדלר: אתה מציע שההגדרה של עלות שכר תהיה ההוצאה הכוללת של המעסיק לשם תשלום שכרו של העובד.

<אתי בנדלר: לא הגדרת מה זה שכר ולכן הם יוכלו להכניס לזה כל מה שהם רוצים.

<אתי בנדלר: אפשר להגיד ששכר זה כל מה שנכנס.

<אתי בנדלר: לפי פקודת מס הכנסה כל מה שנמנה כאן בלאו הכי כלול בעניין שכר.

<אתי בנדלר: אתה מדבר על ההוצאה הכוללת.

<אתי בנדלר: כך ההגדרה שלך פחות ברורה אבל היא מביאה לאותה תוצאה, להבנתי.

<אתי בנדלר: אתה מדבר על כל מה שעולה למעביד לצורך תשלום השכר.

עיסאווי פריג': הגדרת שכר במשק ידועה.

עיסאווי פריג': אם אתם חושבים כך, ממילא מצביעים על הסעיף הזה מחר יחד עם סעיף 65, עד מחר יהיה לנו מה להגיד.

שמעון אוחיון: ישתנו הרכיבים?

עיסאווי פריג': לא ישתנו הרכיבים.

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו עוסקים בדברים שלא נפתחו עשרות שנים.

עיסאווי פריג': בואו נחשוב על זה לעומק לפי כל רכיב ורכיב.

עיסאווי פריג': זה מאוד חשוב.

עיסאווי פריג': אני את דעתי אמרתי.

<אופיר טל: קופה קטנה תיכלל?

שמעון אוחיון: לא.

שמעון אוחיון: מה פתאום?

<אופיר טל: אבל כתוב כאן הוצאות.

<אופיר טל: תסתכלו בנוסח.

גלעד ארדן: תקרא.

גלעד ארדן: לימדו אותך לקרוא רק חלק ממשפט?

גלעד ארדן: תקרא את המשפט עד הסוף.

<אתי בנדלר: מה זה החזרי הוצאות המשולמים לעובד?

<אתי בנדלר: אם העובד למשל הוציא הוצאה לצורך השתלמות והמעביד החזיר לו, זה נחשב לעלות שכר?

עיסאווי פריג': לפי ההגדרה, כן.

<אתי בנדלר: אני שואלת את זה כך.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: העובד הוציא והמעביד מחזיר לו.

שמעון אוחיון: בוודאי.

שמעון אוחיון: זה כמו קרן השתלמות.

<אופיר טל: לא.

<אופיר טל: לא השתלמות.

<אתי בנדלר: קרן השתלמות היא לא החזר הוצאה.

<אתי בנדלר: החזר הוצאה זה אם אני משלמת עבור לשכת עורכי הדין ומחזירים לי את התשלום.

<אורי אפלבוים: אם בן אדם חנה במקום מסוים, מביא את הקבלה ומחזירים לו עשרים שקלים, זה לא הולך לפנסיה.

רינה פרנקל: במשרדי ממשלה אין החזרים על הוצאות חניה וגם לא היו.

גלעד ארדן: אני יכול לענות לעיסאווי?

קארין אלהרר: כן.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: התשובה היא כן.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: גם החזר הוצאות על מונית שהעובד לקח אמור להיספר לצורך הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': את לא עלות שכר.

גלעד ארדן: זאת עמדתי.

גלעד ארדן: אני לא חייב להסכים עם עמדתך.

עיסאווי פריג': שידעו על מה מדובר.

גלעד ארדן: ברור שידעו, אבל תן לי להסביר.

גלעד ארדן: עד עכשיו לא נתת לי להסביר.

גלעד ארדן: הרי מה הרציונל מאחורי הסעיף?

גלעד ארדן: יש רציונל.

גלעד ארדן: החוק קובע שהגוף הזה, בשונה מכל הגופים האחרים – ואני אחזור על מה שאמר ראש אגף תקציבים כי חלק מחברי הכנסת לא היו כאן – הגוף הזה שונה מכל התאגידים הסטטוטוריים האחרים כי הגוף הזה לא צריך בשוטף שלו אף אחד בשביל לקבל את התקציב שלו.

גלעד ארדן: הוא לא צריך את האוצר, הוא לא צריך שהאוצר יאשר את תקציבו והוא לא צריך כלום.

גלעד ארדן: הוא מקבל על פי חוק כל שנה 750 מיליון שקלים.

גלעד ארדן: מעבר לזה שהוא לא צריך את האוצר כדי לקבל כסף, הוא גם לא צריך את האוצר או את הנציבות או את משרד התקשורת כדי להגדיל את התקנים שלו.

גלעד ארדן: הוא יכול להמשיך ולהגדיל את כוח האדם שלו לכאורה עד אין קץ.

גלעד ארדן: בא משרד האוצר ואמר – ואני תומך ותמכתי בזה – לאור לקחי העבר ולאור זה שאנחנו רוצים, בשונה מכל גוף אחר, בגלל החשש של פוליטיקאים והגוף הזה צריך לסקר פוליטיקאים, אז שהפוליטיקאים ומשרדיהם לא ישלטו בכוח האדם או בגידול שלו בגוף הזה, אנחנו רוצים לוודא בדרך כלשהי לעתיד שהציבור, עם כל הכבוד, בואו נזכור שמקימים את זה ונותנים מכספי הציבור 750 מיליון שקלים, ואכן, זה חשוב מאוד להעסיק עובדים, אבל קודם כל המטרה היא לספק תכנים ציבוריים לציבור.

גלעד ארדן: כל שקל שמתווסף מתוך ה-750 מיליון להוצאות על עובדים, יורד מהכסף שאתם והילדים שלכם יראו על המסך.

גלעד ארדן: ישבה ועדה.

גלעד ארדן: אלה לא אנשים שכל אחד בא ממקום מסוים אלא ישבה ועדה עם חברת ייעוץ כלכלית ובנתה את המבנה עם השכר של הגוף החדש.

גלעד ארדן: יצא לה - מה לעשות, עם התפתחויות הטכנולוגיה, היום לא צריך צוות של ארבעה אלא לפעמים מספיק אדם אחד – שאל מול ה-750 מיליון, הוצאות השכר צריכות לנוע בין 20 ל-25 אחוזים.

גלעד ארדן: אמרנו שלא נכניס את זה בחוק בלי שפיל, כי לך תדע מה קורה.

גלעד ארדן: ניתן לגוף הזה לנהל.

גלעד ארדן: יש לו דירקטוריון ויש לו מנהל והאינטרס שלהם הוא שיהיה כמה שיותר תוכן על המסך, אבל אם צריך עוד כוח אדם, הם יקבלו את ההחלטות ואנחנו לא נחליט עבורם.

גלעד ארדן: מה יקרה אם זה ימשיך להתנפח ולהתנפח?

גלעד ארדן: אמרנו שניתן להם שפיל של עוד עשרה אחוזים.

גלעד ארדן: תחשבו בכסף כמה זה עשרה אחוזים ותראו שמדובר ב-75 מיליון.

גלעד ארדן: תחשבו בכמה אנשים נוספים מדובר בשנה.

גלעד ארדן: אם המנכ"ל לא מסוגל לנהל את הגוף כך שהגוף הזה לא עולה את ה-35 אחוזים הוצאות שכר, זאת יכולה להיות עילה לפיטוריו.

גלעד ארדן: זאת לא בוודאות עילה לפיטוריו, הדירקטוריון כמובן יבחן את הנסיבות בהן זה קרה אבל זאת יכולה להיות עילה לפיטוריו.

גלעד ארדן: לא פוגעים בשכר של העובדים הקיימים, לא נוגעים בהם, לא מבטלים להם שום הסכם שכר במשק שאמור לחול עליהם.

גלעד ארדן: את כל זה האוצר הסכים להוציא כי הוא חשב שאחרי שהוא יוציא את כל זה, נגיע להסכמה.

גלעד ארדן: המנכ"ל, מאותו רגע שהוא עבר את ה-35 אחוזים, הוא לא יכול להמשיך לקלוט עובדים חדשים.

גלעד ארדן: דרך אגב, כבר היום במשרדי הממשלה, לא ההסתדרות קובעת כמה עובדים יעבדו בכל משרד.

גלעד ארדן: אם האוצר קובע לי שהתקן שלי הוא מאתיים ועכשיו החליטו לעשות פלט על כל המשרדים, להסתדרות אין שום SAY בעניין הזה כי לא מכריחים לפטר את העובדים הקיימים אלא מחכים לפרישה הטבעית ופשוט אוסרים עלי לקלוט במקומם.

גלעד ארדן: זה בדיוק המצב כאן, כמו בכל משרדי הממשלה.

גלעד ארדן: לא קולטים חדשים וגובים אחריות מהמנכ"ל שגרם למקום להתנפח בלמעלה מעוד מיליון שקלים הוצאות שכר.

גלעד ארדן: מה זה קשור להסתדרות?

גלעד ארדן: אני לא מבין.

גלעד ארדן: אף פעם לא הייתי אוטומט של האוצר, תאמינו לי.

עיסאווי פריג': כל מה שאמרת, הרוב המוחלט נכון, אבל עשרת האחוזים שאתה נתת תוספת, תחמת אותם בהגדרת עלות שכר.

גלעד ארדן: אתה רואה חשבון, אתה מבין בזה יותר ממני.

גלעד ארדן: אם בן אדם לא קיבל רכב ועכשיו כדי שהוא ייסע לאן שהוא לוקחים לו מונית, זה חלק מההוצאות של ההעסקה שלו.

גלעד ארדן: אם היו פחות אנשים, היו פחות מוניות.

<תמנה עורב: אולי בכלל נשלם כדי שיעסיקו אותנו?

עיסאווי פריג': זה מילוי תפקיד.

עיסאווי פריג': גם את העט אני צריך למילוי תפקיד.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה לתת לו את עשרת האחוזים ומצד שני אוכל למלא את סעיפי המאזן ברכיבים על פי הגדרת העלות.

גלעד ארדן: באופן עקרוני אין לי בעיה להוריד הוצאות חד פעמיות מהעניין.

גלעד ארדן: החזר הוצאות חד פעמי, אם זה לא על בסיס קבוע.

גלעד ארדן: תשאלו את האוצר.

גלעד ארדן: ניסיתי להגיד קודם שדווקא החשש אמור להיות שלנו ולא שלך כי אני אמור לחשוש מכך שהמנהל לא יספור את זה כי הוא רוצה להגדיל עוד את כוח האדם בלי שיענישו אותו.

גלעד ארדן: דווקא החשש הוא הפוך והוא לא החשש שיספרו מה שלא אמור להיספר אלא שלא יספרו את מה שכן היה צריך לספור.

גלעד ארדן: כאמור, אין לי בעיה.

דוד צור: אמרתי קודם את דעתי.

דוד צור: כמי שבא מארגון שמשותק בגלל חוסר הגדרה כזה אלא בהגדרה של שיאי תקנים.

דוד צור: נוצר מצב שהארגון הזה לא מסוגל לעבוד.

דוד צור: 78 אחוזים הולכים לשכר וגמלאות ועוד איזה 15 אחוזים קשיח.

דוד צור: נשארים לו בקושי חמישה אחוזים להתפתחות.

דוד צור: לדעתי זה סעיף דווקא מצוין.

דוד צור: אני מתחיל מזה.

דוד צור: יחד עם זאת, אני חושב שגם כוונת המשרד והאוצר לא הייתה להכיל בתוך הסעיף הזה את כל הסעיפים האחרים של הוצאות למיניהן.

דוד צור: בגלל החשדנות הגדולה שיש שכאן, אני לא חושב שיהיה אסון להמתין למה שחבר הכנסת כבל הציע ולבוא מחר בבוקר ומיד להצביע על זה.

דוד צור: אני לא חושב שזה עניין להסתדרות ואמרתי את זה.

דוד צור: בכל הכבוד, זה עניין ניהולי.

דוד צור: זה לא קשור לעניין של ההסתדרות שאמורה להיטיב עם תנאי ההעסקה של העובדים ותנאי הפרישה של העובדים או כל מיני נושאים אחרים שהם בחצר של ההסתדרות.

דוד צור: יש כאן כלי ניהולי שהוא בגדר כלי ניהולי שצריך להישאר בהנהלה.

דוד צור: לכן אני חושב שההסתדרות לא צריכה לגעת בזה.

דוד צור: אם אתם רוצים הלילה לדבר על זה, אין בעיה.

דוד צור: תמצאו כאן ניסוח יותר הגיוני ופשוט שלא מכניס לתוך הסל הזה את כל מה שעיסאווי כאן

דוד צור: בצדק מוטרד ממנו ולהשאיר את זה כנושא של שכר.

דוד צור: קרן השתלמות, ודאי שזה בפנים.

דוד צור: כל מה שקשור להוצאות מסביב, זה תפעול.

דוד צור: אני מדבר כמי שלצורך העניין גם ניהל חברה.

דוד צור: השכר הוא שכר וכל מה שקשור לתפעול, זה תפעול וזה תקציב אחר.

דוד צור: הוא דלתה קטנה יחסית.

דוד צור: אתם יכולים להגדיר אותה בסעיף תקציבי אבל לא צריך להגדיר את זה לתוך ה-35 אחוזים.

דוד צור: זאת דעתי.

<יאיר טרצ'יצקי: הערה קטנה והערה יותר מהותית.

<יאיר טרצ'יצקי: ההערה הקטנה מתחברת לדברים שאמר חבר הכנסת צור.

<יאיר טרצ'יצקי: לא הגיוני שאם מפיקה תזמין מונית לכתב, זה לא ייכנס ל-35 אחוזים אבל אם באותו רגע היא תגיד לו שישלם ויחזירו לו, זה כן ייכנס ל-35 אחוזים.

<יאיר טרצ'יצקי: ההוצאות האלה, בעיקר הוצאות לא קבועות - אני לא מדבר על הוצאת רכב קבועה ועל החזר הוצאות רכב - לא יכול להיות שהן יהיו בתוך העניין הזה של ה-35 אחוזים.

<יאיר טרצ'יצקי: עניין אחר שפחות התייחסו אליו ואני לא חושב שהוא בליבת העניין הזה אבל הוא חשש שעולה.

<יאיר טרצ'יצקי: בסופו של דבר המגבלה של ה-35 אחוזים הזאת גם מעודדת במידה מסוימת פגיעה בעובדים בכיוון אחר כי היא מעודדת הוצאה של דברים החוצה.

<יאיר טרצ'יצקי: אם עכשיו לצורך העניין מנכ"ל השידור הציבורי החדש בא ואומר שהוא לא רוצה להתקרב - - -

עיסאווי פריג': זה הרבה כסף.

גלעד ארדן: עיסאווי יסביר לך כמה עובדים ב-35 אחוזים.

<אתי בנדלר: אבל זה נאסר לפי סעיף קטן (ה)(4).

<יאיר טרצ'יצקי: אני אגיד לך למה אני חושב שזה לא פותר את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: בואי נגיד שיש איזושהי תכנית ואין כוח אדם עבורה ולכן אומרים שנעשה תכנית אחרת, שזה לא אותו שירות שהתקבל על ידי העובדים.

<יאיר טרצ'יצקי: נרים תכנית אחרת, נעשה אותה בהפקה חיצונית, זה לא יהיה על חשבון ה-35 אחוזים כי זאת הפקה חיצונית וזה לא כסף שיוצא על שכר.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שהעניין הזה מעודד הוצאה של תכנים החוצה והוצאה של תכנים החוצה כמעט במאה אחוזים אומרת גם פגיעה בעובדים.

<יאיר טרצ'יצקי: זאת אמנם לא פגיעה בעובדים של רשות השידור, אבל זאת פגיעה בעובדים אחרים שאנחנו מייצגים אותם, כאשר גם ארגון העיתונאים מייצג, גם ההסתדרות, גם איגוד העורכים, גם אקט.

<יאיר טרצ'יצקי: הרבה מאוד עובדים שבסופו של דבר יקבלו את הכסף שלהם – ואני בכוונה אומר יקבלו את הכסף שלהם ולא ישתכרו – דרך חברות הפקה.

<יאיר טרצ'יצקי: חלקם יהיו אנשים שהם פרילנסרים פיקטיביים ולא יהיו להם שום תנאים, חלקם יהיו אנשים שיהיו פרילנסרים.

<יאיר טרצ'יצקי: יש כאן פגיעה במעמד של עובדים אחרים שברגע שמוציאים את העבודה הזאת אל מחוץ לתאגיד השידור הציבורי, זה ישפיע.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שאם הסעיף הזה בסופו של דבר יעבור, צריך שהשידור הציבורי כמי שפועל על כסף ציבורי ידאג לכך שגם העובדים האלה, יהיו להם תנאי העסקה ראויים.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שיש שתי דרכים לעשות את זה בחוק.

<יאיר טרצ'יצקי: ראשית, יש את הסעיף שעוסק בעובדים, שתת סעיף (א) שלו אומר שכולם יתקבלו במכרז ותת סעיף (ב) אומר שיהיה פטור ממכרז לעיתונאים.

<יאיר טרצ'יצקי: סעיף (ג) אומר שאפשר להתקשר לתקופות קצובות או לכל מיני דברים כאלה עם בני אדם כאלה או אחרים.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שצריך להוסיף לסעיף הזה את האמירה שאפשר להתקשר עם אדם זה או אחר אבל על בסיס יחסי עובד-מעביד כדי לא להכניס, כניסיון להתמודד עם המגבלה של ה-35 אחוזים שלא יעסיקו אנשים נטולי זכויות אלא שיעסיקו את אותם אנשים במסגרת יחסי עובד-מעביד עם ההגנות שיש לעובדים כאשר בסופו של דבר אותם עובדים, כאשר תסתיים ההעסקה שלהם, הם יוכלו לקבל דמי אבטלה.

עיסאווי פריג': יאיר, זה לא הנושא.

<יאיר טרצ'יצקי: עוד חצי משפט.

<יאיר טרצ'יצקי: זה לא ליבת הנושא, אבל זאת אחת ההשלכות של הגבלת ה-35 אחוזים.

גלעד ארדן: לדעתי אתם פריירים.

גלעד ארדן: אתם צריכים להוריד את ה-35 אחוזים.

עיסאווי פריג': זה הרבה כסף.

גלעד ארדן: אם כבר מאשימים אותך, עדיף שבאמת יהיה על מה.

גלעד ארדן: אנחנו רק רוצים לעשות רע.

איתן כבל: אני יודע בדיוק לעשות חשבון שלוש יחידות כי עיסאווי עשה לי את החשבון.

איתן כבל: יש כאן עניין עקרוני.

איתן כבל: הוא לא קשור לרמת ניהול.

איתן כבל: אין ויכוח על הצורך לייצר דרגת ניהול סבירה שלא נחזור לכאן עוד כמה שנים כדי לשנות את החוק.

איתן כבל: זה לא הדיון.

איתן כבל: אל תעשה עלי אדוני השר סיבוב.

איתן כבל: עזוב, בואו נתקדם ונעביר את זה כמו שצריך.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חייב לסיים בעוד משפט וחצי את מה שאמרתי.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שמאחר שהסעיף הזה דוחף להעסיק אנשים דרך חברות הפקה, חשוב מאוד שתאגיד השידור הציבורי החדש - - -

עיסאווי פריג': לא נכון.

עיסאווי פריג': יאיר, לא נכון.

<יאיר טרצ'יצקי: בהתקשרויות שלו עם חברות ההפקה יציב גם סטנדרטים במכרז לגבי תנאי סף של העסקה.

<יאיר טרצ'יצקי: אם זה ברמת השכר, אם זה ברמת יחסי עובד-מעביד.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שאם המדינה מוציאה כאן כסף ציבורי, ראוי שהיא תוציא אתה כסף הציבורי הזה תחת התניה שההעסקה תהיה בהתאם.

<יאיר טרצ'יצקי: אם עושים את זה עם עובדי ניקיון מול חברות קבלן בהתקשרות, ראוי שיעשו את זה גם עם עיתונאים ועם צלמים וכל האנשים שיהיו בתחתית שרשרת המזון הזאת.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: עורכת הדין הורנשטיין.

<גלילה הורנשטיין: לא שמעתי קודם מה האוצר אמר לגבי פסקה (ו).

<גלילה הורנשטיין: שיגיד מה הייתה הכוונה, אם יש לו.

<קריאה: הוא הקריא.

<גלילה הורנשטיין: כן, הוא הקריא, אבל לא שמענו מה הוא אמר לגבי פסקה (ו), האם מורידים אותה.

<אורי אפלבוים: לא.

קארין אלהרר: לא מורידים.

<גלילה הורנשטיין: אז יש לי הערה לפסקה (ו).

<אורי אפלבוים: אבל היה בו תיקון.

<גלילה הורנשטיין: מה התיקון?

<קריאה: עוד לא סיימנו את הנושא הקודם.

<אורי אפלבוים: אני רק רוצה להגיד שלעניין החזר ההוצאות בעיני, איך שאנחנו רואים את זה, זה כן כלול עכשיו.

<אורי אפלבוים: אם יש כאן איזשהו מצב ייחודי שהועלה, אין לנו בעיה.

<אורי אפלבוים: אנחנו נבחן את זה.

עיסאווי פריג': מה זה נבחן?

עיסאווי פריג': תורידו את זה.

<אורי אפלבוים: נבחן בהקדם את העניין של החזר ההוצאות.

קארין אלהרר: זה בסדר.

קארין אלהרר: יש לכם זמן כי אני נענית לבקשתו של חבר הכנסת כבל.

קארין אלהרר: עד מחר בבוקר.

גלעד ארדן: אם העובד מקבל על בסיס קבוע במקום רכב, הוצאות רכב או מונית לעבודה, הגיוני שזה נחשב.

גלעד ארדן: אבל בדוגמה שהוא נתן, שלחו אותו באופן חד פעמי, הוא עובד שלא מקבל רכב ושלחו אותו עכשיו עם מונית כדי להביא למשרד מצלמה כי המצלמה התקלקלה, ההוצאה החד פעמית הזאת שמוחזרת לו היא לא חלק מעלויות ההעסקה של אותו עובד.

<אורי אפלבוים: בסדר.

<אורי אפלבוים: נבחן את הסוגיה הזאת.

<משה שגב: כל המערכת של העבודה אצלנו היא הסעות של צוותים למשימות.

עיסאווי פריג': החזר הוצאות.

<משה שגב: אלה הוצאות תפעול.

<משה שגב: זה לא שכר.

<משה שגב: גם היום זה בהוצאות תפעול.

<משה שגב: היום זה חלק מעלות ההפקה.

קארין אלהרר: התייחסות לסעיף קטן (ו).

<אורי אפלבוים: אפשר להקריא אותו?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: ברישא של סעיף קטן (ו) היה כתוב "והאמור בסעיף זה יחול".

<אתי בנדלר: במקום זה יבוא "האמור בסעיף קטן (ה)(3) יחול".

<משה שגב: זאת אומרת שהוא נוגע לתאגיד השידור הציבורי שלא יקבל עובדים חדשים אלא באישור שר האוצר?

<אורי אפלבוים: לא.

<אתי בנדלר: המלים "אלא באישור שר האוצר" נמחקו.

קארין אלהרר: באישור המועצה.

<אתי בנדלר: לא יקבל.

<אתי בנדלר: לא עם אישור ולא בלי אישור.

<אופיר טל: יותר גרוע ממה שהיה.

<אופיר טל: כך אפשר לקבל עוד עובדים.

קארין אלהרר: אתה רוצה ששר האוצר ימנה?

<אופיר טל: לא.

קארין אלהרר: אם אתה רוצה, אני רוצה את זה לפרוטוקול.

<אופיר טל: ברגע שיש החרגה, זה כבר טוב.

<אופיר טל: אנחנו רוצים שתהיה החרגה למקרים קיצוניים.

קארין אלהרר: אני אומרת לכם שבאמת לא משנה מה נעשה, אתם תצאו בסוף לא מרוצים.

<אופיר טל: לא נכון גברתי.

<אופיר טל: היו היום דברים.

דוד צור: אתה חושב שהמפכ"ל, הרמטכ"ל או לצורך העניין מנכ"ל משרד התחבורה יכול לקבל אליו עובדים למשרד שהם לא בתקן?

דוד צור: אין חיה כזאת.

<אופיר טל: ייקח אותם כעובדי קבלן.

דוד צור: הוא לא יכול להגדיל את סעיף הוצאות השכר.

<אופיר טל: עובדי קבלן, אלה פעולות.

קארין אלהרר: באמת קשה לתאר את מה שקורה כאן.

<אופיר טל: אפשר לדבר בצורה מסודרת?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: אפשר למרות שקודם בחרת לא.

<אופיר טל: אני חושב שהיום היו דברים חשובים שהסכמנו להם ובירכנו עליהם וכולנו צריכים לברך עליהם.

<אופיר טל: זה לא נכון שאנחנו אוטומטית אומרים לא ושזה לא טוב.

קארין אלהרר: אני באמת אומרת.

גלעד ארדן: עיסאווי, תעשה להם את התחשיב בכמה עובדים מדובר כדי שיירגעו.

קארין אלהרר: זה עשרים אלף שקלים לעובד, לא?

גלעד ארדן: שיגיד כמה עובדים.

דוד צור: 700 עובדים על עשרים אלף.

גלעד ארדן: לפי עלות העסקה של 22-23 אלף.

גלעד ארדן: יש כאן כאלף עובדים.

עיסאווי פריג': יותר.

עיסאווי פריג': 1,150 עובדים.

דוד צור: אני אומר לך שאם הם יגיעו לאלף עובדים, אפשר להפעיל את הוועדה מעכשיו.

קארין אלהרר: התחשיב מדבר על 750 עובדים.

קארין אלהרר: לפי החישוב שלי זה יוצר גרוסו-מודו עשרים אלף שקלים לעובד.

קארין אלהרר: לכן אני ממש לא מבינה את העניין.

<אופיר טל: עוד לא התחלנו להגיד מה העניין.

<אופיר טל: מה שגברתי אמרה, זה נכון.

<אופיר טל: יש תקן ולכן כל החשש הזה מההתנפחות הוא חשש לא נכון.

גלעד ארדן: אין תקן.

גלעד ארדן: הוא לא מחייב.

גלעד ארדן: כמה פעמים נחזור על זה?

גלעד ארדן: אתה רוצה שהנציבות תקבע את התקן?

<אופיר טל: אתם קבעתם את התקן.

גלעד ארדן: אתה לא מקשיב לי או שאתה באמת לא מנוסה בעניין הציבורי.

גלעד ארדן: סליחה שאני אומר את זה.

גלעד ארדן: הסברנו כאן גם אמיר וגם אני שאין כאן תקן ושיא כוח אדם כמו ביתר שירות המדינה ובתאגידים סטטוטוריים כדי שאף אחד לא יוכל להתערב שם בהליכי קבלה, לעצור, להגיד עכשיו כן קולטים ועכשיו לא קולטים.

גלעד ארדן: בגלל החשש הזה נכנס הסעיף הזה.

איתן כבל: אני אתך אבל כל העניין של יצירת מגבלה.

איתן כבל: שוב אני אומר, שאף אחד כאן לא יעשה כאן את עצמו כאילו הוא לא מבין.

איתן כבל: אם אני לא מבין, אני אגיש לכם את זה גם בכתב ברייל.

איתן כבל: אני מנסה להגיד לכם את הדבר הבא.

איתן כבל: הבעיה של המגבלה, אני מבין את החשבון, אני יודע לעשות את החשבון לא פחות טוב מכם.

איתן כבל: כל העניין הוא שאני טוען שהסעיף הזה מנוסח – אני הרי לא רוצה להגיע לאלף עובדים ואין מצב שאני אגיע למספר הזה - - -

קארין אלהרר: הוא לא יגיע.

עיסאווי פריג': קארין, בשעה כזו חייבים לנהל דיון, לספר בדיחה או משהו כדי להיות ערניים.

עיסאווי פריג': תתרגלי לזה.

גלעד ארדן: מה בשעה כזאת?

גלעד ארדן: רק התחלנו את הערב.

גלעד ארדן: הדיון התחיל ב-6:30.

עיסאווי פריג': מאיפה יש לך את הכוח הזה להתלבש על חוק ולשבת בכל הישיבות במשך כל השעות והכול כי אתה חייב להעביר את החוק?

גלעד ארדן: תשאל אם במשרד להגנת הסביבה זה היה אחרת.

קארין אלהרר: עיסאווי, אני פיניתי את היומן.

קארין אלהרר: אני כאן עד מחר בבוקר, אם צריך.

<רן מלמד: שני דברים.

<רן מלמד: אני חושב שאחד הסעיפים שחסרים כאן וצריך אולי להוסיף אותו זה שבהתקיים התנאים עליהם אנחנו מדברים גם אי אפשר יהיה לפטר עובדים, לא מטעמי התייעלות ולא מטעמים אחרים שקשורים לבעיות התקציב שנוצרו כתוצאה מההתנהלות.

<רן מלמד: אני חושב שאם לא יהיה האיסור לפיטורי עובדים, לא רק שלא יקלטו אלא גם יפטרו.

קארין אלהרר: לא יפטרו לנצח נצחים.

<רן מלמד: לא.

<רן מלמד: באותה שנה.

<רן מלמד: באותו אלמנט ספציפי שאנחנו מדברים עליו.

עיסאווי פריג': זה ברור.

<רן מלמד: אבל כרגע זה לא מופיע בניסוחים.

<רן מלמד: הדבר השני.

<רן מלמד: אני רוצה לחזק את מה שיאיר אמר לגבי הנושא של זכויות העובדים שיעבדו דרך חברות ההפקה החיצוניות.

<רן מלמד: אנחנו מדברים על עשרות מיליונים של שקלים שהולכים לזרום לכיסים של מפיקים פרטיים והמטרה שלהם היא למקסם רווחים.

<רן מלמד: הם יודעים איך לקחת עלות של הפקה שהם מקבלים מהרשות החדשה ואיך לשלם בשבילה את המינימום כדי שאצלם יישאר המקסימום.

<רן מלמד: כרגע בחוק אין מנגנון שמאפשר פיקוח על תנאי ההעסקה של העובדים האלה.

<רן מלמד: אני חושב שאסור להעביר את החוק הזה בלי שיהיה פיקוח על תנאי ההעסקה שלהם.

גלעד ארדן: ביקשתי מדנה נויפלד לנסות למצוא איזשהו סעיף בעניין הזה.

גלעד ארדן: אני חוזר ואומר, ולא כדי לעצבן, שהגוף הציבורי יש לו מיליון משימות והוא צריך לעמוד בכל חוקי העבודה שחלים.

גלעד ארדן: מצד שני יש איזשהו פער בין לבקש ממנו סטנדרט ציבורי לבין לנסח את זה בצורה כזאת שתחשוף גם אותו לתביעות בגין הפרת דיני עבודה על ידי אחרים ובעצם זה יגרום לכם שאם גוף הפקה חיצוני יעבור על דיני העבודה כלפי עובדיו, זה כן, אבל אם חברת הניקיון תעסיק את עובדיה בצורה לא הוגנת, זה לא כי עליהם לא צריך להגן בחוק ספציפי שלא קשור למעסיק הספציפי שלהם.

גלעד ארדן: בעניין הזה ההסתדרות עושה עבודת קודש.

גלעד ארדן: אתם החיצונים מאוגדים בהסתדרות או באיזשהו ארגון?

<יאיר טרצ'יצקי: ארגון העיתונאים מייצג גם פרילנסרים.

גלעד ארדן: אבל אתה מבקש עכשיו דרך חקיקה ראשית שתאגיד השידור הציבורי מעבר לעובדיו ייקח לעצמו איזשהו ארגון עובדים.

גלעד ארדן: אני אפגע בפרנסה של ההסתדרות?

<רן מלמד: אדוני השר, תסתכל איך זה עובד ברשות השנייה, לא אצל הזכיינים אלא במחלקת ההפקות של הרשות השנייה, זאת שעושה הפקות מקור.

גלעד ארדן: שיתארגנו.

גלעד ארדן: עכשיו בפלאפון ובסלקום ובאורנג', כולם עכשיו עושים ארגון יציג.

<רן מלמד: היא יכולה לתת להם סנקציות.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: אמרתי שאנחנו מחפשים ניסוח.

גלעד ארדן: אני לא מתחייב ללכת עד איפה שאתם חושבים שצריך ללכת.

<עידן אור: ההבדל היחידי בין עובדי פלאפון וסלקום הוא שהם מוגדרים כעובדים של החברות האלה וכאן מדובר על פרילנסרים שהם בעצם פרילנסרים בכפייה.

<עידן אור: הם לא פרילנסרים מרצון.

גלעד ארדן: אם כל הפרילנסרים היו מתארגנים ואומרים למפיקים הגדולים שהם לא מוכנים לעבוד אתם ולת להם שירותים כפרילנסרים ורוצים להיות עובדים.

<יאיר טרצ'יצקי: לפרילנסרים יש קושי משמעותי להתאגד.

<יאיר טרצ'יצקי: באופן כללי ארגוני עובדים הרי לא רוצים שהמחוקק יתערב להם בעניינים ולכן גם ההסתדרות מתעקשת שאת המשא ומתן יעשו בחוץ ושהחוק יתעסק בעניינים האחרים.

<יאיר טרצ'יצקי: אני אומר לך כמי שמלווה את הפרילנסרים – גם אני הייתי פרילנסר – אין דרך להגן עליהם ואני רואה את הקושי להגן עליהם גם בדברים שהם תחת הפיקוח של הרשות השנייה.

<יאיר טרצ'יצקי: זה כמעט בלתי אפשרי.

<יאיר טרצ'יצקי: אי אפשר לאגד אותם.

<עידן אור: כאשר פרילנסרים מנסים להתאגד, מגיע הממונה על ההגבלים העסקיים ואומר שזה הסדר כובל כי אתם בעלי עסקים.

גלעד ארדן: אבל הפתרון הוא לא דרך החוק הזה.

גלעד ארדן: תבואו אלי בכובע

גלעד ארדן: כם כפרילנסרים ואני שר תקשורת וננסה לטפל בזה דרך אכיפה על המפיקים שיש פערי שוק בין מעט מפיקים להרבה פרילנסרים.

גלעד ארדן: אבל זה לא הגיוני לקחת גוף שיש לו מיליון משימות ועכשיו להטיל עליו משימת אכיפה על עוד עשרים-שלושים חברות הפקה וכל העובדים שהן מעסיקות.

גלעד ארדן: לא הגיוני.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מסכים עם הטענה שזאת עוד משימה קשה אבל חשוב להדגיש שמדובר בגוף, באחד הגופים היחידים שזה כסף ציבורי.

גלעד ארדן: סליחה, כל הממשלה וכל המדינה זה כסף ציבורי.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מדבר אתך על ענף העיתונות והתקשורת.

גלעד ארדן: זה דיון סרק.

<יאיר טרצ'יצקי: זה כמעט בלתי אפשרי - ונפגשתי בנושא גם עם הרשות השנייה - לאכוף את הסטנדרטים האלה אצל הזכייניות המסחריות.

<יאיר טרצ'יצקי: יש לנו כאן הזדמנות לייצר סטנדרט חדש, לייצר אחריות ובהקשר הזה השידור הציבורי צריך להיות אות ומופת גם לשידור המסחרי.

<יאיר טרצ'יצקי: אם אנחנו נוותר על זה כאן בשידור הציבורי - - -

גלעד ארדן: זה נושא מורכב.

גלעד ארדן: אתה לא תצא ראש כאן בדיון הזה.

גלעד ארדן: אני לא יודע מה זה אומר, האם אתה רוצה שכר מינימום גבוה יותר ואני צריך לאכוף אותו, האם אתה רוצה שעות מנוחה, האם את החוק הקיים של שעות מנוחה לא נותנים לך וזה מה שאתה רוצה.

גלעד ארדן: הנושא הזה לא ייפתר כאן.

גלעד ארדן: שב עם דנה ותציעו הצעה הגיונית ואם היא תהיה הגיונית, אני מוכן לתמוך בה.

קארין אלהרר: יאיר, אתה לא הקשבת.

קארין אלהרר: אמר לך השר ואין הצעה יותר נדיבה מזאת, אני לא הייתי נותנת אותה, שתשב עם היועצת המשפטית של משרד התקשורת ותנסה להגיע אתה לסעיף מוסכם.

קארין אלהרר: יותר מזה לא נראה לי שאתה יכול לקבל בנסיבות העניין.

<יאיר טרצ'יצקי: בסדר.

<יאיר טרצ'יצקי: אנחנו נשב.

קארין אלהרר: היועצת המשפטית, לגבי הגדרת עלות שכר.

<אתי בנדלר: אני מציעה דבר אחד.

<אתי בנדלר: אני חושבת שהחלק הבעייתי בהגדרה עלות שכר שהוצעה על ידי הממשלה הייתה החזר ההוצאות.

<אתי בנדלר: סעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה שקובע מהי הכנסת עבודה, חבר הכנסת פריג' ודאי מכיר אותו, קובע השתכרות או רווח מעבודה, כל טובת הנאה או קצובה שניתנה לעובד ממעבידו, תשלומים שניתנו לעבוד לכיסוי הוצאותיו לרבות תשלומים בשל החזקת רכב או טלפון, נסיעות לחוץ לארץ או רכישת ספרות מקצועית או ביגוד, אך למעט תשלומים כאמור המותרים לעובד כהוצאה.

<אתי בנדלר: שלוש נקודות.

עיסאווי פריג': אני רוצה את שלוש הנקודות.

<אתי בנדלר: שאר הדברים לא רלוונטיים.

<אתי בנדלר: מה שרלוונטי כאן זאת ההחרגה של תשלומי החזר הוצאות שמותרים לעובד כהוצאה.

<אתי בנדלר: לכן אני מציעה להוסיף בהגדרה כאן, אחרי המילה "החזרי הוצאות המשולמים לעובד", את המלים "שהן בגדר הכנסת עבודה לפי סעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה".

עיסאווי פריג': מקובל.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': חוק הוא חוק.

עיסאווי פריג': תחמתי אותם.

<אתי בנדלר: בדקנו והנה הפתרון.

שמעון אוחיון: בכמה זה צריך להשפיע על התקציב?

עיסאווי פריג': אולי ארבעה-חמישה מיליון.

שמעון אוחיון: הלוואי.

עיסאווי פריג': צריך להיות רשום.

קארין אלהרר: זה סוכם?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: כיוון שהמונח עלות עבודה רלוונטי לא רק לסעיף 65 אלא גם לסעיפים אחרים כמו 49 ו-51, אני מציעה שאם כבר יש הסכמה על ההגדרה הזאת, להצביע עליה.

<לזר צנדקביץ: אני חושב שצריך להפסיק את הישיבה.

<לזר צנדקביץ: יש נפילות בכל מקום.

<לזר צנדקביץ: אני חושב שאנחנו לא יכולים לשבת כאן בשאננות ולהמשיך להתדיין.

<לזר צנדקביץ: זה לא הזמן.

גלעד ארדן: תל אביב שונה משדרות?

גלעד ארדן: כמו שיש בשדרות כבר ארבעה ימים.

<תמנה עורב: גם בבאר שבע.

קארין אלהרר: למה דין שדרות שונה מדין תל אביב?

<תמנה עורב: יפה, ודין באר שבע מדין תל אביב?

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: המדינה לא עצרה מלכת.

<לזר צנדקביץ: אני חושב שזה ייקח עוד יום, אולי זה יעבור ונחזור.

איתן כבל: אנחנו לא נזוז למרות שיורים.

<גלילה הורנשטיין: אני מתנצלת, אני רוצה לשאול עוד בקשר לסעיף (ו).

קארין אלהרר: אבל אני לא שם.

קארין אלהרר: אני בהגדרת עלות שכר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הגדרת עלות שכר עם התיקון.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הגדרת עלות שכר עם התיקון של עיסאווי, אושרה.

גלעד ארדן: עכשיו יהיו שם מוניות חופשי.

גלעד ארדן: במקום ברכב, ייסעו שם רק במוניות חד פעמיות.

<אתי בנדלר: אם כן, ההסתייגות שלך לסעיף הזה יורדת, נכון?

עיסאווי פריג': כן.

<אתי בנדלר: גברתי, את יכולה להצביע על ההגדרות.

<אתי בנדלר: יש לזה הסתייגויות.

<אתי בנדלר: אני רוצה לוודא.

<אתי בנדלר: בסעיף 1, ההגדרה הראשונה היא בעל עניין קרוב ושליטה.

<אתי בנדלר: הוספתם כאן "קרוב".

<אתי בנדלר: ההגדרה השלישית היא לא החטיבה המסחרית אלא היחידה המסחרית.

<אתי בנדלר: אלה הגדרות בסעיף 1 שכבר הוקראו ונעשה בהן שימוש.

<אתי בנדלר: ההגדרה של עלות שכר אושרה.

<אתי בנדלר: ההגדרה של השר אושרה.

<אתי בנדלר: השר, אתה הצעת שזה ישונה כך שיהיה שר התקשורת ואכן כך נקבע.

<מירב תורג'מן: לא.

<מירב תורג'מן: המילה שר התקשורת תבוטל.

<מירב תורג'מן: לחילופין חבר ממשלה שהממשלה הסמיכה אותו.

<אתי בנדלר: לא הבנתי את ההצעה שלך.

עיסאווי פריג': מרוב עותקים שאתם מנפיקים ומוציאים עם הרבה מחיקות, אני לא מצליח לעקוב.

עיסאווי פריג': בהגדרת השר, מה בסוף הוחלט?

<אתי בנדלר: זה יהיה שר התקשורת.

<אתי בנדלר: זה לא יהיה שר שהממשלה תסמיך אותו אלא שר התקשורת.

עיסאווי פריג': בנוסח הראשון שקיבלנו היה השר הוא שר, חבר הממשלה שהממשלה הסמיכה אותו לבצע חוק זה.

<אתי בנדלר: נכון.

עיסאווי פריג': למה שיניתם את זה?

<אתי בנדלר: כדי שהתפקיד הזה לא יהיה אתנן פוליטי שכל פעם ימנו שר אחר בהתאם לקונייקטורות פוליטיות מזדמנות אלא שמי שצריך להיות באופן טבעי השר הממונה על חוק רשות השידור, זה שר התקשורת.

<אתי בנדלר: לכן הוועדה החליטה לעגן את התפקיד הזה.

עיסאווי פריג': לקחת את הסמכות הזאת מהממשלה.

<אתי בנדלר: הממשלה תוכל עדיין להעביר משר לשר בהתאם לחוק יסוד: הממשלה ולצורך כך היא תצטרך את אישור הכנסת.

עיסאווי פריג': בסדר.

<אתי בנדלר: אתה יורד מההסתייגות?

עיסאווי פריג': יורד.

<מירב תורג'מן: בהגדרה שידורים, אחרי המלים "שידורי טלוויזיה" יבוא "שידורי אינטרנט, מדיה חדשה וכל צורת שידור עתידית".

עיסאווי פריג': זה בהגדרת שידורים.

עיסאווי פריג': נכון?

<מירב תורג'מן: כן.

<אתי בנדלר: הנושא הזה הוסבר מספר פעמים.

עיסאווי פריג': תגידי את ההגדרה שאני מבקש.

<אתי בנדלר: אתה בעצם מבקש להוסיף את האינטרנט ומדיה אחרת, כל אמצעי טכנולוגי אחר.

<אתי בנדלר: אני מזכירה מדוע זה לא הוכנס לכאן, משום שהרגולציה על האינטרנט ועל העברת שידורים באמצעי מדיה אחרים, אמצעים טכנולוגיים אחרים, עשויה להיות רגולציה שונה ולא רוצים להחיל אוטומטית אבל בסעיף האחר, בסעיף שמדבר על זה, נאמר איזה סעיפים יחולו.

עיסאווי פריג': אבל אנחנו עוסקים בהגדרת שידורים.

עיסאווי פריג': מה זה שידור?

עיסאווי פריג': יכול להיות לי בעתיד אמצעי שידור.

עיסאווי פריג': מה זה שידור?

<דנה נויפלד: צריך לציין את השינוי שעשינו בסעיף התכנים כאשר איגדנו את שלושת הפלטפורמות השונות להעברת תכנים ובעצם בזה קבענו לאינטרנט מעמד שונה מכפי שהיה בהצעת החוק המקורית כך שעכשיו יש חובה לשדר כאשר קודם לא הייתה אפשרות לשדר באינטרנט.

<דנה נויפלד: זה מופיע באגודה אחת יחד עם יתר הפלטפורמות ושם את האינטרנט בזווית אחרת לעומת מה שהיה.

<דנה נויפלד: אני חושבת שבזה כן ענינו על הניסיון להתקדם ויחד עם זאת לשמור על הדברים עליהם אתי דיברה, על השוויון הרגולטורי בכלל השידורים.

עיסאווי פריג': עדיין לא השתכנעתי למה לא להכניס להגדרת שידורים.

<מירב תורג'מן: אין הגדרה אחרת.

עיסאווי פריג': עדיין לא השתכנעתי למה לא להכניס את זה.

עיסאווי פריג': אני מתעסק בהסדרה, בהגדרת מונח לשדר, שידורים.

עיסאווי פריג': בעתיד יהיו גם אמצעים אחרים.

<אתי בנדלר: היום רוב הרגולציה שחלה על שידורים לא חלה על אינטרנט.

<אתי בנדלר: צריכים לבדוק את זה.

<אתי בנדלר: דבר שני, הגדרה אחידה לשידורים בחוקי התקשורת.

קארין אלהרר: עיסאווי, אומרת לי היועצת המשפטית שיש הגדרה קבועה במספר דברי חקיקה לעניין שידורים.

קארין אלהרר: אי אפשר שהחוק הזה יהיה חריג בסיפור.

קארין אלהרר: אם יהיה צורך להגדיר מחדש את המונח שידורים, צריך לעשות תיקון חקיקה רוחבי.

עיסאווי פריג': אני הבנתי את הרגולציה שחלה על האינטרנט.

<דנה נויפלד: אני יכולה להסביר.

<דנה נויפלד: הסיבה שבחרנו להשאיר את ההגדרה כמו שהיא היא משני טעמים.

<דנה נויפלד: עשינו את הפעולה המשפטית שמביאה את אותה תוצאה שביקשת במובן הבא.

<דנה נויפלד: כתבנו את השידורים, את העברת התכנים באינטרנט, כתבנו שעל כל התכנים האלה יחולו ההוראות שחלות על שידורים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, כל מה שחל על שידורים, חל על זה, חוץ מהעניין של הוצאת הכספים להפקות.

עיסאווי פריג': איפה זה?

<דנה נויפלד: זה נמצא בסעיף שעכשיו הזזנו.

<דנה נויפלד: אני אראה לך את המקום.

<דנה נויפלד: אתם הצבעתם על זה אתמול.

<דנה נויפלד: זה היה סעיף 71.

<דנה נויפלד: כל המטרות של התאגיד, הגבלות שיש וכולי.

<דנה נויפלד: זה אומר אותו הדבר.

<דנה נויפלד: אלה אותן הוראות.

<דנה נויפלד: זאת המשמעות.

<דנה נויפלד: מבחינת התוצאות, זאת התוצאה.

עיסאווי פריג': בסדר.

<מירב תורג'מן: בהגדרה שידורי חדשות, אחרי המלים "ויומני חדשות" יבוא "שידורי תחקיר ותעודה ושיח בענייני היום והשעה".

עיסאווי פריג': זאת דעתי.

עיסאווי פריג': אני מעדיף לקבל את זה בהסכמה.

עיסאווי פריג': אני לא בעד לעשות פיליבסטר.

<דנה נויפלד: הוא מבקש שבהגדרה שידורי חדשות אחרי המלים "ויומני חדשות" יבוא "שידורי תחקיר ותעודה ושיח בענייני היום והשעה".

עיסאווי פריג': זה לא מנוגד.

עיסאווי פריג': אני רוצה להרחיב את ההגדרה.

<דנה נויפלד: אני אסביר מה הבעיה.

<דנה נויפלד: יש לנו החרגה של חדשות לעניין של ההפקות של הרכש.

<דנה נויפלד: אם אתה מחריג את זה, זה אומר שלא ניתן לקנות תכניות תעודה או דוקו ולא ניתן לעשות כלום.

עיסאווי פריג': מירב, תקראי את ההגדרה שביקשתי.

<מירב תורג'מן: הוא ביקש שאחרי "ויומני חדשות" יבוא "שידורי תחקיר ותעודה ושיח בענייני היום והשעה".

<דנה נויפלד: אז זה אומר שאם רוצים לעשות סרט תעודה, נניח רוצים לרכוש סדרת תעודה, לפי מה שאתה אומר לא ניתן לרכוש את זה כי ההגדרה של הפקה מקומית ממעטת חדשות.

<דנה נויפלד: אם אתה מרחיב את ההגדרה, זה אומר שהם לא יכולים לרכוש את זה כהפקה מקומית קנויה ואתה רוצה שהם יעשו סרטי תעודה ויוכלו לרכוש אותם.

<דנה נויפלד: ההרחבה הזאת פועלת לרעת היוצרים.

<אתי בנדלר: דנה, דברו בקול רם כי חשוב שמי שיקרא את הפרוטוקול יראה שהיה דיון בבקשה לתיקון.

<דנה נויפלד: ההגדרה של הפקה מקומית, יש הגדרה, היא למעט שידורי החדשות.

<דנה נויפלד: הפקה מקומית קנויה זה מה שרוכשים בתשעים מיליון שקלים סוגה עילית, דרמה, נקודה.

<דנה נויפלד: אם אתה כותב כאן תעודה, זאת לא יכולה להיות הפקה מקומית קנויה.

<דנה נויפלד: זה אומר שלא ניתן לרכוש את סרטי התעודה כי הם לא נכנסו כי אתה ממעט אותם.

עיסאווי פריג': הבנתי.

עיסאווי פריג': קיבלתי.

עיסאווי פריג': צודקת.

<רותם אברוצקי: זאת אומרת שתעודה בחדשות היא הפקה פנימית.

<דנה נויפלד: יש שני סוגים של תעודה.

<דנה נויפלד: יש סרטי תעודה וז'אנר שאתה רוצה שיהיו חלק מהתשעים מיליון.

<דנה נויפלד: יש מה שחטיבת החדשות תעשה, היא יכולה לעשות את זה.

<רותם אברוצקי: היא יכולה לעשות את זה גם איכותי אלא שזה בתוך החקיקה.

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: זה לא מונע.

עיסאווי פריג': זה בנוסף.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': מוריד.

<מירב תורג'מן: יש לך הסתייגות נוספת להגדרה הפקה מקומית.

עיסאווי פריג': על המוזיקלי.

<מירב תורג'מן: כן.

עיסאווי פריג': דנה מחייכת.

עיסאווי פריג': את לא רוצה שמוזיקה תהיה שם?

עיסאווי פריג': אותו נימוק שקיבלתי קודם.

עיסאווי פריג': לא לפגוע.

<דנה נויפלד: זה לא בגלל זה.

<דנה נויפלד: אם נניח רוצים לשים מוזיקה ברקע, יש סרט ורוצים מוזיקה ברקע, עכשיו זאת חייבת להיות מוזיקה ישראלית כי רוב המוזיקה צריכה להיות ישראלית?

<יורם בן דוד: לא, רוב.

<יורם בן דוד: זה לא אומר שזה חייב להיות אלא זה אומר שזה רוב.

<דנה נויפלד: רוב זה 75 אחוזים.

<דנה נויפלד: אתה צריך להגיד את זה.

<יורם בן דוד: אולי לא תילחמי מלחמות של אחרים?

<דנה נויפלד: לא לעשות את המלחמה שלך כשהיא צודקת?

<דנה נויפלד: אין בעיה.

<מירב תורג'מן: אני אציין שאת ההסתייגות הזאת הציעו גם חברי הכנסת אלעזר שטרן ועמרם מצנע.

<מירב תורג'מן: בכל מקרה יש צורך לקיים הצבעה.

<קריאה: מה ההסתייגות?

עיסאווי פריג': בהגדרה הפקה מקומית, להרחיב אותה ולהכניס גם יצירה מוזיקלית.

<יורם בן דוד: שתיכנס מוזיקה מקומית לתוך ההגדרה של הפקה מקומית.

<עידן אור: אבל אין לזה תקדים.

<יורם בן דוד: יש כסף להזמין במה, יש כסף לקחת תאורן ואם זה לא חשוב, אל תשים מוזיקה.

<עידן אור: לא, זה חשוב אבל יש יופי של מוזיקה.

<עידן אור: אני מבקש להתייחס להסתייגות.

<עידן אור: אנחנו לא מתנגדים למוזיקה, בוודאי שלא, מוזיקה היא חלק אינטגרלי מיצירה טלוויזיונית קולנועית.

<עידן אור: אבל אין שום סיבה להרחיב את ההגדרה של הפקה קנויה.

קארין אלהרר: למה?

<עידן אור: מסיבה פשוטה, שמוצר טלוויזיוני קולנועי הוא מורכב מתמונה וקול.

<עידן אור: זה מובנה בתוכו.

<עידן אור: בואו נעשה אולי גם הגדרה שזאת הפקה מקומית או הפקה קנויה, זאת גם הפקה מוזיקלית וגם הפקה על ההומור הישראלי.

<עידן אור: גם גבעת חלפון זה קאלט ישראלי.

קארין אלהרר: תודה רבה.

<אתי בנדלר: ברשותך, גברתי, נלך לפי הסדר.

<אתי בנדלר: להגדרה בעל עניין קרוב ושליטה.

<אתי בנדלר: יש הסתייגויות?

<מירב תורג'מן: לא.

<אתי בנדלר: אפשר להצביע.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את ההגדרה בעל עניין קרוב ושליטה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: ההגדרה אושרה.

<אתי בנדלר: ההגדרה דוחות כספיים.

<אתי בנדלר: יש הסתייגויות?

<מירב תורג'מן: אין.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את ההגדרה דוחות כספיים.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: ההגדרה אושרה.

<אתי בנדלר: במקום החטיבה המסחרית יבוא היחידה המסחרית.

<אתי בנדלר: לא היו הערות.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: ההגדרה אושרה.

<אתי בנדלר: הפקה מקומית.

<אתי בנדלר: כאן יש מספר הצעות.

<אתי בנדלר: הייתה הצעה של חבר הכנסת פריג' לעניין מוזיקה אבל ההצעה הזאת הייתה גם של חברי הכנסת אלעזר שטרן ועמרם מצנע שמציעים בהגדרה, אחרי שרוב יוצריה, יבוא "רוב יוצריה יצירות מוזיקליות או ספרותיות הכלולות בה".

<אתי בנדלר: זאת הצעה דומה להצעה של חבר הכנסת פריג', להוסיף גם התייחסות ליצירות מוזיקליות וספרותיות.

<מירב תורג'מן: אדוני, אתה מבקש עדיין להסתייג?

עיסאווי פריג': ודאי.

קארין אלהרר: דנה, תסבירי מדוע יש התנגדות להצעה להוסיף את המלים רוב יוצרי היצירות המוזיקליות והספרותיות הכלולות בה.

<דנה נויפלד: נניח רוצים לעשות פסקול לסרט הזה ורוצים להשתמש במוזיקה קיימת, בטהובן.

<דנה נויפלד: אי אפשר.

<יורם בן דוד: לא נכון.

<אתי בנדלר: זה לא ייחשב להפקה מקומית.

<יורם בן דוד: מדוע אי אפשר

קארין אלהרר: זה לא ייחשב להפקה מקומית.

<עידן אור: זאת התערבות גסה ביצירה.

<עידן אור: על מה אתם מדברים?

<עידן אור: בחוק להתערב?

קארין אלהרר: עידן, שמענו אותך.

<יורם בן דוד: אמרנו רוב ולא אמרנו כל.

<יורם בן דוד: זאת אומרת שכן יכולים להשתמש.

<דנה נויפלד: רוב זה 75 אחוזים.

קארין אלהרר: רוב, ההצעה שהצעתם באמצעות חברי הכנסת, הוא 75 אחוזים וזה הרבה מאוד.

<יורם בן דוד: מצדנו זה יכול להיות לפחות חמישים אחוזים.

<יורם בן דוד: זאת ההגדרה.

<דנה נויפלד: הרי לא מחייבים במוזיקה מקורית, להבדיל מכל הדברים.

<דנה נויפלד: הכוונה היא לעודד את התעשייה ליצור ולעשות.

<דנה נויפלד: יש לי הערה ברמה המהותית וברמה הטכנית.

<דנה נויפלד: ברמה הטכנית והיותר צרה, זאת ההגדרה שמופיעה בכלל דברי הרגולציה שקשורים לשידורים.

<דנה נויפלד: אם רוצים לעשות שינוי כזה ולהבין את המשמעויות, צריך לעשות שינוי רוחבי שהוא יהיה נכון לגבי כלל החקיקה והבנתי שיש גם הצעה כזאת.

<אתי בנדלר: יש הצעות חוק.

<אתי בנדלר: כן.

<דנה נויפלד: יותר נכון לעשות את זה באופן הזה.

<דנה נויפלד: לגופם של דברים ובלי קשר.

<דנה נויפלד: ההגדרות כאן בחוק נועדו לעודד יצירה חדשה ותעשייה בתחום הטלוויזיה.

<דנה נויפלד: כל הגבלה כזאת מגבילה את היצירה.

<עידן אור: אני מבין שאת אומרת את זה בתור יוצרת קולנוע.

<עידן אור: סליחה.

<עידן אור: אני אומר את זה בתור יוצר.

קארין אלהרר: אם זה יהיה חמישים אחוזים, מה הבעיה?

<דנה נויפלד: זה פשוט מגביל את היצירה בלי שום הצדקה.

<יורם בן דוד: אבל אתם לא מבינים.

גלעד ארדן: אנחנו מבינים.

<עידן אור: אי אפשר לעשות דבר כזה.

<יורם בן דוד: יש ספריות מוזיקה ישראליות.

גלעד ארדן: הסתיים ההסבר ועכשיו נצביע.

עיסאווי פריג': אין לה רוב.

עיסאווי פריג': היא מושכת את זה כי אין לה רוב.

קארין אלהרר: תודה לפרשננו.

גלעד ארדן: אז נפסיד.

גלעד ארדן: אני גם יודע להגיש הסתייגות במליאה ומה שיהיה במליאה, יהיה.

עיסאווי פריג': אבל אתה לא פותח את החוק מחדש.

גלעד ארדן: גם לממשלה מותר לרשום הסתייגות למליאה ולא רק לחברי הכנסת.

<יורם בן דוד: אפשר לעדן את זה כדי שזה יהיה יותר ברור, שניתן להשתמש ביצירות קיימות ישראליות, יצירות קיימות מן המדף.

<יורם בן דוד: זה אומר להשתמש בשירים, בפזמונים ובחומרים מוקלטים ישראלים.

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר משהו.

קארין אלהרר: אני חושבת שכל חברי הכנסת - והבהרנו את זה לאורך כל הדיונים – בעד היצירה הישראלית לרבות המוזיקה הישראלית.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: אני מבקש לרשום שהממשלה מבקשת להגיש בקשה לדיון חוזר גם בהרכב המועצה וגם ביתר הדברים.

גלעד ארדן: אנחנו נפתח את כל הדברים שקשורים.

גלעד ארדן: אני לא צוחק.

גלעד ארדן: אני רוצה דיון מחדש.

גלעד ארדן: אני מבקש דיון מחדש.

קארין אלהרר: גלעד, אני רצינית.

גלעד ארדן: חלק מהדברים משיגים ממני ואז הולכים דרך מצנע ואז באים מהסיבוב.

גלעד ארדן: מה שאתם, אתם, אין בעיה.

גלעד ארדן: הממשלה תשנה את עמדותיה בכל מה שקשור לזה.

גלעד ארדן: זה משמעותי.

גלעד ארדן: זה מאוד מאוד מגביל מה שהוא מציע.

<יורם בן דוד: זה ממש לא מגביל.

<עידן אור: אתה מפיק סרטים?

<עידן אור: אתה יודע?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני אדם עם הגיון.

<עידן אור: ההיגיון של כאן לא מכיר את התעשייה.

גלעד ארדן: מותר לנו לחלוק.

גלעד ארדן: אין בעיה.

<יורם בן דוד: לנו אין פלטפורמות אחרות.

גלעד ארדן: תרוצו לכנסת.

גלעד ארדן: אני גם אשם בזה?

גלעד ארדן: גם לי אין פלטפורמות.

גלעד ארדן: אם אני לא אקבל את עמדתך, אתה תיגרר לעניין אישי?

גלעד ארדן: אז מה אם אין לך פלטפורמות?

<יורם בן דוד: זה לא עניין אישי יקירי.

גלעד ארדן: אל תקרא לי יקירי.

<יורם בן דוד: אתה מדבר כאן על תעשייה.

גלעד ארדן: אני מדבר על תעשייה ויש עוד תעשיות.

קארין אלהרר: יוריק, יש כאן איזשהו עניין.

קארין אלהרר: אני מבינה את המוזיקה הישראלית כערך.

קארין אלהרר: קידמנו את המוזיקה הישראלית כי היא חשובה לכולנו.

קארין אלהרר: קידמנו את זה גם בסעיף המטרות וגם בסעיף התפקידים של השידור הציבורי החדש.

קארין אלהרר: שנית, לעניין הבקשה.

קארין אלהרר: הבקשה היא בקשה ראויה אלא שהיא עשויה לפגוע ביצירות שאין בכוונתן להשתמש במוזיקה הישראלית.

קארין אלהרר: נתנו כאן דוגמה לפני כמה וכמה דיונים ואמרו בואו נצא מנקודת מוצא שהעלילה בסדרת דרמה תהיה על ילד שאוהב את הרולינג סטונס.

קארין אלהרר: מה נעשה?

קארין אלהרר: נעברת את השיר הזה?

<יורם בן דוד: לא.

<יורם בן דוד: אין שום בעיה כי אפשר להשתמש בלהקה מקומית שתקליט את שירי הרולינג סטונס.

קארין אלהרר: אבל רוצים את המקור.

<קריאה: הלכת רחוק.

<עידן אור: זה סעיף שמתאים למשטרים אפלים ודיקטטוריים.

<יורם בן דוד: ממש לא.

<עידן אור: להגיד ליוצרים באיזו מוזיקה להשתמש.

<עידן אור: רק בדיקטטורות יש דבר כזה.

<יורם בן דוד: יקירי, כשזה נוגע לעיתונאים זה ברור לך לגמרי, אבל כשזה נוגע למוזיקאים, זה לא ברור.

<עידן אור: אין תומך גדול ממני במוזיקה מקורית.

<יורם בן דוד: רק במלים.

<עידן אור: אבל לא בכפייה.

עיסאווי פריג': שמעון, כבר נשברת?

שמעון אוחיון: נשברתי.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את ההסתייגויות של חברי הכנסת אלעזר שטרן ועמרם מצנע.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אוחיון נשבר.

עיסאווי פריג': מה הטעם להעמיד את זה להצבעה?

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה בפעם האחרונה את ההצעות של חברי הכנסת עיסאווי פריג', אלעזר שטרן ועמרם מצנע להגדרה הפקה מקומית.

קארין אלהרר: מי בעד?

עיסאווי פריג': אני היחידי.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט נגד - רוב

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

קארין אלהרר: מי בעד הגדרת הפקה מקומית כהצעת הממשלה?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: ההגדרה אושרה

קארין אלהרר: ההגדרה אושרה.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פריג', אתה רוצה את זה כהסתייגות?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': דיבור.

איתן כבל: מה דיבור?

איתן כבל: אתה לא מבין שבסוף החודש ננעל הכנס?

<אתי בנדלר: להגדרות הפקה מקומית עצמית, הפקה מקומית קנויה, ועדת האיתור, חוק החברות, חוק החברות הממשלתיות, חוק יסודות התקציב, המועצה, המנהל הכללי, נושא משרה בתאגיד השידור הציבורי - לא היו הערות.

<אתי בנדלר: אפשר להצביע עליהן כחטיבה.

קארין אלהרר: מי בעד אישור ההגדרות?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: ההגדרות אושרו

קארין אלהרר: ההגדרות אושרו.

קארין אלהרר: סעיף 1 אושר.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: עוד לא.

<אתי בנדלר: הגעתי להגדרה עלות שכר שכבר אושרה בשינוי.

<אתי בנדלר: ההגדרות רשות החברות הממשלתיות, השידורים, שידור ראשוני, שידורי חדשות ותאגיד השידור הציבורי – למיטב ידיעתי לא היו הצעות.

עיסאווי פריג': לא הצעות, אבל אני רוצה לכבוד השר.

עיסאווי פריג': שידור ראשוני, ברגע שאני אומר שידור ראשוני ומגדיר אותו שידור ראשון של תכנית.

עיסאווי פריג': איך אני יכול להימנע ממצב של שידור ראשוני?

גלעד ארדן: אלה הגדרות מכל החוקים האחרים.

עיסאווי פריג': שידור ראשוני שהוא לא ניסיוני.

עיסאווי פריג': שזה לא ייפול לכאן.

עיסאווי פריג': לא שידור ניסיון.

<קריאה: לא.

<קריאה: זאת פעם ראשונה שהוא משודר.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': אני יורד מזה.

<אתי בנדלר: אפשר להצביע על כל ההגדרות שציינתי.

<אתי בנדלר: על כל סעיף 1.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: ההגדרות אושרו.

<אתי בנדלר: יש את הצעתו של חבר הכנסת עמרם מצנע להוסיף בסוף, אחרי הגדרת תאגיד השידור הציבורי, יבוא "התזמורת, עמותת התזמורת הסימפונית ירושלים, רשות השידור".

שמעון אוחיון: חשבתי שיש כאן הבנה.

<אתי בנדלר: הוא לא כאן והוא לא יודע על ההבנה.

<אתי בנדלר: הוא ביקש את זה כהסתייגות.

קארין אלהרר: בעניין של התזמורת.

קארין אלהרר: עניינה של התזמורת נדון גם עם האוצר.

קארין אלהרר: נשקלת עדיין האפשרות?

<עופר מרגלית: אני יכול לעדכן.

<עופר מרגלית: פעלנו בכל התקופה האחרונה מול מספר גורמים כדי לנסות לפתור את הסוגיה.

<עופר מרגלית: כרגע משיחות שהיינו גם עם עיריית ירושלים והחברה לפיתוח ירושלים, יש נכונות מצדם שהסכום הזה בעצם יעבור כהשתתפות העירייה.

<עופר מרגלית: הסכום שעד היום היה מרשות השידור יעבור בדרך הזאת.

<עופר מרגלית: אנחנו מאמינים שאפשר לפתור את הסוגיה הזאת.

גלעד ארדן: אתם מעבירים לחברה לפיתוח ירושלים שיפוי על זה?

<יאיר שטרן: אבל מה זאת אומרת?

<יאיר שטרן: זאת תזמורת רשות שידור ולא תזמורת עיריית ירושלים.

<עופר מרגלית: גם ברשות הקודמת הדבר הזה לא הופיע בחוק.

<עופר מרגלית: החוק אינו מונע מהמנכ"ל החדש לתמוך בתזמורת.

<עופר מרגלית: זה לא מונע מתאגיד השידור הציבורי החדש לתמוך בתזמורת.

<עופר מרגלית: אם החלופה הזאת עדיפה, זאת תהיה החלטה של הגוף החדש אם הוא תומך בזה או לא.

<עופר מרגלית: גם בגוף הקודם זה לא היה מעוגן בחוק.

<יאיר שטרן: זה שזה לא היה מעוגן בחוק, זה לא מחייב את הקיבוץ.

<יאיר שטרן: הרבה דברים לא היו מעוגנים.

<יאיר שטרן: אנחנו כאן רואים סכנה באמת קיומית לקיומה של התזמורת הזאת והייתי מבקש שזה כן ייכנס לחוק כאחת המחויבויות לטווח ארוך.

<יאיר שטרן: כמו שיש מחויבויות להפקות לטווח ארוך, לחוזים של רשות השידור לטווח ארוך, כך תהיה גם המחויבות לתזמורת.

<יאיר שטרן: התזמורת קשורה בכל נימיה לרשות השידור, כולל לקול המוזיקה ולשידורים חיים.

<יאיר שטרן: היא חלק אינטגרלי מהאורגן.

איתן כבל: בוא נצא מנקודת הנחה שחייבים לתת סוג של מענה.

איתן כבל: זה קודם כל.

<עופר מרגלית: יש אופציה בדרך אחרת לתת מענה, שהגוף החדש יחליט.

<יאיר שטרן: הגוף החדש יהיה בעוד שנתיים.

איתן כבל: אם זה לא יעוגן בחוק בדרך כזו או אחרת, זה לא יהיה.

<עופר מרגלית: למה היום זה קיים?

איתן כבל: כי לפני הרבה שנים היה מישהו שאכפת לו.

איתן כבל: זה בדיוק העניין.

איתן כבל: אני מנסה לומר שאפשר למצוא לזה פתרון, אם זה לא ייכנס עכשיו כהנחיה, זה לא יהיה.

שמעון אוחיון: אתה הולך לשפות את ירושלים?

איתן כבל: לא.

איתן כבל: עזוב את זה.

שמעון אוחיון: לא הבנתי.

<עופר מרגלית: הגוף הזה מתוקצב והוא עמותה.

<עופר מרגלית: בדקנו גם את האפשרות הזאת.

<עופר מרגלית: רשות השידור יכולה להעביר וכך גם הגוף החדש.

<יאיר שטרן: חייבים לעגן את זה בצורה מסוימת.

איתן כבל: אם זה לא יהיה בחוק, זה לא יהיה.

גלעד ארדן: למה החליטו לתמוך בזה עד היום?

איתן כבל: אני אגיד לך כמה.

גלעד ארדן: חוץ מהשמועות שסיפרו לי.

<יאיר שטרן: כי זה נולד יחד עם רשות השידור עת קמה המדינה.

איתן כבל: בדיוק הנקודה.

גלעד ארדן: למה לא שמו את זה בחוק רשות השידור?

גלעד ארדן: כאשר כתבו את חוק רשות השידור הראשון ב-68.

איתן כבל: אני אגיד לך מה ההבדל.

איתן כבל: כשזה קם, זה היה חלק בלתי נפרד ורצנו עם זה ואף אחד לא חשב.

<יאיר שטרן: גם הטלוויזיה לא מוזכרת בחוק רשות השידור הראשון.

גלעד ארדן: גם הרדיו לא.

איתן כבל: אדוני השר, שלא תחת הנהגתך התזמורת תלך לעזאזל.

<אמיר גילת: זה לא בתכנית העסקית וזה שישה מיליון שקלים.

<אמיר גילת: זה ברמה העקרונית ואני כמובן מייחס חשיבות רבה לתזמורת אבל אני אומר שוב שיש בעיה להכניס את זה לחוק.

איתן כבל: אם זה לא יהיה בחוק, הוא ימצא לזה פתרון.

<אמיר גילת: להפך.

<אמיר גילת: זה לא יהיה בחוק ויהיה פתרון.

<אמיר גילת: יותר טוב.

<אמיר גילת: התזמורת היא ארבעים אחוזים השתתפות של רשות השידור.

<אמיר גילת: איך אתה יכול לחייב את רשות השידור להשקיע ארבעים אחוזים כאשר שישים אחוזים לא תלויים בה?

איתן כבל: את האמת אני אגיד לך.

איתן כבל: אם הייתי יודע שיש עולם דמיוני שכאשר אנחנו לא מכניסים את זה לחוק וזה מתנהל, בסדר.

<יאיר שטרן: אנחנו מבקשים להמחות את הזכויות והחובות של רשות השידור הקיימת בגוף החדש.

<אמיר גילת: חבר הכנסת כבל, איך אתה יכול להכניס לחוק שרשות השידור תשלם ארבעים אחוזים כאשר השישים אחוזים באוויר?

<יאיר שטרן: הם לא באוויר.

<יאיר שטרן: יש פסק דין של בית המשפט המחוזי בירושלים שמחייב את שלושת הגופים האלה.

<אמיר גילת: איך אתה יכול לחייב בחוק משהו כאשר שישים אחוזים לא תלויים בך?

<יאיר שטרן: כי זה קיים.

גלעד ארדן: כל הנושא הגיע לפתחי בימים האחרונים ממש.

גלעד ארדן: אני לא מכיר את כל ההסדרים המשפטיים האלו.

גלעד ארדן: צריך לשמוע גם את חנה בעניין הזה.

גלעד ארדן: מחר משרד התרבות מפסיק מסיבה כלשהי כי תקציב התמיכות שלו קוצץ ואז מה זה אומר על האחריות של רשות השידור?

גלעד ארדן: אם זה חושף אותי בסוף לאיקס מיליונים, על חשבון מה זה בא?

גלעד ארדן: זה ממש חאפ לאפ להכניס את זה בלי להבין.

<יאיר שטרן: אני מבקש להעביר את תמונת המצב הקיים לגוף החדש.

<יאיר שטרן: כבר קראתי את זה בוועדה ואני אקרא את זה שוב.

<יאיר שטרן: אני מבקש בסעיף שנוגע למחויבויות של חוזים ארוכי טווח או הפקות עם חוזים ארוכי טווח, אני מבקש שיהיה רשום שזכויות רשות השידור בתזמורת או לגבי התזמורת לרבות חובות או התחייבויות אשר היו בתוקף ביום התחילה, יועברו או יומחו לתאגיד השידור הציבורי.

גלעד ארדן: נעשה את זה בשנה הקרובה.

גלעד ארדן: תן לנו שנה.

<יאיר שטרן: אני מבקש שגם המפרק יודיע בהקדם האפשרי ולא יאוחר מיום התחילה על אימוץ החוזים וההתחייבויות התקפות בין רשות השידור לבין התזמורת.

<אמיר גילת: שוב, יש כאן בעיה עם שלושים עובדים של התזמורת.

<יאיר שטרן: זאת בעיה אחרת.

<רן מלמד: התזמורת הזאת היא מורשת של המדינה שלנו.

<אמיר גילת: אני לא מתווכח עם המורשת.

<יאיר שטרן: אתה מתמודד עם זה היום.

<רן מלמד: אתה לא יכול לבוא ולחסל אותה.

<רן מלמד: לא שר התקשורת ולא אתה.

<אמיר גילת: איך אתה יכול לשלוח 1,600 עובדי רשות שידור, בשר מבשרה של הרשות, הביתה ושלושים עובדי תזמורת לתת להם תנאים מועדפים?

<יאיר שטרן: איזה תנאים מועדפים?

<יאיר שטרן: על מה אתה מדבר?

<רן מלמד: זה ממש לא אותו דבר ואני חושב שאתה הבן אדם האחרון שיכול לדבר כך.

<יאיר שטרן: אני לא מבקש עבורם שום תנאי מועדף.

<יאיר שטרן: אני לא מפטר אותם, לא נותן להם פיצויים, כלום.

<אמיר גילת: בכל התכנית התקציבית זה לא נלקח בחשבון.

<רן מלמד: זה שזה לא נלקח בחשבון, זה כשל שלכם ואתם צריכים לתקן את זה.

<אמיר גילת: אני ישבתי בזה?

<יאיר שטרן: אמיר, אתה יוצא מהעסק.

<יאיר שטרן: מה אכפת לך?

<אמיר גילת: אני דואג למנכ"ל הבא.

<יאיר שטרן: גם אני דואג למנכ"ל הבא.

<יאיר שטרן: גם אני הייתי ברשות השידור כל חיי ויש לי הרבה רספקט לרשות השידור.

<אמיר גילת: זה בלי קשר.

<אמיר גילת: אני מעריך את התזמורת.

קארין אלהרר: עורכת הדין מצקביץ, תסבירי.

קארין אלהרר: את יכולה להסביר לנו מה דינה של ההתחייבות של רשות השידור היום כלפי התזמורת?

קארין אלהרר: מכוח מה זה?

קארין אלהרר: מה המחויבות שלכם כלפיה?

איתן כבל: באמת צריך לסיים.

איתן כבל: ביקשו לפתוח מקלטים בכל גוש דן.

איתן כבל: יש משפחה.

עיסאווי פריג': כבוד השר, תעזור לידידנו לצאת מאי הנעימות.

גלעד ארדן: עמרם סגר עם מיקי סגן שר האוצר.

<חנה מצקביץ: התזמורת הסימפונית הייתה חלק מרשות השידור עת רשות השידור הייתה יחידת סמך במשרד ראש הממשלה.

<חנה מצקביץ: בשלב מסוים בהחלטת ממשלה הוחלט – זה היה חלק מתפקידי רשות השידור, התזמורת הזאת – להקים עמותה נפרדת והיו צריכים החלטת ממשלה כי על פי החוק העברת תפקידים של רשות השידור לאחר, מחייבת החלטת ממשלה.

<חנה מצקביץ: על פי אותה החלטה קמה העמותה הזאת שהיו בה נדמה לי ארבעה חברים או שלושה חברים שהם רשות השידור, משרד החינוך, עיריית ירושלים וקרן ירושלים.

<חנה מצקביץ: מאחר והעובדים היו עובדי רשות השידור והממשלה רצתה להגן על העובדים האלה ולא לזרוק אותם, רשות השידור התחייבה להמשיך לממן לעמותה את השכר של העובדים האלה.

<חנה מצקביץ: זאת אומרת, החלק של הרשות במימון העמותה היה לצורך תשלום השכר.

גלעד ארדן: זה בהסכם בכתב?

<חנה מצקביץ: זה בהסכם בין ארבעת הגופים האלה.

קארין אלהרר: מה קיבלתם?

<חנה מצקביץ: הרשות קיבלה למנות תשעה חברים מתוך חברי הנהלת העמותה.

<חנה מצקביץ: במשך השנים חלק מהעובדים פרשו.

<חנה מצקביץ: נדמה לי שבזמנו היו שבעים וכמה עובדים בתזמורת.

גלעד ארדן: פרשו.

גלעד ארדן: היום יש תשעים.

גלעד ארדן: נשארו רק תשעים.

גלעד ארדן: זה מה שאמרתם לי.

<יאיר שטרן: אמרתי שמספר הנגנים הוא 74.

<יאיר שטרן: מסביב להם יש עוד עובדי מינהלה ועובדי במה.

<יאיר שטרן: בסך הכול תשעים.

<יאיר שטרן: חלק מהנגנים פרשו אבל באו אחרים במקומם.

<יאיר שטרן: זה לא שהתזמורת מתכווצת.

<חנה מצקביץ: נדמה לי שהיום נשארו כשלושים נגנים שהיו עובדי רשות השידור.

<יאיר שטרן: נכון.

קארין אלהרר: מי שנשאר הוא לא עובד רשות השידור?

<קריאה: שלושים כן, השאר – לא.

<חנה מצקביץ: כשהם יוצאים לפנסיה, בעצם התזמורת מפרישה להם שכר לפנסיה באמצעות רשות השידור והם כאילו יוצאים לפנסיה מרשות השידור.

<חנה מצקביץ: במשך הזמן התזמורת הזאת הגיעה למצב של פירוק והיום יש הסכם חדש שנוצר בחסות בית המשפט.

<חנה מצקביץ: הקרן לירושלים עזבה את ההנהלה.

<יאיר שטרן: נכנסה אגודת ידידים אבל גם היא לא גורם רציני.

<חנה מצקביץ: במשך השנים היו בעיות.

<חנה מצקביץ: רשות השידור בזמנו מימנה כמעט את רוב התקציב של התזמורת.

<חנה מצקביץ: היא הייתה מממנת 11 מיליון שקלים של התזמורת כאשר החברים האחרים לאט לאט הורידו את המימון שלהם.

<חנה מצקביץ: היום בחסות בית המשפט – כפי שאמרתי, זה היה בהליך של פירוק – יש הסדרים חדשים.

<חנה מצקביץ: אני שומעת שהיום התקציב שלהם – אני לא בקיאה – הגיע ל-16 מיליון שקלים כאשר הרשות התחייבה לשלם שישה מיליון שקלים.

<חנה מצקביץ: אני לא יודעת אם זה באמת על פי התקציב של העובדים או שזה יותר או פחות.

<יאיר שטרן: זה לפי ההתחייבות לבית המשפט, של גביש.

<חנה מצקביץ: זה הסיפור.

<חנה מצקביץ: מה רשות השידור מקבלת.

<חנה מצקביץ: במסגרת ההתנהלות, לא כתוב בשום מקום מה הרשות מקבלת אבל יש קונצרטים לדוגמה של פעם בשבוע אחר הצהרים שאלה קונצרטים חופשיים לציבור ורשות השידור משדרת אותם.

<יאיר שטרן: יש גם קונצרטים בערב.

<חנה מצקביץ: יש קונצרטים שרשות השידור מצלמת אותם.

איתן כבל: זאת בעצם תזמורת של ירושלים.

<נורית ירדני לוי: היא לא של ירושלים.

<נורית ירדני לוי: היא משדרת בכל פינות הארץ ובכל פינות העולם.

איתן כבל: אני מנסה לעזור.

<חנה מצקביץ: בהסכם יש אמירה שאם התזמורת מתפרקת, עובדי התזמורת שהיו עובדי רשות השידור חוזרים להיות עובדי רשות השידור.

<חנה מצקביץ: אין אמירה מה קורה אם הרשות מתפרקת.

קארין אלהרר: אין כאן רצון שהתזמורת תתפרק.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדחות למחר את ההצבעה על ההערה הזאת כי אני רוצה עוד לבדוק את זה באוצר.

עיסאווי פריג': שחררת את חבר הכנסת אוחיון.

קארין אלהרר: יש עוד הסתייגויות לסעיף 1?

<אתי בנדלר: לסעיף 1 אין, אבל יש הצעה לשנות את שם החוק, הצעה של חבר הכנסת פריג' ואחרים שהצטרפו אליו.

<אתי בנדלר: במקום הצעת חוק השידור הציבורי, ההצעה תיקרא "הצעת חוק רשות השידור הציבורי".

קארין אלהרר: עיסאווי, למה?

עיסאווי פריג': ככה.

קארין אלהרר: ככה בא לי?

קארין אלהרר: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת עיסאווי פריג' ואחרים?

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה של חבר הכנסת עיסאווי פריג' ואחרים לא התקבלה

קארין אלהרר: ההצעה לא התקבלה.

<יאיר שטרן: חברת הכנסת אלהרר, אני רוצה להבין מה ההחלטה שלך אומרת לגבי מחר.

קארין אלהרר: אני לא רוצה לקבל החלטה כרגע.

קארין אלהרר: אני רוצה לשבת עם נציגי האוצר כי אני שומעת כל מיני דברים ועוד לא קיבלתי תשובה מלאה.

קארין אלהרר: אני רוצה שנקבל בוועדה את ההחלטה הטובה ביותר אחרי שבאמת עשינו את כל הבירורים וקיבלנו את כל התשובות בצורה המלאה.

קארין אלהרר: אני חושבת שההמתנה מיטיבה אתכם בשלב הזה.

<יאיר שטרן: תודה רבה.

איתן כבל: למרות זאת, אני מבקש גם מאתנו שנחשוב על זה וגם מהאוצר.

איתן כבל: זאת אומרת, האוצר לא יכול לעשות שגר ושכח.

איתן כבל: אתה מצד אחד אומר לי שאתה מוכן ואין לך בעיה, אבל אתה לא עוזר לנו במאמץ.

קארין אלהרר: אני אבדוק את זה עם מיקי.

איתן כבל: עם מיקי, חשוב.

איתן כבל: אני לא רגוע, אבל בסדר.

<אתי בנדלר: הצעה נוספת של חבר הכנסת פריג' וכל המצטרפים אליו.

<אתי בנדלר: לפני סעיף 1 יבוא סעיף מטרות שיאמר: "מטרתו של חוק זה היא להבטיח שידור ציבורי עצמאי ואיכותי אשר ישדר שידורי חדשות, יצירה ותכנים שישתפו את החברה הישראלית והמיעוטים שבה".

קארין אלהרר: עוד לא הצבענו על סעיף המטרות?

<אתי בנדלר: הוא רוצה עוד לפני סעיף המטרות.

<אתי בנדלר: אתה יורד מזה?

עיסאווי פריג': כן.

<אתי בנדלר: תודה.

<אתי בנדלר: אם כך, סעיף 1, פרט להגדרה המוצעת של חבר הכנסת עמרם מצנע לגבי התזמורת, הסתיים.

קארין אלהרר: יופי.

קארין אלהרר: ברכות.

קארין אלהרר: אדוני השר, אני רוצה להצביע על סעיף 47, היועץ המשפטי לתאגיד.

<דנה נויפלד: הסעיף לא הוצבע.

קארין אלהרר: אני רוצה להצביע עליו.

עיסאווי פריג': תצביעי על סעיף 1 כללי.

קארין אלהרר: הצבענו על הכול בסעיף 1.

קארין אלהרר: על התזמורת לא הצבענו.

עיסאווי פריג': הצבעת על רכיבים, אבל את לא צריכה להצביע על הכול?

קארין אלהרר: רק אחרי שאני אסיים את כל ההסתייגויות.

קארין אלהרר: ההצעה לגבי התזמורת היא חלק מסעיף 1.

<אתי בנדלר: הייתה שאלה מי ימנה את היועץ המשפטי.

גלעד ארדן: היו שתי הצעות בנושא הזה.

עיסאווי פריג': גם לקצוב בזמן.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני מדברת על סעיף 47, יועץ משפטי.

גלעד ארדן: מה אומרת ההצעה שלך?

גלעד ארדן: שהפרשנות שלו היא הפרשנות המחייבת?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: הוא יהיה כפוף ליועץ המשפטי לממשלה.

<אתי בנדלר: אין לי כאן את הנוסח.

<אתי בנדלר: כבר מסרתי אותו.

גלעד ארדן: זה כמו פטיש אחרי פטיש.

גלעד ארדן: אני מוכן לדחות את ההצבעה למחר בבוקר.

גלעד ארדן: אני רוצה להבין עוד פעם את המשמעות.

גלעד ארדן: אני מצטער, בגלל הלחץ לא הספקתי.

<אתי בנדלר: אני אומר לאדוני.

גלעד ארדן: למה לכבס את הכביסה בחוץ?

עיסאווי פריג': למה להכניס את האוצר לאורך כל הדרך?

גלעד ארדן: תסבירי.

קארין אלהרר: בוא נגמור את הסוגיה הזאת ונוריד עוד סעיף.

גלעד ארדן: אני לא רוצה להגיד לא בגלל שאני לא מבין את המשמעויות.

<אתי בנדלר: המשמעות היא מאוד פשוטה.

<אתי בנדלר: כולנו מקווים שה-DNA של התאגיד החדש ישתנה, אבל מאחר ואנחנו מכירים את ה-DNA הקיים, לולא התערבותו של היועץ המשפטי לממשלה בסוגיות תרבות, הדברים היו עוד קשים מכפי שהם היום בענייני הרשות הזאת, ואדוני יודע זאת טוב ממני.

גלעד ארדן: אני לא יודע מה אני יודע ומה אני לא יודע.

<אתי בנדלר: אני חושבת שהדברים התפרסמו והם ידועים במגוון רחב של דברים.

גלעד ארדן: יכולה להיות גם דוגמה הפוכה.

גלעד ארדן: עכשיו התחיל לרדת לי האסימון.

גלעד ארדן: זאת יכולה להיות גם דוגמה שאם השר הממונה על ביצוע החוק חושב איקס כולל משרדו ועוד הרבה שותפים וחושב היועץ המשפטי לממשלה ואי, אז קורה ואי ולא בהכרח זה הדבר הצודק יותר.

<אתי בנדלר: גם אם מדובר בעניינים משפטיים?

<אתי בנדלר: הרי היועץ המשפטי לממשלה לא מתערב בעניינים שאינם עניינים משפטיים.

<אתי בנדלר: איך ימונה היועץ המשפטי לתאגיד?

<אתי בנדלר: הוא ימונה כמו כל עובד אחר, אם אינני טועה.

<אתי בנדלר: אין כאן הוראות מיוחדות לעניין מינוי היועץ המשפטי.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, אין בעצם שום ביצור למעמדו, חוץ מהקדנציה של שבע שנים, שבמידה מסוימת מבטיחה שהוא יהיה לפחות במהלך שבע שנים.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: יש לו הגנה מהיועץ.

גלעד ארדן: יש כללים מקובלים בדין.

גלעד ארדן: אני מניח שמנהלי רשות השידור לא כולם רוו רק נחת מפרשנויותיה של חנה.

<חנה מצקביץ: החוזה שלנו, של היועצים המשפטיים, לא מתייחס ליועצים המשפטיים בשירות המדינה שיש בו הגנה.

<אתי בנדלר: כרגע, אבל לא ברור מה יהיה בעתיד.

<אתי בנדלר: זאת בדיוק הבעיה.

<אתי בנדלר: עד עכשיו דינם של עובדי הרשות היה כדינם של עובדי המדינה ולכן הם נהנו מהגנה של היועץ המשפטי לממשלה.

גלעד ארדן: הם טוענים לא.

גלעד ארדן: אני מבולבל.

גלעד ארדן: אני שואל את זה.

גלעד ארדן: העיתונאים פנו אלי לפני כמה ימים וביקשו שהמעמד שיש להם היום יהיה להם גם בגוף החדש.

גלעד ארדן: מבחינתי אין לי התנגדות לעניין הזה אבל נאמר לי שזה לא נכון, שאין להם היום מעמד של עובדי מדינה בהקשרים האלו שאת מדברת עליהם.

<אתי בנדלר: תסבירי את החוזה של היועצים המשפטיים.

<חנה מצקביץ: החוזה שלי כיועצת משפטית הוא כמו כל החוזים של היועצים המשפטיים בשירות המדינה ושם כתוב שפיטורי יועץ משפטי מצריך אישור של היועץ המשפטי לממשלה.

גלעד ארדן: איפה כתוב?

<חנה מצקביץ: בחוזה ההעסקה.

<דנה נויפלד: אבל זה לא קשור למעמד.

<חנה מצקביץ: זה לא קשור למעמדנו אבל זאת ההגנה והעצמאות שיש לנו באופן הזה.

<חנה מצקביץ: הדבר הזה מבטיח את העצמאות שלנו.

<חנה מצקביץ: אני לא הייתי כותבת את הסעיף הזה, אבל אני מניחה שלאחרים וצעירים ממני יצטרכו סעיף כזה.

<חנה מצקביץ: על פי הנחיות שקיימות בשירות המדינה ועל פי התקשי"ר והנחיות היועץ המשפטי לממשלה, יועץ משפטי של משרד, חוות דעתו המשפטית היא שקובעת.

<חנה מצקביץ: אם יש חילוקי דעות, פונים ליועץ המשפטי לממשלה.

<חנה מצקביץ: כך קבוע בהנחיות.

גלעד ארדן: רק לגבי משרדי ממשלה?

<חנה מצקביץ: אני חושבת שרוצים לעגן את זה גם לגבי תאגידים ציבוריים.

קארין אלהרר: כן, יש הצעת חוק.

<אתי בנדלר: זאת עדיין לא הצעת חוק.

<אתי בנדלר: זה תזכיר תאגידים ציבוריים.

<אתי בנדלר: אדוני השר, אני לא יודעת מה יהיה עם אותו תזכיר, אם הוא יהפוך להצעת חוק ממשלתית ואם הסעיף הזה יתקבל או לא.

<אתי בנדלר: אני ממש לא מדברת כרגע על כל התאגידים הציבוריים ויכול להיות שצריכים לדון בנושא הזה לגבי תאגידים ציבוריים שונים בהיבטים שונים.

<אתי בנדלר: אני מדברת כרגע לגבי התאגיד הזה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאין ספק שרוצים להשריש כאן נורמות של שלטון חוק בצורה מאוד מאוד ברורה ולכן אני חושבת שצריכים באיזשהו מקום גם לחזק את מעמדו של היועץ המשפטי של אותו תאגיד אבל מאידך גם לאחר שנתת לו את הקדנציה של שבע שנים, גם להגן עליו מפני פיטורים שרירותיים וגם מצד שני, אם חוות דעתו לא נראית לממונים, שתהיה להם כתובת ערעור, אם אפשר לומר כך, ליועץ המשפטי שיכריע בסוגיה.

גלעד ארדן: מה המצב היום?

<אתי בנדלר: המצב היום הוא כזה בפועל.

<אתי בנדלר: זה לא מעוגן אבל זה בפועל מכוח החוזה.

גלעד ארדן: קודם כל, את עניין ההגנה העלית לראשונה עכשיו.

גלעד ארדן: במה שאת כתבת לי עד היום, לא כתבת את העניין הזה.

<אתי בנדלר: יש טעמים שונים.

גלעד ארדן: כתבת את עניין הפרשנות.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: יש לזה שני חלקים.

<אתי בנדלר: האחד, הפרשנות שלו תחייב, והשני, הוא יהיה כפוף ליועץ המשפטי לממשלה.

גלעד ארדן: ומה המצב היום לגבי הפרשנות?

<אתי בנדלר: הפרשנות היום מחייבת בהתאם לפסיקה.

גלעד ארדן: מה זה אומר?

<אתי בנדלר: הפסיקה היום בפסיקות שונות קבעה שחוות דעתו של יועץ משפטי מחייבת כל עוד לא קבע אחרת בית המשפט או היועץ המשפטי לממשלה.

גלעד ארדן: אם זה הדין, למה צריך לכתוב את זה בחוק?

גלעד ארדן: מה יכול להיות התרחיש?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם זה ייקבע בחוק.

גלעד ארדן: מה יכול לעשות המנכ"ל לצורך העניין?

גלעד ארדן: האם החשש הוא שהוא ילך וישכור יועץ משפטי פרטי ונפרד?

<אתי בנדלר: יכול להיות.

<אתי בנדלר: יכול להיות שהוא יעשה כל מיני צעדים כדי להחליש.

גלעד ארדן: שלא יחשבו שאני ממציא את זה כרגע, אפשר לשאול גם את כבוד היועץ המשפטי לממשלה ששמע אותי מולו בכמה ישיבות ממשלה.

גלעד ארדן: את רוצה שאני אפרוס את השקפת עולמי?

גלעד ארדן: אני אפרוס אותה עכשיו אבל אני לא בטוח שהיועץ המשפטי יאהב אותה.

גלעד ארדן: אני אנסה לעשות את זה הכי קצר בעולם.

גלעד ארדן: אם יועץ משפטי נותן הנחיה מה חוקי ומה לא חוקי, אפף אחד לא צריך לערער על הדבר הזה ולא צריך לתת למנכ"ל לברוח מהדבר הזה אלא צריך לעגן את זה אלף טון ברזל בסלע.

גלעד ארדן: מצד שני, יש עניינים שהם מה שנקרא סבירות.

גלעד ארדן: כאשר יועץ משפטי מעריך סבירות, יכול גם להיות יועץ משפטי אחר שיעריך וייתן משקלים אחרים בסבירות.

<אתי בנדלר: אין ספק.

גלעד ארדן: לכן במצבים כאלה, ברוך השם אין לי בקדנציה הזאת בעיות כאלה כי אנחנו ממש רואים עין בעין את ענייני הסבירות וניגודי העניינים ואני לא יכול להגיד את זה יותר טוב מדנה.

גלעד ארדן: בסוף אם אתה תעשה משהו שהוא באמת בעייתי, אתה תיתן את הדין כמנכ"ל, אבל זה כובל אותך מלקבל ייעוץ משפטי.

גלעד ארדן: השאלה אם היה אפשר לעשות כאן הבחנה באופן תקדימי ואם זה היה גם משרת את מטרותיי בהיבט הרוחבי בין הדברים שהם עבירות על החוק לבין פרשנויות משפטיות שהם לא בקשר לפשעים ועוונות אלא קשורים יותר למשפט המינהלי ולא לפלילי.

<אתי בנדלר: דווקא העובדה שאני מציעה לך להכפיף את זה ליועץ המשפטי לממשלה כדי שהמנכ"ל או המועצה תוכל לומר שחוות דעת היועץ המשפטי לא מקובלת עליה והיא רוצה לשמוע בעניין הזה את חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה.

<אתי בנדלר: מצד שני, תחשוב על אפשרות שאין לו שום הגנה והמנכ"ל יחליט.

גלעד ארדן: לגבי ההגנה, אני מקבל את מה שאת אומרת.

גלעד ארדן: ההגנה, נראה לי הגיוני שיועץ משפטי שהוא שומר הסף המרכזי יקבל איזושהי הגנה ייחודית.

<אתי בנדלר: אבל אז אתה כפוף לפעמים לשרירות דעתו של היועץ המשפטי אם אין לך מישהו אחר לערער על החלטתו.

<אתי בנדלר: זה מצד אחד לשריין ומצד שני לא לכבול את מקבלי ההחלטות שהם סבורים שהיועץ המשפטי טועה.

גלעד ארדן: שניים מתוך שלושה עקרונות שאמרת, נראה לי שמקובלים עלי.

גלעד ארדן: חוץ מעניין אחד שהוא הפרשנות הבלעדית.

גלעד ארדן: זה שהוא יהיה כפוף ליועץ המשפטי לממשלה, זה דווקא נראה לי בסדר כי זה אומר שאם אני כמנכ"ל לא מסכים עם פרשנותו, יש לי לפחות אופציה ללכת ולבקש מהיועץ המשפטי לממשלה לבחון את חוות הדעת הזאת.

גלעד ארדן: אבל יש לי בעיה עם הקביעה שחוות דעתו היא ואין בלתה.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: היא מחייבת.

<אתי בנדלר: אחרת מה המשקל של חוות דעת יועץ משפטי?

שמעון אוחיון: מה מעמדו?

<אתי בנדלר: אם אתה לא מקבל את החלק הראשון.

גלעד ארדן: עובדתית זה לא היה קיים.

גלעד ארדן: היא לא משפיעה?

גלעד ארדן: אני מבין מה את אומרת ועדיין אני אקח את המקרה של נסטלבאום.

גלעד ארדן: היועץ המשפטי חשב אחרת, היא חשבה אחרת, הוועד המנהל שכר עורך דין פרטי והתבזה לאורך כל הדרך.

גלעד ארדן: כל אחד מחליט אם הוא מוכן לעשות את ההתבזות הזאת, אבל בואי נגיד שהיועץ המשפטי הזה והיועץ המשפטי לממשלה חושבים משהו, צריך לקרות באמת משהו מאוד נדיר.

<אתי בנדלר: אדוני רוצה לאשר למליאה או למנכ"ל שחוות דעתו של יועץ משפטי הונחה בפניו לשכור עורך דין אחר?

גלעד ארדן: זה המצב היום.

גלעד ארדן: תני לי לישון על זה לילה ואז לקום בבוקר ולבוא עם עמדה נחרצת.

גלעד ארדן: אפשר חמש דקות הפסקה?

גלעד ארדן: התייעצות.

קארין אלהרר: כן.

שמעון אוחיון: אולי תאמרי לנו אם יש מקבילות ותקדימים.

שמעון אוחיון: תני לי דוגמאות מקבילות.

<אתי בנדלר: אין כרגע מקבילות.

<אתי בנדלר: לגבי שירות המדינה, הדברים קבועים גם בפסיקה וגם בחוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה.

שמעון אוחיון: כולם כפופים אליו?

<אתי בנדלר: בשירות המדינה.

<אתי בנדלר: חוץ מהכנסת כי לגבי הכנסת יש קביעה מפורשת בחוק שהיועץ המשפטי של הכנסת לא כפוף אליו.

<אתי בנדלר: אני לא רוצה להשתמש בסיסמאות אבל אני חושבת שזה באמת סעיף שיביא לביצוע שלטון החוק.

קארין אלהרר: הפסקה לעשר דקות.

קארין אלהרר: סעיף 63 הוא הסעיף האחרון להיום.

<אתי בנדלר: שימו לב שיתכן שעוד היום בלילה או מחר בבוקר יתפרסם סעיף נוסף באתר הוועדה שיידון מחר.

קארין אלהרר: סעיף שלא קיים.

קארין אלהרר: עורכת דין ברוק.

<חגית ברוק: 63.

<חגית ברוק: תקציב תאגיד השידור הציבורי תקציב תאגיד השידור הציבורי יורכב מהכנסותיו לפי חוק זה, מהסכום הנוסף ומהסכומים המועברים מדי חודש לפי הוראות סעיף קטן (ב).

<חגית ברוק: משרד התחבורה ינכה מתוך סך סכומי אגרת הרישיון שהוא גובה, בכל חודש, סכום בגובה החלק השנים עשר של הסכום הכולל בניכוי הסכום הנוסף שגבה במהלך החודש הקודם (בסעיף זה – הסכום המועבר), ויעבירו אל תאגיד השידור הציבורי.

<חגית ברוק: הסכום המועבר לא ייחשב להכנסות המדינה והעברתו לתאגיד השידור הציבורי לא תמנה בחוק תקציב שנתי כהגדרתו בחוק יסודות התקציב.

<חגית ברוק: משרד התחבורה יעביר מדי חודש לתאגיד השידור הציבורי את הסכום הנוסף שגבה במהלך החודש הקודם יחד עם הסכום המועבר.

<חגית ברוק: בסעיף זה - "אגרת רישיון" – אגרת רישיון כמשמעותה בסעיף 84(א) לפקודת התעבורה, לפני הגדלתה בסכום הנוסף לפי אותו סעיף.

<חגית ברוק: "הסכום הנוסף" – הסכום הנוסף כמשמעותו בסעיף 84(א) לפקודת התעבורה.

<חגית ברוק: "הסכום הכולל" – הסכום המנוי בצדה של כל שנת כספים כמפורט להלן, אשר יתעדכן ב-1 בינואר בכל שנה בהתאם לשיעור השינוי במדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הידוע ביום האמור, לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר בשנה שקדמה לה.

<חגית ברוק: בשנים 2015 ו-2016 – 665 מיליון שקלים חדשים.

<חגית ברוק: משנת 2017 ואילך – 650 מיליון שקלים חדשים.

<עופר מרגלית: כפי שהסברנו גם בדיונים הקודמים של הוועדה, תקציב התאגיד הציבורי יהיה מורכב מהכנסות אגרת הרדיו כפי שהיא קבועה כיום, כאשר בעצם אלה הפרשות מהכנסות המדינה במנגנון שתיארנו בדיונים הקודמים בוועדה.

<עופר מרגלית: החלק האחרון הוא הכנסות של הגוף מחסויות בטלוויזיה ופרסומות ברדיו.

<עופר מרגלית: המנגנון שבעצם מפורט כאן בחוק, מה שמוגדר כאן זה בעצם החלק הנוסף שהממשלה מעבירה.

<עופר מרגלית: אני אתאר איך המנגנון הזה עובד.

<עופר מרגלית: הסכומים שמנויים למטה בשנים 2015 ו-2016 – 665 מיליון שקלים, ובשנת 2017 – 650 מיליון שקלים – נגזרים בעצם מעבודה שנעשתה בוועדת לנדס לאחר עדכונים שנערכו והערכות עדכניות לגבי ההכנסות.

<עופר מרגלית: בתוספת למאה מיליון שקלים שלה הכנסות, את רואה שמשנת 2017 ואילך הסכום הוא בעצם 750 מיליון.

קארין אלהרר: אצלי כתוב 650.

<עופר מרגלית: נכון, כי מה שמוגדר כאן זה בעצם התקציב שמגיע לרשות מעבר להכנסות.

<עופר מרגלית: מאה מיליון הכנסות, אתה מגיע ל-750 מיליון.

<עופר מרגלית: מה שיש כאן זה בשנים 2015 ו-2016, סכום נוסף, מכיוון שלפי הערכה של העבודה יצטרך סכום נוסף בשנים הראשונות ולכן הסכום הוא 656 מיליון כדי לפצות על העלויות הנוספות שיהיו בשנים הראשונות.

<עופר מרגלית: איך המנגנון הזה עובד.

<עופר מרגלית: הוא בעצם מתואר בסעיף (ב) שהוא מעט מורכב.

<עופר מרגלית: הסכום שמנוי בסעיפים למטה, לצורך העניין 650 מיליון שקלים, מחולק ב-12 כי זה בעצם מועבר פר חודש.

<עופר מרגלית: הסכום שיוצא הוא כ-54 מיליון שקלים לחודש.

<עופר מרגלית: הסכום הזה יהיה צריך להיות מועבר לגוף הציבורי ותהיה ודאות שבכל חודש הוא מקבל כ-54 מיליון שקלים.

קארין אלהרר: צמוד למדד.

<עופר מרגלית: צמוד למדד.

<עופר מרגלית: נכון.

<עופר מרגלית: שנת הבסיס בהקשר לזה היא 2015.

<עופר מרגלית: הסכומים האלה הם ל-2015 והקידום ייעשה מ-2016.

<עופר מרגלית: בעצם החשב יודע שהוא צריך להעביר 54 מיליון שקלים.

<עופר מרגלית: בכל חודש הוא יראה כמה נגבה מאגרת הרדיו, יחסיר את זה מהסכום שהוא צריך להעביר ויעביר את ההפרש מתוך הכנסות המדינה.

<עופר מרגלית: כך הוא יגיע לסכום הזה.

<עופר מרגלית: זה החישוב שמפורט בסעיף (ב).

<עופר מרגלית: אם נגבו מאגרת הרדיו כעשרים מיליון שקלים בחודש הקודם, הוא ייקח 54 מיליון שקלים, יפחית מזה עשרים מיליון ואז ייגזר מזה שהוא צריך להעביר 34 מיליון שקלים מאוצר המדינה לגוף השידור הציבורי.

<עופר מרגלית: המנגנון הזה, כפי שגם ציינו בעבר, הוא מנגנון אוטומטי ולא נתון לשום שיקול של איזשהו שר או מישהו.

<עופר מרגלית: מאוד מוגדרים כאן הסכומים והאופן שבו הם צריכים להיות מועברים.

קארין אלהרר: אני רוצה לשבח את האוצר.

קארין אלהרר: בסופו של דבר הבאתם סכומים שאפילו עולים על ההמלצות של ועדת לנדס.

קארין אלהרר: גם בשנתיים הראשונות יש תוספת של 15 מיליון שקלים ובאופן כללי בכל שנה יש תוספת.

<עופר מרגלית: נכון.

<רן מלמד: איפה תקציב ההקמה?

קארין אלהרר: הוא בנפרד.

קארין אלהרר: זה לא כאן.

<רן מלמד: באיזה סעיף הוא מופיע?

<רינה חכמון: אתה יכול לתת דוגמה כמה תעלה אגרת הרדיו לאזרח?

<עופר מרגלית: התקציב שמפורט כאן הוא התקציב שיהיה לגוף הציבורי הזה וזה מנגנון ההכנסות של תאגיד השידור הציבורי.

<עופר מרגלית: תקציב ההקמה, כפי שגם ציינו בעבר, הוא לפי הערכות שכרגע היו בדוח לנדס, כ-340-350 מיליוני שקלים שהם בעצם יתוקצבו לגוף שיהיה בהקמתו ולצורך העניין רוב ההוצאות האלה יהיו אפילו לפני תאריך התחולה ולכן זה לא בחוק הזה.

קארין אלהרר: אני רוצה שתהיה אמירה בחוק שזה יהיה בהתאם למתווה של לנדס.

<עופר מרגלית: המעבר של החוק הזה – אני רק מחדד את הנקודה - ההתחייבות היא חד משמעית.

<עופר מרגלית: החוק הזה, כדי שהוא יתקיים, ההקמה הזאת חייבת להתרחש.

<עופר מרגלית: בעצם זה שהחוק הזה מאושר, ברור שהתקציב הזה מאושר ואני גם אומר פה לפרוטוקול שאנחנו מחויבים לסכומים האלה.

<רן מלמד: תכניסו את זה ברור.

קארין אלהרר: את תקציב ההקמה.

קארין אלהרר: תגידו בחוק.

קארין אלהרר: מה הבעיה?

<קריאה: זה החלק של המפרק.

<רן מלמד: לא קשור למפרק.

<רינה חכמון: כמה יתווסף לאזרח באגרה?

<רינה חכמון: אתה יכול לומר כמה יותר ישלם האזרח באגרת הרדיו?

<עופר מרגלית: אגרת הרדיו נשארת כפי שהיא.

<רינה חכמון: היא לא תעלה?

<רינה חכמון: זה אומר שאם שילמתי נאמר 150 שקלים אגרת רדיו, זה יהיה הסכום.

<עופר מרגלית: בהתאם לחוק הקיים.

<רינה חכמון: לפי החוק הקיים, אני אמשיך לשלם 150 שקלים אגרה.

<עופר מרגלית: לפי החוק הקיים.

קארין אלהרר: אין לי בעיה שהעודפים יועברו לשנה הבאה.

<רן מלמד: יועברו לתזמורת.

קארין אלהרר: אם כך, גם על זה אי אפשר להצביע.

<עופר מרגלית: למה?

<עופר מרגלית: על התקציב השנתי את יכולה.

קארין אלהרר: אני רוצה את תקציב ההקמה.

<איתי לנדסברג: שאלה אחת.

<איתי לנדסברג: בדיונים המוקדמים שאלנו לגבי תקציב רב שנתי.

<איתי לנדסברג: האם זה נלקח בחשבון בתיקונים?

<איתי לנדסברג: לקבוע תקציב רב שנתי ולא רק כל שנה וכל חודש את הגבייה.

<עופר מרגלית: זה תקציב רב שנתי.

<עופר מרגלית: רשום כאן מ-2017 ואילך, 650 מיליון שקלים.

<איתי לנדסברג: בשנת 2017 יתחיל תקציב רב שנתי?

<אתי בנדלר: זה לא תקציב רב שנתי.

<אתי בנדלר: יודעים מה התקציב השנתי.

<אתי בנדלר: אתה רוצה שיתכננו תקציב רב שנתי, אבל זה לא מקובל.

<אתי בנדלר: חוץ מזה שהיה תקציב המדינה לשנתיים, שגם הוא לא יהיה כי הוא לא הוכח כתקדים חיובי.

<אתי בנדלר: זה לא מקובל.

<איתי לנדסברג: זה מקובל במערכת הביטחון.

קארין אלהרר: לא יהיה רב שנתי.

קארין אלהרר: עזוב.

קארין אלהרר: לגבי תקציב ההקמה, מחר נעגן בחקיקה את תקציב ההקמה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 63 שכותרתו תקציב תאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<יאיר טרצ'יצקי: בעיקרון התקציב למעשה גדל כל שנה לפי הצמדה למדד?

<אתי בנדלר: כן.

<יאיר טרצ'יצקי: אין איזה הגיון להצמיד גם את גובה התקציב למשל לקצב גידול האוכלוסין או לדברים כאלה?

קארין אלהרר: מה זה קשור?

קארין אלהרר: יש יותר טלוויזיה?

<יאיר טרצ'יצקי: כאשר גוף ציבורי מספק שירות לציבור והציבור גדל, מטבע הדברים התקציב גדל.

קארין אלהרר: הציבור גדל ואתו גדל מספר הרכבים.

קארין אלהרר: אתה לא רוצה להיכנס למספר האנשים.

קארין אלהרר: עזוב.

<איתי לנדסברג: אם יגדל מספר הרכבים, יגדל גם הסכום של ה-650 מיליון שקלים?

<רן מלמד: לא.

<רן מלמד: החלק של האוצר יקטן.

<איתי לנדסברג: ה-650 האלה זה המקסימום שיקבלו ממשרד התחבורה.

<עופר מרגלית: נכון.

קארין אלהרר: אני שוב חוזרת על הברכות שלי למשרד האוצר.

קארין אלהרר: דוח לנדס קבע מתווה כלכלי וכך גם רם בלניקוב של סכום שהוא נמוך מהסכום שעליו הצבענו כרגע.

קארין אלהרר: האוצר בנדיבותו, מתוך הבנה לצרכים של השידור הציבורי, קבע סכום גבוה יותר.

קארין אלהרר: הצבענו עליו.

קארין אלהרר: תאמין לי שזה לרווחת השידור הציבורי.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מצטרף לברכה שלך בהקשר הזה.

קארין אלהרר: אני שמחה.

קארין אלהרר: סוף סוף ברכות בחדר.

<אתי בנדלר: אם יסתבר בעוד מספר שנים שמספר כלי הרכב גדל באופן משמעותי ומסתבר שמשרד התחבורה גובה סכום נוסף בסכום הרבה יותר גבוה מהסכום שמועבר, יגישו הצעות חוק לתיקון העניין הזה.

<תמנה עורב: אני דווקא מקווה שמספר כלי הרכב יפחת.

קארין אלהרר: אני נועלת את הישיבה.

קארין אלהרר: הדיון מחר מתקיים.

קארין אלהרר: לפני שאני נועלת את הדיון אני מבקשת להודיע שמחר מתקיים דיון ובתקווה הוא יהיה הדיון האחרון.

קארין אלהרר: הדיון יתקיים בשעה 9:00 בבוקר באולם ועדת העלייה והקליטה.

קארין אלהרר: הדיון יתקיים עד לשעה 11:00 ובשעה 11:00 אנחנו נאלצים להפסיק בשל קיומה של המליאה.

קארין אלהרר: הדיון יתחדש בשעה 14:00 ולא בשעה 16:00 כפי שהיה צפוי וזה כמובן בכפוף לסיום ההצבעות במליאה.

קארין אלהרר: יתכן שתהיה דחייה בגלל ההצבעות במליאה.

קארין אלהרר: מחר אנחנו נסיים את ההצבעות על החוק.

קארין אלהרר: תודה רבה לכולם שנשארתם עד עכשיו.

קארין אלהרר: המשך ערב נעים ושקט.