הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 18, 2014-07-08 09:00

קארין אלהרר: היום ה-8 באוגוסט 2014, י' בתמוז התשע"ד.

קארין אלהרר: אני מבקשת לדחות בחצי שעה את הרביזיות.

קארין אלהרר: חברת הכנסת עליזה לביא שגם היא הגישה רביזיות, מנהלת כרגע דיון והיא תגיע רק ב-9:30.

קארין אלהרר: ברשותכם, אני אתחיל בפרק י'.

איתן כבל: ברשותך, בקשה כדי שנדע להתארגן מבחינת היום.

איתן כבל: אם תוכלי לתת לנו את המפה לא רק של הלו"ז עד 4:00 אלא מה התכנית שלך, מתי הצבעות, באיזה נושאים וכולי.

קארין אלהרר: במדויק לגבי שעת ההצבעות, כמובן אני לא יכולה לדעת.

איתן כבל: לא במדויק.

איתן כבל: הנושאים.

קארין אלהרר: אני אקדים ואומר שנשארנו באמת עם הנושאים שהגדרת אותם, חבר הכנסת כבל, כמפץ הגדול.

קארין אלהרר: נשארו לנו רק כאלה.

קארין אלהרר: הנושא הראשון שנדון בו הוא נושא תשדירי הפרסומת, ההודעות, תשדירים לציבור והודעות פרסום ויש מספר סעיפים שלא הצבענו עליהם.

קארין אלהרר: לאחר מכן נעשה את הרביזיות.

קארין אלהרר: מיד אחר כך נדון במנכ"ל ובראש חטיבת החדשות.

קארין אלהרר: לאחר מכן נדון בשכר, בשיא כוח האדם, סעיף 65 ואני כבר יודעת לומר שחלו תמורות בסעיף.

קארין אלהרר: נשארו לנו סעיפים 10, 29, איסור זיקה, גמול לחברי ועדת האיתור, יועץ משפטי לתאגיד ואנחנו נצביע כמובן בכל פעם שנסיים דיון.

קארין אלהרר: מבחינת שעות הדיון, הדיון בחלק הראשון של היום יתקיים עד לזמן המליאה, עם הפסקת צהרים, ולאחר מכן אנחנו נחדש את הדיון בשעה 5:45 ונתקדם.

קארין אלהרר: הדיון בחוק לא יסתיים היום אלא יהיה גם דיון קצר מחר בבוקר.

קארין אלהרר: עורכת הדין ברוק.

<עו"ד חגית ברוק: בסעיף של הפרסומות, אין שינוי.

<עו"ד חגית ברוק: פרסומת ברדיו.

<אתי בנדלר: תקריאי את הסעיף.

<אתי בנדלר: אני חושבת שראוי לקבל תמונה כוללת, מה מותר ומה אסור.

קארין אלהרר: סעיף 57 בהצעת החוק המקורית.

<חגית ברוק: 57.

<חגית ברוק: תשדירי פרסומת והודעות ברדיו תאגיד השידור הציבורי רשאי לשדר ברדיו תשדירי פרסומת והודעות תמורת תשלום (בפרק זה – תשדירי פרסומת והודעות) וכן להכינם ולהפיקם באמצעות החטיבה המסחרית.

<חגית ברוק: זה צריך להיות בהתאם ליחידה המסחרית, בהתאם לעדכונים בנוסח אתמול.

<חגית ברוק: המועצה תקבע, בהתייעצות עם המנהל הכללי, כללים בדבר - איסורים ומגבלות על תשדירי פרסומת והודעות.

<חגית ברוק: הכנתם ושידורם של תשדירי פרסומת והודעות.

<חגית ברוק: על סעיף 58, עוצמת הקול, הצבענו ולכן אני מדלגת עליו.

<חגית ברוק: 59.

<חגית ברוק: תשדירים לשירות הציבור בסעיף זה - "גוף ציבורי" – כל אחד מאלה: משרד ממשלתי ומוסד ממוסדות המדינה.

<חגית ברוק: רשות מקומית.

<חגית ברוק: גוף הממלא תפקיד ציבורי על פי דין תאגיד שהוקם בחוק.

<חגית ברוק: גוף הפועל שלא למטרות רווח.

<חגית ברוק: "תשדיר לשירות הציבור" – תשדיר מטעם גוף ציבורי שמטרתו מתן שירות לציבור, בין בדרך של מתן מידע והדרכה לגבי שירותים ציבוריים או לשם קידומם של ענפים במשק, ובין בדרך של הכוונה או מתן ייעוץ בנושאים שבטובת הציבור, והכול בלא ציון שמו של יצרן מסוים.

<חגית ברוק: תאגיד השידור הציבורי רשאי לשדר, במסגרת שידוריו, תשדירים לשירות הציבור, תמורת תשלום וכן להכינם ולהפיקם באמצעות היחידה המסחרית.

<חגית ברוק: המועצה תקבע כללים לעניין שידור תשדירים לשירות הציבור לפי סעיף זה.

<חגית ברוק: 60.

<חגית ברוק: הודעות חסות בסעיף זה, "הודעת חסות" - ציון השתתפותו של גורם חוץ במימון מישדר או תכנית (בהגדרה זו – המממן).

<חגית ברוק: בהודעה כאמור יכול שיצוינו שמות מוצריו של המממן, סימנו המסחרי של המממן או מוצריו בתיאור מאפייניהם העיקריים, למעט תיאור איכותי-השוואתי של המוצרים.

<חגית ברוק: תאגיד השידור הציבורי רשאי לשדר, במסגרת שידוריו, הודעות חסות.

<חגית ברוק: המועצה תקבע כללים לעניין שידור הודעות חסות לפי סעיף זה.

<חגית ברוק: סעיף חדש שנוסף וממוספר בנוסח שחולק אתמול כ-59א.

<חגית ברוק: 59א.

<חגית ברוק: איסורים ומגבלות על שידור הודעות חסות, תשדירי פרסומת ותשדירי שירות המועצה תקבע כללים בדבר איסורים ומגבלות על שידור הודעות חסות, תשדירי פרסומת ותשדירי שירות בשים לב לתפקידי השידור הציבורי כאמור בסעיף 7 ובכלל כך בשל היותם פוגעים בטעם הטוב, ברגשות הציבור או בשלום הציבור.

<אתי בנדלר: הוספתם עוד הוראה, סעיף 60א.

<אתי בנדלר: אני חושבת שגם זה קשור לעניין.

<חגית ברוק: כן.

<חגית ברוק: אחרי סעיף היחידה המסחרית שהוצבע אתמול.

<חגית ברוק: 60א.

<חגית ברוק: איסור על מסר פרסומי מבלי לגרוע מסעיפים 56, 58 ו-59, תאגיד השידור הציבורי לא ישלב מסר פרסומי בתכני תאגיד השידור הציבורי ולא יקבל תמורה בעד שילוב כאמור.

<חגית ברוק: לעניין זה, מסר פרסומי, לרבות במטרה לקדם אדם מוצר או שירות.

<חגית ברוק: הוספנו את המילה "אדם" שלא נמצאת בנוסח.

<חגית ברוק: לא יראו כמסר פרסומי מתן תודה או שילוב פרסים בהתאם לכללים שקבעה המועצה.

תמר זנדברג: אני שואלת האם זה ניסוח מקובל בחקיקה.

תמר זנדברג: אני מכירה פגיעות ברגשות הציבור.

תמר זנדברג: פשוט מניסיון, פרסומות שמחפיצות נשים ופרסומת סקסיסטיות, בדרך כלל איכשהו לא נופלות בהגדרות האלה.

תמר זנדברג: לעומת זאת, פרסומות פוליטיות, בעיקר משמאל, בדרך כלל מוצאות את עצמן נפסלות בדברים כאלה וזה מניסיון העבר.

תמר זנדברג: אם תוכלי להסביר מה הניסוח.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: נתחיל מהסעיף הראשון שכרגע מעגן את המצב הקיים לעניין הפרסומת ברדיו.

<דנה נויפלד: כבר ראינו בחוק רשות השידור, יש אפשרות לרשות השידור לשדר שידורי פרסומת ברדיו וזה מקור מימון של רשות השידור וזה נלקח בחשבון גם במסגרת בניית התקציב של הגוף החדש ולכן גם בחוק הזה אנחנו מעגנים את האפשרות לרשות השידור לשדר שידורי פרסומות וכן את הסמכות של המועצה לקבוע כללים בעניין.

<דנה נויפלד: אני אומרת כבר כהערת נוסח, לפני שהיועצת המשפטית לוועדה תגיד, שיכול להיות שבעקבות השינויים האלה שאנחנו עושים כאן עכשיו, נצטרך להזיז כל מיני סעיפי משנה ואולי לעשות סעיף אחד לרכז לכלל הסמכות של המועצה, אבל זה כבר לעניין הנוסח.

<דנה נויפלד: במהות, הרעיון כאן הוא לעגן את האפשרות שתאגיד השידור הציבורי יוכל לשדר פרסומות ברדיו.

תמר זנדברג: מדובר רק ברדיו, נכון?

<דנה נויפלד: כרגע זה רק הרדיו.

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: לפני מספר דיונים בוועדה, היה דיון לעניין האפשרות לפרסם באינטרנט וזה ירד כאפשרות מימון.

<דנה נויפלד: האפשרות שנותרה היא תשדירי פרסומת רק ברדיו.

תמר זנדברג: והחסות והדברים האלה, גם הם רק ברדיו?

<דנה נויפלד: לא.

תמר זנדברג: זאת אומרת, סעיף 56 חל על הרדיו.

<דנה נויפלד: אני אסביר את הכול.

<דנה נויפלד: המצב מבחינה זאת לא משתנה.

<דנה נויפלד: תשדירי שירות וחסויות שודרו ברשות השידור, בטלוויזיה, מזה זמן רב.

<דנה נויפלד: זה עבר את פסיקת בג"ץ בכמה גלגולים.

<דנה נויפלד: בתיקון מספר 27 עיגנו את זה בחוק במסגרת כל מיני תיקונים ועיגנו את מה שנקבע שאפשרי לפי הפסיקה.

<דנה נויפלד: מה שאנחנו עושים כרגע זה מועתק בשינויים ועדכונים מהחוק הקודם, זה העיגון של האפשרות לשדר פרסומות ברדיו, תשדירי שירות ותשדיר חסות.

<דנה נויפלד: בשידורים באופן כללי, מי שיכול לשדר שידורי פרסומת והודעת חסות זה צד אחד למטה בשרשרת המימון.

<דנה נויפלד: אנחנו מעגנים כאן דבר נוסף, לבקשתה של חברת הכנסת.

<דנה נויפלד: למרות שלטעמי, ואני אומרת שוב שלטעמי פרסום סמוי כיום בשידורי רשות השידור הוא אסור – עיגנו באופן מפורש גם את זה שאסור יהיה לשלב בתוך התוכן.

<דנה נויפלד: אני מזכירה שתשדירי פרסומת נעשים באופן מופרד מהשידורים, בתחילה, באמצע או בסוף ויש סימון מיוחד – מנכ"ל הרשות השנייה מהנהן בראשו ואתה יכול לתקן אותי אם אני טועה – ויש כללים מאוד מוגדרים אופן שניתן לשדר תשדירי פרסומת.

<דנה נויפלד: בנוסף לזה, אנחנו קובעים כאן באופן מפורש – שוב, מעבר לנדרש – שבתוך השידורים עצמם לא ניתן לשלב מסרים פרסומיים.

מיקי רוזנטל: זה גם כתוב ברשות השנייה וזה לא עוזר.

מיקי רוזנטל: בתוך התכנים יש תוכן שיווקי בלתי נסבל והרשות השנייה לא מצליחה להשתלט על זה, אבל בסדר, זאת לא הסוגיה.

<דנה נויפלד: יש את שאלת האכיפה ואת שאלת הנורמה.

<דנה נויפלד: אנחנו כרגע עוסקים בשאלת הנורמה.

<דנה נויפלד: מבחינת זה, השידור הציבורי בוודאי לא יכול לשלב מסרים פרסומיים לא בתשדירי פרסומת וגם לא בתוך התוכן.

<דנה נויפלד: אנחנו מעגנים את זה לראשונה באופן מפורש, את האמירה שלא ניתן לשלב מסר פרסומי בתוך התוכן.

תמר זנדברג: סעיף 59א חל גם על החסות וגם על הפרסומות, גם על טלוויזיה וגם על הרדיו.

<דנה נויפלד: כן.

תמר זנדברג: חל על הכול.

תמר זנדברג: זאת אומרת, גם טלוויזיה וגם הרדיו.

<דנה נויפלד: וגם אינטרנט.

תמר זנדברג: באינטרנט יש חסות ודברים מן הסוג הזה?

<דנה נויפלד: לא.

תמר זנדברג: ברגע שירדו הפרסומות מהאינטרנט, אין.

<דנה נויפלד: כתבנו שידורים.

<אתי בנדלר: הסעיף שאושר לגבי האינטרנט בעצם מחק את ההוראה שאפשרה לו לשלב פרסומות.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאולי ראוי לכתוב "ושידוריו".

<דנה נויפלד: אני חושבת שלא צריך להגיד את זה כי מה שלא מותר, הוא לא הותר ומה שמותר, כתוב כאן רק בשידורים.

תמר זנדברג: סעיף 59 לצורך העניין חל על האינטרנט או לא?

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד, למען הסר ספק, אני מבקשת שיובהר שגם תשדירי חסות לא יוכלו להיות באתר האינטרנט.

<קריאה: אפשר לשמוע מדוע הסעיף הזה ירד?

<קריאה: מדוע הוכנס איסור פרסום באינטרנט?

קארין אלהרר: היה על זה דיון ארוך מאוד.

קארין אלהרר: אנחנו רק בשלב הניסוח.

קארין אלהרר: הדיון מאחורינו.

<גדי בן יצחק: גברתי יושבת הראש, משהו שלא קשור לסעיף הזה, ואני מתנצל.

<גדי בן יצחק: אני מבקש ממך להתחשב במצב בדרום ובתפקידים העיתונאיים שיש לנו ואולי לדלל או לדחות את הדיון הזה כי או שאני בוגד בשליחותי כעיתונאי או שאני בוגד בשליחותי כעיתונאי כי אני כאן.

<גדי בן יצחק: השר לא כאן כי יש לו ישיבת קבינט.

<דנה נויפלד: השר בדרך לכאן.

<גדי בן יצחק: אני לא בודק אותו.

<גדי בן יצחק: באמת קשה לנו ברגע זה.

<גדי בן יצחק: בבקשה לקחת את זה בחשבון.

קארין אלהרר: כרגע הדיון של הבוקר יתקיים ולגבי אחר הצהרים, נראה.

קארין אלהרר: ליועצת המשפטית היו הערות לסעיף.

<אתי בנדלר: יש לי מספר הערות.

<אתי בנדלר: הערה ראשונה מתחילה דווקא בנושא של המסר הפרסומי שמוצע כאן בסוף.

<אתי בנדלר: יש סוג חקיקה מקובל גם בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו וגם בחוק התקשורת שמדבר בפירוש על איסור פרסומת גלויה.

<אתי בנדלר: אני אקריא לכם את הנוסח: פרסומת בלתי מודעת, פרסומת סמויה או בלשון החוק אגב פרסומת מוסווית או פרסומת בלתי מודעת.

<אתי בנדלר: אלה מטבעות לשון שנעשה בהן כבר שימוש בחקיקה ויש בקשר אליהם כללים ואני מניחה שהכוונה היא אותה כוונה.

<דנה נויפלד: זה יותר מכפי שיש.

<אתי בנדלר: הכוונה היא לאסור כל סוג של פרסומת מהסוג הזה, בין בתמורה ובין שלא בתמורה, לדעתי.

<אתי בנדלר: לכן אני חושבת שצריך להגדיר את זה במפורש בדומה להוראות שיש בחקיקה אחרת ולומר באופן חד משמעי שתאגיד השידור הציבורי לא ישדר פרסומת אגב, פרסומת מוסווית, בנוסח כפי שקראתי לכם מהחוקים האחרים: פרסומת בלתי מודעת, פרסומת מוסווית או פרסומת אגב, לא יכלול את זה בשידוריו בין בתמורה ובין שלא בתמורה.

<אתי בנדלר: זאת צריכה להיות הוראה קטיגורית כשצריך להסמיך כמובן את המועצה לקבוע מה לא ייחשב כפרסומת אגב.

<אתי בנדלר: אני אתן לכם את הדוגמאות המוכרות כאשר מתעכבים על פחית משקה של חברה מסוימת וזה חלק מהעלילה באופן שמשתלב באופן סביר ולא שולם עבור כך שהפחית תוצב בדרך מסוימת ולא מתעכבים עליה, וזה לא נחשב לפרסומת אגב, אבל אם זה לא עונה לכללים שתקבע המועצה, כפי שהצגתי כרגע, זה יהיה אסור בכל שידורי תאגיד השידור המסחרי.

<אתי בנדלר: אני מציעה לגבי כל אחת מהמדיות להסמיך את המועצה לקבוע את הכללים ואני רוצה להתעכב כרגע בעיקר בנושא של הודעות חסות.

<אתי בנדלר: העיקרון שנקבע הוא שבשידורי הטלוויזיה אין הודעות חסות.

<דנה נויפלד: יש.

<אתי בנדלר: סליחה.

<אתי בנדלר: בשידורי הטלוויזיה אין פרסומת אלא הודעות חסות ותשדירי שירות בלבד.

<אתי בנדלר: כשנקראה ההגדרה של הודעות חסות בישיבה הקודמת, רואים בעקוב אחר שינויים את השינויים שמוצעים כאן לעומת הנוסח הקודם.

<אתי בנדלר: נמחקו המלים "בדרך של הקרנת שקופית או קריאת האמור בה".

<אתי בנדלר: בצדק נמחקו המלים האלה כי נאמר שהיום במדיות החדשות או עם התקדמות הטכנולוגיה, אין טעם להתייחס דווקא לשקופית.

<אתי בנדלר: אבל לא בא שום דבר אחר במקום.

<אתי בנדלר: כאשר מדובר על שקופית, זה ברור, זה משהו מובחן מהשידור עצמו או מהתכנית עצמה בטלוויזיה.

<אתי בנדלר: משך ההקרנה של זה, ברור שהוא מוגבל כי כמה זמן אפשר להקרין שקופית?

<אתי בנדלר: בנוסח אני מבקשת מכם עכשיו שתקראו שוב את הנוסח ותראו שבעצם קשה מאוד בסופו של דבר להבחין בין הודעת חסות לבין פרסומת.

<אתי בנדלר: אם הנוסח הזה יאושר, הודעת החסות תהפוך לסוג של פרסומת, כמעט פרסומת שלמה.

<דנה נויפלד: לא נכון.

קארין אלהרר: גברתי מכוונת לכך שהסקרולרים הם בעצם סוג של פרסומת?

<אתי בנדלר: בהחלט.

<אתי בנדלר: אם תחשבי כרגע על באנר שרץ לכל אורך התכנית, את תראי שזה עונה על ההגדרה של הודעת חסות כפי שהיא מופיעה כאן.

<אתי בנדלר: אני משוכנעת שלא לזה הייתה הכוונה.

<אתי בנדלר: לכן אני מציעה שתהיה הגדרה שייאמר קודם כל ציון למשך זמן קצר או למשך זמן שהוועדה תאמר מהו הזמן המקסימלי.

<אתי בנדלר: צריך לקבוע כמה זמן זה יהיה ובנוסף לכך שהודעות החסות שישודרו במובחן או בנפרד, להשתמש במלים האלה, מהמשדר או התכנית שגורם החוץ משתתף במימונה, כדי שיהיה ברור למה הכוונה כאן ולא עם השמטת המלים האלה לאפשר פרסומת במלים אחרות.

<אתי בנדלר: אני אעיר אחר כך אולי עוד הערות, אבל אלה שתי ההערות העיקריות שרציתי להעיר בשלב זה.

<יאיר טרצ'יצקי: שתי שאלות בהקשר הזה.

<יאיר טרצ'יצקי: יש תופעה שלמעשה הפרסום הסמוי מתחיל לקבל תצורה לא רק של פחית קולה שמופיעה ואז מתמקדים בה, אלא מצב שבו למעשה מגיעה חברה מסחרית ומממנת הפקה של תכנית שגם אם היא ספציפית, שם המותג לא עולה בשום מצב אבל כאילו עונה על ערכי המותג.

<יאיר טרצ'יצקי: זה יכול להיות למשל חברת תרופות שמממנת סרט תיעודי שעוסק בכמה גרוע לא להשתמש בתרופות או דברים כאלה.

תמר זנדברג: קק"ל שמממנת תכנית טיולים.

<יאיר טרצ'יצקי: נכון.

<יאיר טרצ'יצקי: יש עכשיו תכנית חדשה בערוץ 2 שעוסקת בבן אדם שזכה בפיס או משהו בסגנון ואין לי מושג אם יש שם מעורבות של פרסום סמוי או לא.

<יאיר טרצ'יצקי: לכן יכול להיות שצריך כאן להבחין - ואני לא בטוח אם החוק עושה את זה ולכן אני מעלה את זה כשאלה - לא רק בחיפוש אחר המסרים אלא חיפוש אחר המימון.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מניח שכל התכניות שיופקו בתוך רשות השידור, הבעיה תהיה פחותה אבל ברגע שמתחילים להוציא החוצה ומקבלים מוצר מוגמר, לפעמים קשה לדעת מי מעורב במימון של התוכן.

<יאיר טרצ'יצקי: להדגיש שלמעשה שום גוף מסחרי לא יוכל להיות מעורב במימון של תכנים שישודרו בשידור הציבורי ויכול להיות שהחוק עושה את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני לא יודע.

<יאיר טרצ'יצקי: העניין השני הוא לוודא שלמעשה לתאגיד השידור הציבורי או למנכ"ל יש את האפשרות לדרוש שקיפות מהמפיקים החיצוניים ברמה של ממש לקבל עד הסוף דוחות של איך זה מומן, אם התקבל כסף מגורמים חיצוניים, כן או לא.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שזה משהו שיוכל לעזור במניעת זליגת תכנים פרסומיים שלפעמים אי אפשר לשים עליהם את האצבע.

<יאיר טרצ'יצקי: כאשר מתמקדים יותר מדי פעמים בקופסת קורנפלקס, אפשר לדעת את זה, אבל כאשר למעשה כל הנרטיב של התכנית הוא משהו שמכוון למקום אחד שנובע מאינטרס מסחרי, קשה לשים על זה את האצבע מלבד בדוחות.

<יאיר טרצ'יצקי: שוב, אני שואל כי אני לא יודע אם החוק עושה את זה, אבל אם לא, ראוי שזה יהיה.

קארין אלהרר: הערה חשובה.

<אתי בנדלר: זאת הרחבה של ההצעה בדבר מסר פרסומי.

<גדי בן יצחק: אני שוב בפיצול.

<גדי בן יצחק: אני לא בטוח שאני מדבר כרגע כל כך כעיתונאי ועל דעתי.

<גדי בן יצחק: ודאי אני לא אוהב פרסומת ולא בשידור ציבורי, אבל בהתחשב באופן החוק ובעובדה שנצטרך להתמודד בתחרות חופשית עם תחנות אחרות, אני פשוט תוהה למה המחוקק לא יסמוך על המועצה שיודעת לקרוא טוב מאוד מה זה שידור ציבורי ולא להיכנס לשטחים לא לה.

<גדי בן יצחק: אי אפשר לבוא ולהציע למישהו שאמור לנהל אותי אחר כך ולומר לו ממש כל מה שלא מותר לנו וכן קורה אצל השכנים.

<גדי בן יצחק: אם זאת תחרות חופשית, אז תחרות חופשית ואני סומך על הבחירה שתהיה לשר או לנשיא בית המשפט העליון או לשניהם.

<גדי בן יצחק: הם יבחרו ביחד מועצה נהדרת והם ידעו להתמודד עם הסוגיה הזאת.

<גדי בן יצחק: לשים מעכשיו חסמים בלי סוף, זה רק גורם להתפלפלות.

<גדי בן יצחק: בהכירי את השטח, תראו, זה שזה שידור ציבורי, אני רוצה להבין למה בשידורים לילדים ברדיו היום מותרת פרסומת ואנחנו מתפלפלים על מה יקרה בחדשות ברשות הציבורית החדשה.

עליזה לביא: הנושא של פרסום פרסומות, בתוך עמנו אנחנו חיים.

עליזה לביא: לצערי הרב הרבה מאוד פעמים ההחפצה היתרה נעשית כלפי מגדר אחד וזה כלפי נשים.

עליזה לביא: זה נכון לגבי פרסום גם בחדשות המסחריות וגם בחדשות הציבוריות ובעוד ועוד.

עליזה לביא: אנחנו מכירים את עמנו ויודעים שאחת התעשיות היותר מפותחות בישראל היא תעשיית הפרסום.

עליזה לביא: היום, כשיש לנו גם את המדיה המקוונת, הפרסומות האלה, גם אחרי שמורידים אותן וגם אחרי שמתקנים אותן – ראו לדוגמה את הפרסומת העלובה של חברה ממשלתית, למשל הדואר והפרסומת הפוגענית שלמעשה הונצחה במקוונת - ולכן מאחר ואנחנו מכירים את המציאות הישראלית ובתוכה אנחנו חיים, וזאת הזדמנות לתקן, ובטח בשידור ציבורי שהוא אמור באמת בסופו של דבר להיות ראש חץ, מודל לחיקוי ומקרין על שיח נכון, ראוי, מאפשר ומכבד, הייתי מבקשת ממך גברתי היושבת ראש, לאחר סעיף 59א, להוסיף סעיף קטן, 59א(א) ובו יוקם צוות קבוע שתפקידו לבקר את תכני הודעות החסות, תשדירי פרסומת ותשדירי שירות ולוודא התאמתם לערכים המוגנים בסעיף 59א.

עליזה לביא: לאחר מכן, סעיף קטן, 59א(ב): לצורך פרשנות סעיף 59א – ואני מבקשת, כל פרשנות של המושגים, הטעם הטוב, רגשות הציבור, תהיה תוך מתן דגש מיוחד למניעת התייחסות מבזה או מפלה על רקע מגדר, על רקע מין, נטייה מינית, מעמד אישי, היריון, טיפולי פוריות, טיפולי הפריה חוץ גופית, הורות, גיל, גזע, דת, לאום, ארץ מוצא, השקפה, מפלגה או היות האדם בעל מוגבלות פיזית או נפשית.

עליזה לביא: תודה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: מיקי.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להעיר שלא נצא רוצים לברך אבל נצא מקללים.

מיקי רוזנטל: אני חושב שאסור בחוק באופן גורף לקבוע את הכללים.

מיקי רוזנטל: למשל, הדוגמאות שיאיר הביא, וכולן נכונות, שהיום התחכום של הפרסום הסמוי הוא גדול מאוד, אבל אני אתן דוגמה גם הפוכה רק כדי לסבר את האוזן ולומר: עושים למשל סרט עלילתי והסרט נעשה בהפקה ישראלית-צרפתית ושם יש גורם מסחרי שעומד מאחורי העניין הזה.

מיקי רוזנטל: אם נעשה איסור גורף על התערבות של גורמים מסחריים בתוך תכנים, אנחנו עלולים לייצר נזק בלתי מידתי לצורך הראוי שאנחנו כאן רוצים לייצר.

מיקי רוזנטל: לכן לא הייתי אוסר את זה באופן גורף בחוק אלא נותן את המוטיבים המרכזיים, את הגייד ליינים שאסור פרסום סמוי וכולי.

עליזה לביא: אנחנו לא מבקשים איסור גורף.

מיקי רוזנטל: אני לא מתקשר להסביר את עצמי.

מיקי רוזנטל: אני אסיים ואחר כך תגידו למה אני מדבר שטויות.

מיקי רוזנטל: אני הייתי אומר שלצורך העניין הזה יהיה שיקול דעת של המועצה שתקבע כללים ולא נאסור את זה באופן גורף מפני שאם נאסור את זה באופן גורף, נתתי דוגמה איך אנחנו יכולים לייצר נזק לתעשיית הטלוויזיה והקולנוע הישראלי.

מיקי רוזנטל: אם אסור, אסורה התערבות או שיתוף פעולה עם גורם מסחרי, כשאנחנו נרצה להפיק סרט בקופרודוקציה, ועושים את זה הרבה מאוד, לכאורה זה גורם מסחרי ומפיק פרטי בחוץ לארץ ואסור לעשות אם נעשה איסור גורף.

מיקי רוזנטל: לכן אני מזהיר מפני זה.

<אתי בנדלר: יש לכך שתי תשובות.

<אתי בנדלר: האחת, אם תקרא את הסיפא לסעיף 60א המוצע, נאמר בפירוש שלא יראו כמסר פרסומי מתן תודה או שילוב פרסים בהתאם לכללים שקבעה וכולי.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, מתן תעודות, קרדיט, בוודאי שזה מותר.

<אתי בנדלר: שנית, אפשר גם הודעות חסות.

מיקי רוזנטל: אני לא דיברתי על זה.

מיקי רוזנטל: אני דיברתי על משהו אחר.

מיקי רוזנטל: העלה יאיר דוגמאות שהיו בעבר, דוגמאות לא מעטות, שגם גורמים מסחריים וגם עמותות שכוונותיהן טובות מימנו סדרות ותכניות טלוויזיה למכביר מקרן קיימת ועד גופים מסחריים שאומרים שזה בליין שלנו, אנחנו רוצים לממן.

מיקי רוזנטל: למשל, חברות הסלולר רצו לממן סרט שיבדוק באופן עצמאי למה ריבוי האנטנות לא מזיק או כן מזיק והן אמרו שהן לא יתערבו בזה.

קארין אלהרר: אתה רוצה סוג של פרטים כאלה בשידור הציבורי?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: אני מסביר.

מיקי רוזנטל: את זה אנחנו רוצים למנוע אבל שוב אני מסביר שאם אנחנו נעשה איסור גורף, שאסור מימון או התערבות של כל גורם מסחרי, נתתי דוגמה איך האיסור הגורף הזה עלול לפגוע בתעשייה עצמה.

מיקי רוזנטל: ולכן האיסור צריך להיות איסור אבל למועצה צריך להיות שיקול דעת כי אחרת אתם עושים כאן

מיקי רוזנטל: תוכנת מחשב ולא עושים כאן חוק שאנשים אמורים גם לפעול על פיו ובמיוחד לייצר תכנים על פיו.

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד.

<דנה נויפלד: אני חושבת שיש כאן שני דברים ואם הבנתי את חבר הכנסת רוזנטל, הוא מתכוון לכך שיש הרבה גורמים – לדוגמה קרנות או גופי הפקה – שעושים שיתופי פעולה גם בארץ וגם בחוץ לארץ והם מממנים קופרודוקציות למיניהן ואת זה הוא מבקש לא לאסור.

מיקי רוזנטל: ודאי.

עליזה לביא: אני לא חושבת שאנחנו מדברים על זה.

עליזה לביא: אנחנו לא מדברים על זה.

מיקי רוזנטל: זה לא משנה.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו אוסרים באופן גורף, אנחנו אוסרים גם על זה.

עליזה לביא: אנחנו אוסרים פרסום.

קארין אלהרר: אני מבקשת לתת לעורכת הדין נויפלד להשלים.

קארין אלהרר: אני לא הבנתי מה היא רוצה לומר.

<דנה נויפלד: הסעיף שמדבר על מסר פרסומי, הוא מדבר על מטרה לקדם מוצר או שירות.

<דנה נויפלד: אני רוצה כן להסכים למשהו שאמר חבר הכנסת רוזנטל במובן הבא.

<דנה נויפלד: צר לי להגיד את זה כי זה עיסוקי המרכזי בימים אלה אבל החקיקה לא יכולה לפתור הכול וגם לא צריכה להתמודד עם הכול, כיוון שהחיים הם כאלה שצריך לאפשר את הגמישות גם למודלים חדשים של מימון שפתאום מתפתחים.

<דנה נויפלד: כאשר כתבו את הסעיפים שהיועצת המשפטית הקריאה, שדיברו על פרסומת מוסווה, גלויה או פרסומת אגב, דיברו על דברים אחרים מאלה שאנחנו ניסינו לבטא במסר.

<אתי בנדלר: גם וגם.

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: הסעיפים האלה נכתבו בשנות ה-90 ולא היה תוכן שיווקי או פרסום סמוי במובנים שיש היום.

<דנה נויפלד: כאשר דיברו על פרסומת סמויה, על ה-פרודקט פלייסמנט של הקוקה קולה שאנחנו מפרסמים אותה שוב ושוב כתוכן שיווקי, זה פרסום סמוי במובן – לא נעים לי לומר – הפרימיטיבי ביותר כאשר היום השיטות הן מתוחכמות יותר, הן משתנות כל הזמן, הן רחבות יותר, הן משלבות בין מדיות, יש עבודות דוקטורט שנכתבות בתחום.

<דנה נויפלד: זאת לא פרסומת אגב שאת מדברת עליה במובן הזה.

<דנה נויפלד: לכן הסעיף שאנחנו ניסחנו, ניסינו להביא משהו רחב יותר שאומר שכל תוכן שבא לקדם שירות המוצר, לאו דווקא פרסומת במובן שאנחנו מדברים עליה אלא מסר שיכול להיות שלילי או יכול להיות חיובי, או יכול להיות בכל צורה שהיא שמקדמת מוצר או שירות, הוא אסור.

<דנה נויפלד: אנחנו ניסינו לכוון למשהו רחב יותר מכפי שאת הצגת.

<דנה נויפלד: במענה לדבריו של חבר הכנסת רוזנטל.

<דנה נויפלד: אני לא חושבת שהסעיף הזה נועד למנוע השקעות של קרנות או גופים שעוסקים בהפקה או גופים שזה תפקידם לעסוק בהפקה ובהשקעת כספים כמו קרנות, כמו קופרודוקציות.

מיקי רוזנטל: אני אגיד לך מניסיוני מה קורה בעולם ולכן זה חשוב שהנקודה תהיה מובנת.

מיקי רוזנטל: חברת סוני למשל מתקשרת עם מפיק פרטי, מפיק סרטים לגיטימי ומוכר.

מיקי רוזנטל: מה שאני מספר לכם זה סיפור אמיתי.

מיקי רוזנטל: הם מייצרים סרט שהוא לגמרי לגיטימי על איך ילדים מתמודדים עם טכנולוגיה חדשה.

מיקי רוזנטל: הסרט לא נעשה במימון של סוני.

מיקי רוזנטל: סוני התקשרה עם מפיק פרטי וזה התגלה רק בדיעבד, אבל זה נראה כמו קופרודוקציה הכי לגיטימית בעולם.

מיקי רוזנטל: מצד אחד אנחנו אומרים שזה אנחנו לא רוצים שיהיה.

תמר זנדברג: בדיוק.

מיקי רוזנטל: יפה מאוד.

מיקי רוזנטל: מצד שני, יש הרבה מאוד סרטים במדינת ישראל, כמעט כל הסרטים שאנחנו עושים כאן, שנעשים בשיתוף פעולה עם מפיקים פרטיים בחוץ לארץ.

מיקי רוזנטל: אם אנחנו אוסרים באופן גורף התקשרות של גורם מסחרי בתוך התכנים בלי - - -

קארין אלהרר: אני לא רוצה למנוע התקשרות של גורם מסחרי.

רינה פרנקל: הדברים האלה מאוד קשים לאכיפה.

קארין אלהרר: אני באמת לא חושבת שהשידור הציבורי, בשונה מהשידור המסחרי, צריך לתת זמן מסך לפרסום גם אם הוא סמוי.

מיקי רוזנטל: חס וחלילה.

מיקי רוזנטל: אני האחרון שרוצה בזה.

מיקי רוזנטל: אני נלחם בדבר הזה שנים.

מיקי רוזנטל: אין בכלל שאלה.

מיקי רוזנטל: אני רק אומר שלא נשפוך את התינוק עם המים ולכן צריך להיזהר כאן.

קארין אלהרר: אם אתה לא תעגן את זה, אתה תיפול בזה.

תמר זנדברג: יש לזה פתרון מאוד פשוט.

תמר זנדברג: אנחנו עוסקים בנושא של פרסום גלוי ואחר כך סמוי ואחר כך משתמע.

תמר זנדברג: אנחנו עוסקים בסעיפים של פרסום וציינו כאן, גם משרד התקשורת וגם היועצת המשפטית, מה הדרכים המתפתחות והמתוחכמות בהן אפשר לאסור פרסום.

תמר זנדברג: אלה שני דברים שונים.

תמר זנדברג: פעם אחת זה לתת גם הוראות בחוק וגם שיקול דעת למועצה להכריע מהו פרסום ובעיני התערבות בתוכן, בכל המקרים שציינת, היא עונה להגדרה של פרסום ולכן במצב כזה היא נופלת תחת גדר ההגדרה של פרסום ולכן תחת גדר הוראות החוק האלה ולכן תיפסל.

תמר זנדברג: לעומת זאת, זה שגוף מסחרי או אחר מקים קרן לתמיכה בקולנוע או לתמיכה בהפקות טלוויזיה ונותן כסף, ואת הכסף מחלקת מועצה ציבורית ששופטת לפי התוכן ואין התערבות של הגוף המסחרי, הגם שהוא נתן כסף בתוכן המשודר, זה לא ייפול תחת גדר הסעיפים האלה ולכן זה לא יזכה להגדרה של פרסום ולכן לא תהיה שום בעיה.

מיקי רוזנטל: אבל לא דיברתי על קרנות ציבוריות.

תמר זנדברג: גם לא ציבוריות.

תמר זנדברג: גם אם סוני או דיסני לצורך העניין, דיסני היא חברה מסחרית שמטרתה להשיג רווחים כשרוב הרווחים שלה לא מגיעים לא מהטלוויזיה ולא מהקולנוע אלא הם מגיעים מהמוצרים.

תמר זנדברג: זאת עובדה.

תמר זנדברג: אגב, יש גם עדויות על כך שחלק מהסרטים נוצרו למטרות המוצרים.

מיקי רוזנטל: לצורך העניין, אי אפשר יהיה לשדר את המונדיאל.

מיקי רוזנטל: למה?

מיקי רוזנטל: כי מי שמפיק את המונדיאל הוא גוף מסחרי שקוראים לו פיפ"א.

מיקי רוזנטל: פיפ"א משלבת המון תכנים מסחריים בתוך השידורים שלה.

מיקי רוזנטל: אתם רואים כדורגל, אתם רואים הרבה תכנים מסחריים.

מיקי רוזנטל: לפי החוק שלכם בניסוחו היום, אסור לשדר את שידורי המונדיאל.

מיקי רוזנטל: נקודה.

מיקי רוזנטל: יותר ברור מזה?

רינה פרנקל: אותו דבר לגבי כל השידורים שקשורים לכדורסל, לכדורגל ולכל דבר אחר כי גם שם יש תשדירים.

רינה פרנקל: אז מה, לא נשדר?

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שכולנו מקבלים גירוד מהצורך שיהיה בכלל איזה סוג של חסויות בשידור הציבורי.

איתן כבל: כנקודת מוצא.

איתן כבל: בכל השיח שניהלנו כאן אמרנו מה פחות אנחנו רוצים שיקרה.

איתן כבל: גם שר התקשורת הביע זאת והתייחס לזה יותר מפעם אחת.

איתן כבל: למה אני חושב שחשוב לשים כמה שיותר גדרות.

איתן כבל: זה לא כדי לכבול את ידם של מקבלי ההחלטות אלא כדי שלא ייגרם המצב של בפני עיוור לא תיתן מכשול.

איתן כבל: בסופו של עניין, כשאתה מנהל עסק ואתה זקוק כל הזמן לכסף, כל הזמן אתה עלול למצוא את עצמך בתוך אותו אתגר שבו אתה מגרד את כף היד ואומר, שטויות, זה בקטנה.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר שאנחנו עוד לא בסוף החוק.

איתן כבל: אנחנו בתהליכים מנסים לבנות פלטפורמות.

איתן כבל: מה לעשות, ואני אומר לכם את זה ולא בפעם הראשונה, העבר עם האגרה, הוא עם צריבה כל כך גדולה בקרב מי ששותף לזה, בהתנהלות, ואני מדבר הרבה מעבר לעובדים אלא מבחינת ההנהלה.

איתן כבל: לכן אני סבור שכן צריך לשים גדרות וכן לקבוע נקודות כניסה ולא לכבול לגמרי את ידם של מקבלי ההחלטות כי בסופו של עניין אף אחד לא יסכים לבוא ולנהל משהו שהוכתב לו כבר הכול בתוך חקיקה, ועוד נחזור לסעיף 65 כי שם בכלל הסיפור הגדול.

קארין אלהרר: אמרתי בתחילת הדיון שיש תמורות בסעיף הזה.

קארין אלהרר: רק לנקודה הזאת חשוב להבהיר שאין כאן שום כוונה לכבול.

קארין אלהרר: יש כאן כוונה לתת מתווה והמתווה הזה אומר שאנחנו רוצים שידור ציבורי נקי מפרסומות ונקי מפרסומים סמויים.

קארין אלהרר: אני חושבת שאין דבר נכון יותר מהדבר הזה.

קארין אלהרר: עדיין יש למועצה את הסמכות לקבוע כללים בעניין.

<דנה נויפלד: אני חושבת שהרעיון של הדיווח, גם על חברות ההפקה החיצוניות כמו שיאיר הציע לעניין מקורות המימון, ככל שיש מקור נוסף כי הרי החברות האלה מקבלות תשלומים מהגוף החדש כדי לעשות את ההפקה, אלא אם כן זאת קופרודוקציה, שיהיה ביטוי.

<דנה נויפלד: אני צריכה לחשוב סעיף שיחייב דיווח לעניין הזה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, אם יש מקור מימון נוסף.

מיקי רוזנטל: מי הגורמים שמעורבים ובאישור המועצה.

<אתי בנדלר: אישור המועצה?

<דנה נויפלד: לא המועצה.

<דנה נויפלד: מהמנכ"ל.

מיקי רוזנטל: לא אכפת לי.

<אתי בנדלר: מה עושים עם הדיווח הזה?

<אתי בנדלר: מי ידע על הדיווח הזה חוץ מהמנכ"ל?

מיקי רוזנטל: לטעמי זאת צריכה להיות המועצה.

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: המועצה לא עוסקת בזה.

מיקי רוזנטל: הרעיון שדנה מציעה כאן מקובל וגם ראוי.

מיקי רוזנטל: אם אתה מתקשר עם גוגל, הוא מדווח לך על כל הגורמים המסחריים אתם הוא מתקשר או פרסום סמוי כזה או אחר - - -

<דנה נויפלד: פרסום סמוי יהיה אסור גם על מי שאתה מתקשר אתו.

מיקי רוזנטל: עמותה שילמה כסף לאורלי וגיא והם עשו סדרה לטובת הציבור דבר עליו אין עוררין.

קארין אלהרר: אבל היא לא גוף למטרות רווח.

מיקי רוזנטל: זה לא משנה.

מיקי רוזנטל: קרן קיימת היא גוף למטרות רווח?

מיקי רוזנטל: לא.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: היא למטרות רווח.

מיקי רוזנטל: אני מנסה לומר כאן שיש גוף כדי שלא נגרום נזק לשידור הציבורי ויחד עם זה יהיו מנגנונים כאלה שהחוק יישמר.

קארין אלהרר: נזק אנחנו בטוח לא רוצים לגרום.

מיקי רוזנטל: אני יכול לקבל אישור לדבר על משהו אחר?

מיקי רוזנטל: אני חייב ללכת לנהל ועדה.

קארין אלהרר: באופן חריג.

מיקי רוזנטל: אני אודה לך אם תאפשרי לי.

קארין אלהרר: אני לא יכולה לסרב לך.

מיקי רוזנטל: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: אני מבקש לומר את הדברים כי אני אומר אותם גם מניסיוני.

מיקי רוזנטל: אני מבקש לדבר בקצרה ובפרגמנטים על סוגיית המנכ"ל, העורך הראשי ויושב ראש חטיבת החדשות.

מיקי רוזנטל: אני מדבר על זה גם מניסיוני.

מיקי רוזנטל: אני הייתי ראש מערכת החדשות וסגן ראש "ידיעות אחרונות".

מיקי רוזנטל: הייתי סמנכ"ל התוכן של חברת החדשות של ערוץ 2 וניהלתי חברת הפקות פרטית כך שיש לי ניסיון רב בעניין.

מיקי רוזנטל: השיח שדיברנו עליו עד עכשיו בנושא העורך הראשי, האם זה צריך להיות המנכ"ל או ראש חטיבת החדשות וכולי וכולי, התייחס קודם כל רק להיבט המשפטי-פלילי, את מי אפשר לתבוע וכולי.

מיקי רוזנטל: אני רוצה בדקה לדבר על הצד המשמעותי החיובי.

קארין אלהרר: לא מדויק.

מיקי רוזנטל: בדיונים שאני הייתי ולא הייתי בכולם.

מיקי רוזנטל: תפקידו של העורך הראשי ושל החדשות או של כל גוף הוא משמעותי מאוד ביצירת התכנים, באופי של הגוף, בנרטיב של הגוף ובאתוס של הגוף, על אחת כמה וכמה גוף כמו רשות השידור.

מיקי רוזנטל: אני מבין שאנחנו מתקשים בחוק להפריד או לאפשר שהמנכ"ל עצמו יבוא מתחום התוכן וכדי להרחיב את מגוון האנשים שיתמודדו על התפקיד אנחנו מאפשרים גם לאדם עם ניסיון ניהולי להיות מנכ"ל.

מיקי רוזנטל: לפיכך מתחייב שנעשה חלוקה של תפקיד העורך הראשי כדלקמן.

מיקי רוזנטל: אני מציע ואני אסביר.

מיקי רוזנטל: המנכ"ל יהיה העורך הראשי של כל תכניות השידור הציבורי, כולל דרמות וכולי.

מיקי רוזנטל: יושב ראש חטיבת החדשות יהיה העורך הראשי של החדשות כמובן, של כל שידורי האקטואליה ושל הענף הדוקומנטרי.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה מתחייב גם מתוקף העצמאות שנדרשת בהחלטות.

מיקי רוזנטל: במבנה הנוכחי של החוק, המנכ"ל גם אחראי להיבט העסקי ולכן אנחנו רוצים שהוא יבוא מהמקום הניהולי.

מיקי רוזנטל: אותו אדם מכיל בתוכו את שני הכובעים, יושב תחת שני כובעים, גם הניהול העסקי המוצלח של התאגיד וגם הניהול התוכני, אנחנו מביאים אותו לידי קונפליקטים שהם כמעט בלתי אפשריים שיכולים להתקיים באדם סביר שרוצה להישאר הוגן כי הדברים האלה סותרים זה את זה.

מיקי רוזנטל: לפיכך ראוי שכל ההחלטות החדשותיות וענייני האקטואליה יעברו לכובע אחר במהותם.

מיקי רוזנטל: שבעתיים זה נחוץ במדינה כמו שלנו בה מערכת הלחצים היא מאוד מאוד גדולה על ראש מערכת חדשות כלשהי והלחצים לא באים רק מהתחום המסחרי והם גדולים מאוד.

מיקי רוזנטל: במקרה הזה הם באים גם מהתחום הפוליטי.

מיקי רוזנטל: אי היכולת אפילו התיאורטית לשים חומה סינית בין הפוליטיקאים – כי הרי בסוף מישהו צריך להיות אחראי על הדבר הזה שנקרא התאגיד הציבורי – לשים חומה סינית מוחלטת בין המנכ"ל והמועצה והתאגיד לבין הפוליטיקאים, מחייבת שיהיה אדם לו יהיה שיקול דעת עצמאי בעניין החדשות והסיקור השוטף, כולל הסיקור של הפוליטיקאים.

מיקי רוזנטל: יש כאן שלושה אלמנטים ואני אומר את הדברים בפרגמנטים.

מיקי רוזנטל: ראשית - העצמאות, שנית – היצירה של התכנים באופן חיובי.

מיקי רוזנטל: להיות עורך ראשי של חדשות בתאגיד בסדר גודל כזה, זה לקבל אלפי החלטות קטנות ביום אבל שתיים, שלוש, ארבע החלטות מאוד מאוד מהותיות ביום.

מיקי רוזנטל: זה דורש ידע גדול מאוד בהבחנה מה הם מקורות, איך מאמתים ידיעה, משקלה של הידיעה באקטואליה שלנו.

מיקי רוזנטל: זה מחייב הרבה מאוד ידע שספק אם אדם שלא עוסק רק בדבר הזה, יש לו הרבה מאוד אחריות נוספת כמו המנכ"ל שאחראי על כלל הערוץ, יכול להתמודד אתם בהצלחה.

מיקי רוזנטל: לפיכך, עם האחריות באה גם הסמכות ולכן לטעמי אנחנו חייבים להחליט שיש שני עורכים ראשיים לצורך העניין כאשר כאמור אחד הוא בענייני חדשות ואקטואליה והשני ליתר המטלות של הערוץ הזה.

מיקי רוזנטל: תודה רבה ששמעתם אותי.

<אתי בנדלר: כדי להשלים את התמונה.

<אתי בנדלר: אם אתה מבקש שמנהל חטיבת החדשות יהיה עורך ראשי בתחום חדשות, אקטואליה והזכרת קודם גם דוקו, האם אתה מציע גם דרך מיוחדת למינויו או להפסקת עבודתו?

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: אמרתי את זה בישיבות הקודמות.

מיקי רוזנטל: אמרתי שצריך לעניין זה שמשרתו תהיה מובטחת והוא לא יהיה תלוי באיזו החלטה שרירותית ושיקול דעתו יושפע מעתידו המקצועי או העסקתו.

מיקי רוזנטל: לכן צריך להיות גם מנגנון הבחירה שצריך להבטיח שייבחר האיש הכי נכון וגם המנגנון של פיטוריו או סיום עבודתו צריך להיות כמובן באיזו רשת ביטחון כזאת שתבטיח ששיקול הדעת העצמאי שלו יישמר לכל אורך הדרך.

קארין אלהרר: בעניין הזה יש לי הצעה איך לשמור על עצמאותו ושיקול דעתו.

קארין אלהרר: אני אשמח להציג אותה כאשר נגיע לחלק הזה בדיון.

מיקי רוזנטל: אני מצטער, אני חייב ללכת לנהל ועדה אחרת.

מיקי רוזנטל: תודה רבה שהקשבתם לי.

קארין אלהרר: אני רוצה לחזור לפרסומות.

קארין אלהרר: אנחנו נדבר באריכות על נושא המנכ"ל.

קארין אלהרר: אופיר טל, בבקשה.

<אופיר טל: יש לי שאלה.

<אופיר טל: בנוסח שאנחנו שקיבלנו בסעיף 59ב נאמר "וכן להכינה ולהעסיקה וכולי" שזה להבדיל מסעיף 56, שם זה כן אפשרי.

<קריאה: אתה מתכוון לסעיף 58.

<קריאה: ולהפיקה באמצעות החטיבה המסחרית.

<אופיר טל: בסעיף 56(6) כתוב ש"תאגיד השידור הציבורי רשאי לשדר שידורי פרסומת תמורת תשלום וכן... ולהפיקם באמצעות החטיבה המסחרית".

<קריאה: גם ב-58(ב).

<אופיר טל: משום מה זה נמחק.

<אתי בנדלר: יש את הסעיף הכללי שאפשר להפיק בחוץ.

<אתי בנדלר: ההחלטה החיצונית צריכה להתייחס לכל אחד.

<אופיר טל: הנוסח לא מונע הפקה בחוץ.

<אופיר טל: השאלה היא למה למנוע הפקה בפנים.

<דנה נויפלד: בחטיבה המסחרית כתוב בין בעצמו ובין באמצעות אחר.

<דנה נויפלד: אני הסברתי את זה אתמול.

<דנה נויפלד: הבאנו סעיף חדש והסעיף מדבר על שינוי בקונספט.

<דנה נויפלד: לכן נמחק "וכן להכינם ולהפיקם באמצעות החטיבה המסחרית" ונוסף סעיף 60.

<דנה נויפלד: סעיף 60 מאפשר לחטיבה המסחרית, בין בעצמה ובין באמצעות אחר, להיות אחראית להפקה ומכירת זמן שידור עבור הודעות, פרסומות ותשדירי שירות.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: הוא בסך הכול העיר שבסעיף 59ב, בסיפא, שכחתם למחוק את המלים.

<דנה נויפלד: לא נכון.

<דנה נויפלד: מחקנו.

<קריאה: בנוסח החדש זה נמחק.

<אופיר טל: ב-56 לא מחקתם.

קארין אלהרר: בנוסח שהיא מחזיקה, זה מחוק.

<דנה נויפלד: אתה צודק.

<דנה נויפלד: אני אמרתי בדיון שיכול להיות שצריך לעשות התאמות.

<דנה נויפלד: מחקנו ב-58 ולא מחקנו ב-56, אבל אמרתי אתמול בדיון שבגלל שהוספנו את הסעיף הזה - - -

<אופיר טל: אמרתי שזאת שאלה.

<דנה נויפלד: אין שאלה.

קארין אלהרר: תודה.

<עידן אור: אני רוצה להגיד לגבי הפרסומות.

<עידן אור: חבר הכנסת רוזנטל לא נמצא כאן אבל לצערנו הקולנוע מחוץ לחוק הזה כך שאין עניין בו.

<עידן אור: רשות השידור לא רשאית להשקיע כסף בקולנוע ישראלי ובכלל, כך שאין לזה משמעות.

<עידן אור: כמובן לצערנו.

<עידן אור: רק לחדד את הדוגמאות של מה שחבר הכנסת רוזנטל התכוון אליהן.

<עידן אור: לצורך העניין, כמי שמתעסק – אני לא רואה הרבה אנשים בחדר שעוסקים – ביום יום בטלוויזיה, כאן אלה דיונים אקדמיים, אבל אנחנו נמצאים בשטח.

<עידן אור: לצורך העניין, סתם דוגמה.

<עידן אור: לפעמים קורה שבסדרת דרמה הדמויות צריכות לנסוע ממקום למקום ברכב.

<עידן אור: מה קורה כאשר מצלמים את הרכב?

<עידן אור: מה קורה אם חברת פז'ו נותנת רכב לצילומים והרכב מצטלם?

<עידן אור: האם זאת נקראת פרסומת?

<עידן אור: האם זאת לא פרסומת?

<עידן אור: האם זה אסור לפי החוק הזה?

<עידן אור: זה מותר?

<עידן אור: אולי לא ייסעו במכוניות אלא ילכו רק ברגל.

<עידן אור: אני מדבר אתכם על הפרקטיקה בשטח.

קארין אלהרר: לפי היועצת המשפטית, יש פסיקה ארוכה.

<אתי בנדלר: יש הנחיות ויש פסיקות בקשר לעניין הזה, אם זה משתלב באופן טבעי או לא משתלב באופן טבעי, אם אתה מתעכב דווקא על הלוגו או שזה מצטלם אגב.

<אתי בנדלר: זה ברור.

<עידן אור: הפסיקות הן עורכות התוכן של הדיון?

<אתי בנדלר: בוא נגיד שאם פז'ו משתתפת לצורך העניין בבימוי, האם במידה והיו נוהגים בסוזוקי היית מצלם את המכונית באותה צורה כפי שצילמת את המכונית של פז'ו.

<אתי בנדלר: למשל.

<אתי בנדלר: או שנתת איזשהו הדגש מיוחד לצילום המכונית כדי שידעו שיש כאן פז'ו.

קארין אלהרר: מוסר השכל, קראו את הפסיקה לפני ההפקה.

<נגה בריינס: ברור לחלוטין שסרט דוקומנטרי שמשתמש בתוכן שיווקי, הוא כבר לא סרט דוקומנטרי.

<נגה בריינס: חבל לא להשתמש בתוכן שיווקי כדי להעלות את נאותות ההפקה של סדרות דרמה לדוגמה.

<נגה בריינס: אם בין כה וכה התקציבים יהיו נמוכים - - -

קארין אלהרר: אני לא רואה למה זה מעלה את הנאותות של ההפקה כאשר אני משתמשת בתוכן שיווקי.

קארין אלהרר: לא רוצה.

<נגה בריינס: התוכן השיווקי תמיד יהיה.

<נגה בריינס: מה שיקרה עכשיו זה שפשוט המפיקים יסתירו אותו כדי לעמוד בכללים וחבל לא להשתמש בזה ולשלם יותר.

עליזה לביא: את רוצה שיהיה פרסום בשידור הציבורי באופן גלוי?

עליזה לביא: שנאפשר את זה ונעודד את זה?

קארין אלהרר: הוועדה נתנה את דעתה ולא רוצים בזה.

<נגה בריינס: הוא יהיה, בין אם תרצו ובין אם לא.

קארין אלהרר: לפי הוראות החוק זה לא יהיה.

עליזה לביא: אנחנו מדברים כאן על קווים כלליים ועל קווים מנחים.

עליזה לביא: אנחנו מדברים כאן על שידור ציבורי.

<תמנה עורב: יש אפשרות נוספת שאני לא שמעתי אותה כאן איך מטפלים במקרים בהם חברת ההפקה למשל מבקשת ממשתפים בכל מיני תכניות לשלם כסף עבור ההשתתפות.

<תמנה עורב: איך מטפלים בזה?

קארין אלהרר: מה זה קשור לפרסומות?

<תמנה עורב: גם זאת פרסומת.

<תמנה עורב: פרסומת של בן אדם שמשלב בקרדיטים שלו למשל ספר או קוסמטיקאית או תופרת או חנות כלשהי.

<קריאה: זה קורה בערוץ המסחרי.

עליזה לביא: אני מזכירה לך שגם שם תכניות ירדו בזמן האחרון בגלל מה שאת מתארת כרגע והרשות השנייה מטפלת בזה ויש לה את הכלים לטפל בזה.

<תמנה עורב: נכון וידוע אבל הדברים האלה התבררו רק אחרי כן.

<תמנה עורב: השאלה איך מגלים את זה לפני כן ולא אחרי כן.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: שאלה.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מתחבר למה שתמנה אמרה וגם למה שהיוצרים אומרים.

<יאיר טרצ'יצקי: התוכן השיווקי, פרסום סמוי שזה השם הנכון יותר לקרוא לו, זה משהו שהוא כמעט בלתי נמנע במקומות מסוימים.

קארין אלהרר: המחוקק חושב שהוא יימנע.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מסכים אתך לגמרי.

<יאיר טרצ'יצקי: אני לא רוצה שזה יהיה שם אבל אי אפשר להתעלם מהבעיות.

<יאיר טרצ'יצקי: השיטות הן מאוד מגוונות.

<יאיר טרצ'יצקי: אני יכול לתת ולו דוגמה אחת שיכולה לקרות גם בשידור הציבורי לצורך העניין.

<יאיר טרצ'יצקי: ניקח עכשיו תכנית אקטואליה שמופקת חיצונית על ידי חברת הפקה.

<יאיר טרצ'יצקי: בחלק מהמקרים חברת ההפקה יכולה לעשות אתר אינטרנט לאותה תכנית אקטואליה, להביא מרואיינים לתכנית האקטואליה ולהגיד להם שישלמו כסף כדי שבאתר האינטרנט של התכנית הם יקבלו איזושהי פרסומת או שיחה עם מומחה.

קארין אלהרר: את זה רוצים למנוע.

<יאיר טרצ'יצקי: לא סתם אני אומר את זה.

<יאיר טרצ'יצקי: מוכרים כביכול משהו לאתר האינטרנט של אותה חברת הפקה, שזה אנחנו לא יכולים למנוע כי זה עניין פרטי של חברת ההפקה, ובפועל זאת הלבנת כסף שהתשלום הוא על כך שאותו בן אדם מגיע להתראיין בתכנית ולמעשה זאת פרסומת לעורך דין, קוסמטיקאית וכולי.

<יאיר טרצ'יצקי: למה אני נותן את הדוגמה הזאת.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שזה נכון להציב גדרות מוצקות וברורות אבל אני אומר שזה שנציב גדרות, אין לי שום ספק שזה יעבור.

<יאיר טרצ'יצקי: הדברים האלה יעברו גם את הגדרות.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מסתכל גם מה קורה ברשות השנייה וכאן יושב המנכ"ל ואולי הוא יכול לספר טוב ממני.

<יאיר טרצ'יצקי: זה שיש חוק ויש כללים, מאוד מאוד קשה לאכוף אותם ובחלק מהמקרים בלתי אפשרי.

<יאיר טרצ'יצקי: אני יושב כצופה, רואה ערוץ 2, ובאמת כל צופה קצת אינטליגנטי יכול לבוא ולראות שיש כאן פרסום סמוי, אבל האם יש דרך לטפל בזה חוקית?

<יאיר טרצ'יצקי: בתשעים אחוזים מהמקרים לא.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שפרסום סמוי כשהוא נמצא בסדרות דרמה, הוא מפריע לי.

<יאיר טרצ'יצקי: כשהוא מגיע לחדשות ולמשדרי אקטואליה, זה כבר אסון.

<יאיר טרצ'יצקי: לכן אני חוזר גם על משהו שאמרתי בישיבות קודמות.

<יאיר טרצ'יצקי: תכנים שיופקו בתוך תאגיד השידור הציבורי, לא יהיה בהם פרסום סמוי.

<יאיר טרצ'יצקי: בהגדרה לא יהיה.

<יאיר טרצ'יצקי: תכנים שיופקו מחוץ לשידור הציבורי, הסיכוי שיהיה בהם פרסום סמוי הוא די גדול.

<יאיר טרצ'יצקי: אי לכך אני מבקש שכל עניין הפרטת התכנים החוצה, אי אפשר יהיה לעשות את זה בתוך תכנים עיתונאיים, לא אקטואליה, לא תחקירים.

<יאיר טרצ'יצקי: אם לא, זה בלתי נמנע ואנחנו נראה בתכניות האקטואליה פרסום סמוי.

<יאיר טרצ'יצקי: כל הזמן השיטות ישתכללו ולא משנה כמה גדרות נשים, יעקפו אותם.

קארין אלהרר: אני יכולה להבין שהשיטות משתכללות.

קארין אלהרר: התפקיד שלנו כמחוקקים הוא לשים את הגדרות.

קארין אלהרר: אתה יודע, יש גם חוקי מס ויש תכנוני מס.

קארין אלהרר: התפקיד שלנו הוא מאוד מאוד ברור ואנחנו שמים את הגדרות כמה שיותר גבוה כדי שהאנשים לא יוכלו לעבור אותם.

קארין אלהרר: יש עניין של אכיפה של חוק.

<יאיר טרצ'יצקי: כמו שלא תיקחי שרשרת יהלומים ותשימי אותה בחצר של הבית שלך ותקיפי אותה בגדר אלא תשימי אותה בכספת בתוך הבית, אותו הדבר.

<יאיר טרצ'יצקי: לשים כאן גדרות סביב תכניות האקטואליה ולהשאיר אותם בחצר בחוץ, זה פשוט לא נכון.

<יאיר טרצ'יצקי: הדרך הטובה כאן היא לא לשים גדרות אלא להשאיר את זה בתוך הבית.

קארין אלהרר: מה הצעתך?

<יאיר טרצ'יצקי: אני חוזר על מה שהעליתי גם בהקשר של סעיפים קודמים אבל זה קשור לפרסום הסמוי, שכל התכניות העיתונאיות, אקטואליה, תחקירים, חדשות, יישארו בהפקה פנימית ואי אפשר יהיה להפיק אותן בחוץ וזה יהיה מוגדר בחוק.

<יאיר טרצ'יצקי: אגב, כמו שהמליצה ועדת לנדס.

קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע את שי.

<שי באבד: אני רוצה להתייחס לדברים שאמר יאיר, בכל הנושא של החקיקה, בכלל בתוכן השיווקי, ואני כרגע עושה הבדל למרות שהיום בחקיקה אין הבדל בין תוכן שיווקי לבין פרסום סמוי.

<שי באבד: תוכן שיווקי, בהבאה שלו כתוכן שיווקי, בדרכים מסוימות ובטח בעולם, מותר כבר בכל מיני צורות.

<שי באבד: פרסום סמוי, בכל העולם אסור.

<שי באבד: המצב היום בחקיקה, גם כלפי הרשות השנייה ובאכיפה שלנו, זה סוג של גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

<שי באבד: אנחנו נמצאים במצב בו כל סוג או כל צורה של תוכן שיווקי אסורה בתכלית האיסור ואז, כאשר אנחנו מגיעים למקום של האכיפה, אין דרך לאכוף את זה באופן מלא ואין דרך למנוע מהזכייניות להפסיק לשדר את אותם תכנים שיווקיים ואת אותו פרסום סמוי מאחר וזה מגיע בהרבה מאוד צורות מתוחכמות, אם זה בתכניות הבוקר, אם זה בתכניות אקטואליה, אם זה בדרמות וגם כאן יש חלוקה לשני אפיקים שונים.

<שי באבד: יש אפיק אחד שנקרא פרודקט פלייסמנט, שזה בעצם לשים את המוצרים.

<שי באבד: רק לסבר לכם את האוזן, קחו למשל את אקס פקטור עם החוזה של קוקה קולה.

<שי באבד: כאשר קוקה קולה באה לעשות חוזה, היא עושה חוזה מקיף על כל הפרסומות ועל חלוקת הפרסים.

קארין אלהרר: אני שואלת אם קוקה קולה משלמת לנו בסוף הדיון לאור מספר הפעמים שהוזכר שם החברה.

<שי באבד: אני לוקח את זה כדוגמה כי זה היה משהו שהרבה ראו.

<שי באבד: כשזה הופיע ב-אקס פקטור, היה חוזה של חברת קוקה קולה אל מול הזכיינית רשת ששידרה את התכנית והוא דיבר באופן כולל על כל הקמפיין שקוקה קולה עושה.

<שי באבד: חלק מהקמפיין הזה הוא קמפיין שמותר בחוק ואלה כל הפרסומות שהם עשו במהלך העונה ואלה הפרסים שמותר לחלק והחסויות שמותר לעשות.

<שי באבד: מעבר לזה גם היה את הנושא של הכוסות שהיו אצל השופטים, הסימון שהיה כאשר משתתף זוכה.

<שי באבד: כל עוד זה לא מצוין בחוזה בצורה כזאת שמשלמים סכום כסף עבור זה אלא החוזה מנוסח בצורה כללית ומדבר על כלל הקמפיין, אנחנו כרשות שנייה, כאשר אנחנו מקבלים את החוזה ומנסים לאכוף, הנושא מאוד קשה כי בא אליך זכיין ושואל מה אתה רוצה, הוא קיבל כך וכך מיליוני שקלים רק עבור זה שהוא עשה פרסומות וחסויות.

<שי באבד: לגבי הערה קודמת לגבי מה שנאמר כאן על איך יודעים על המכונית של פז'ו אם זה פרסום סמוי או לא, הכלל אצלנו מאוד פשוט.

<שי באבד: אם עבר כסף, זאת פרסומת.

<שי באבד: אם לא עבר כסף, אם חברת פז'ו שילמה עבור זה שהמכונית שלה תופיע ואנחנו תפסנו את זה ועלינו על זה שעבר כסף, זה פרסום סמוי.

<שי באבד: אם לא עבר כסף, מבחינתנו זה לא פרסום סמוי.

<שי באבד: בהרבה מאוד מקומות אותו מקום של לתפוס את אותם חוזים בהם על הדברים הספציפיים האלה עבר כסף, זה מאוד מאוד בעייתי.

<שי באבד: אני חושב שמה שצריך לעשות, גם מבחינתנו כרשות שנייה, לצורך האכיפה, זה באמת לראות איך מייצרים את אותם כללים שכן אפשר אחר כך לעמוד אחר כך מבחינת אכיפה ואיך תוכן שיווקי מקבל פנים אחרות כמו שכבר היום נעשה בעולם.

<אתי בנדלר: שי, אתה מבקש להתיר לזכייניות המסחריות תוכן שיווקי אבל אני חושבת שזה לא רלוונטי לגבי השידור הציבורי.

<שי באבד: דרך אגב, אני לא מתייחס כרגע לזכייניות.

<שי באבד: אני אומר שכל הכללים שיקבעו בכלל באופן כללי לגבי תוכן שיווקי, כי גם בשידור הציבורי, זאת שאלה למשל האם פרודקט פלייסמנט, אם כבר יש פרסומות בשידור הציבורי ואנחנו רוצים להתיר ברדיו, כשהיום יש את הפרסומות, ואנחנו רוצים להתיר תוכן שיווקי כזה או אחר בצורה כזו או אחרת שהציבור יודע ממנה ומקבל את האות.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: עורכת הדין מצקביץ.

<חנה מצקביץ: אני רוצה לומר בכמה מלים איך זה עובד היום.

<חנה מצקביץ: לגבי הפרסומת המגדרית, כמו שנאמר, היום יש לנו בכללים – נאמר שאסור בפרסומת שימוש בסטריאוטיפים המציגים בני אדם בין היתר כאובייקטיבים מיניים, כחפצים, כחסרי אונים או הפוגעים בשוויון בין המינים.

<חנה מצקביץ: הפרסומת הזאת, לא הייתה יכולה לעבור אצלנו או דומה לה ברדיו אם כאמור היו שומרים על הכללים.

<חנה מצקביץ: יש הנחיות שאנחנו אמורים לפעול על פיהן של ה-EBU לגבי פרסומת בשידורי הספורט וגם הכללים של תדריך נגדי בעניין הזה ולגבי תכניות מסוגים שונים.

<חנה מצקביץ: כמו שאמרה גברתי, אי אפשר להקיף את הכול בחוק וצריך להשאיר את הדבר לכללים שייעשו על ידי המועצה.

<חנה מצקביץ: את העקרונות הכלליים אפשר באמת לקבוע בחוק אבל אי אפשר לרדת לפרטי פרטים ולצפות את כל הדברים.

<חנה מצקביץ: בנוסף, בהתקשרויות החיצוניות, בהתקשרות להקפות – ואנחנו עושים זאת גם היום וכך אני מקווה ייעשה גם בעתיד – צריכים לאמץ את הכללים שתקבע המועצה וצריך להטיל על מי שתפקידו לאכוף את ההתקשרות ולנהל אותה, גם לעשות את הדברים האלה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אדוני השר, רצית להעיר.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: אני רוצה להזכיר שנכון להיום, יכול להיות שהנוכחים שכחו, אין התייחסות לנושא הזה בכלל בחוק הקיים.

גלעד ארדן: למעשה לאור בקשתך/דרישתך, אנחנו עשינו חושבים על זה וחשבנו שזה דבר נכון וערכי לקבוע וזה בשונה ממה שנאמר כאן.

גלעד ארדן: בשידור המסחרי, אני מסכים שיתקיים על זה דיון מעמיק.

גלעד ארדן: היו המלצות בעבר ולצערי הדיון הזה לא מוצה בעבר ברשות השנייה.

גלעד ארדן: שוחחתי על כך עם מנכ"ל הרשות ואני חושב שהם יעשו תהליך של מיצוי שלו ויכול להיות שזה כבר יהיה מול המועצה החדשה.

גלעד ארדן: בהחלט צריך לקבוע שם כללים הרבה יותר ברורים, מה מותר ומה אסור ואני לא אכנס עכשיו לגישתי בנושא הזה כדי לא להפסיק את הדיון.

גלעד ארדן: אני כן חושב שבהיבט הערכי, בשידור הציבורי שממומן לא על ידי גורמים מסחריים במהותו אלא חלק קטן ממנו, וממומן על ידי הציבור, זכותו של הציבור לקבל את זה ככל שניתן נקי מפרסום ובטוח נקי מפרסום סמוי.

עליזה לביא: ופוגעני.

גלעד ארדן: פוגעני לא קשור לנושא כל כך.

גלעד ארדן: אם את רוצה, אני אוסיף גם את זה.

עליזה לביא: לכן אנחנו יושבים.

גלעד ארדן: ועוד הרבה נושאים כדי שהוא יהיה נקי.

גלעד ארדן: אנחנו מדברים כרגע על ההיבט המסחרי.

עליזה לביא: אנחנו יודעים מה קורה בפרסום המסחרי.

עליזה לביא: בתוך עמנו אנחנו יושבים.

גלעד ארדן: אני כרגע מדבר על הפן המימוני.

גלעד ארדן: אני גם לא רוצה שיהיו בו הרבה דברים בתוכן של פרסומות בכלל.

גלעד ארדן: כרגע אני מדבר על איך מממנים את זה.

גלעד ארדן: ברור שאת צודקת.

גלעד ארדן: זה שלא הזכרתי, לא אומר שאני תומך בפרסום פוגעני.

גלעד ארדן: אני מנסה לומר שאני לא פוסל שצריך להרחיק לכת.

גלעד ארדן: זה נכון שקשה לרדוף אחרי הדברים, אבל זה התפקיד של הדירקטוריון וזה התפקיד גם של שר שממונה על ביצוע חוק לוודא שהדברים האלו קורים ושהדירקטוריון יקבע כללים שיאפשרו לפקח על כך.

גלעד ארדן: שוב, עדיין, כיוון שאנחנו מבטיחים את התקציב של הגוף הזה בחקיקה ראשית, מה שלדעתי הוא די חסר תקדים, אני לא רואה שום בעיה בעניין הזה, ואם מישהו יעבור על זה, המנכ"ל או מישהו כזה, זה חמור שבעתיים כי המדינה גם מבטיחה לו את הכסף ואוסרת בחקיקה ראשית על הדבר הזה.

גלעד ארדן: בקשר למה שאמר יאיר.

גלעד ארדן: לדעתי אנחנו נתייחס לזה בהמשך החקיקה אבל אולי זה גם סוג של בשורה בעניין הזה כי כן יש לנו כוונה להבהיר בחוק שחטיבת החדשות, התכנים שלה לא יהיו מבוססים על הפקות חיצוניות.

גלעד ארדן: זה לא אומר, כפי שהעירה היועצת המשפטית - צריך לראות איך מנסחים את זה – שאם מחר יש אירוע ביטחוני גדול והם צריכים לממן עוד ניידת שאין להם, אז הם יקנו או ישכרו עוד ניידת, אבל באופן עקרוני, כדי לשמור על העצמאות ועל יכולת הפיקוח הישירה, בתחום הזה של חדשות, חטיבת החדשות תצטרך לעבוד על בסיס כוח האדם הפנימי של הרשות.

קארין אלהרר: אכן זאת בשורה.

קארין אלהרר: אנחנו יכולים להצביע?

<אתי בנדלר: אני מזכירה שביקשתי קודם כל להתייחס גם לנושא של הודעות חסות כי הנוסח המוצע כרגע לדעתי הוא די גולש לכיוון פרסומת מורחבת.

<אתי בנדלר: אני מציעה לקבוע בפירוש בהגדרה שזה יהיה ציון למשך זמן או שתקבע המועצה או שהחוק שלא יעלה על.

<אתי בנדלר: זה צריך להיות ברור שזה יופיע בנפרד או במובחן מהתכנית עצמה.

<אתי בנדלר: אחרי שהורידו את השקופית או משהו כזה, אם אדוני יקרא את הנוסח שמוצע כרגע, אמרתי שאפילו באנר שרץ לאורך כל התכנית נכנס להגדרה של הודעת חסות.

<אתי בנדלר: המילה שקופית או משהו בדומה לזה, בעצם ציינה לא רק את הדרך אלא הכוונה שגולמה במילה הזאת הייתה שזה מסר שמופיע לזמן קצוב, באופן ברור, במובחן מהתכנית.

<אתי בנדלר: כאשר מורידים את האלמנט הזה, מאפשרים לי בעצם משהו הרבה יותר רחב.

<אתי בנדלר: אם אדוני יקרא הודעת חסות, יראה שבעצם בסופו של דבר זה די דומה לפרסומת במובן הרחב.

<אתי בנדלר: ההבדל היחידי הוא שלא מפרטים את התכונות של המוצרים.

גלעד ארדן: הבדל ענק.

גלעד ארדן: לא?

גלעד ארדן: אם אתה לא יכול לפרט את המוצרים ואת תכונותיהם, אתה גם לא יכול להגיד הכי טוב בעולם ואתה גם לא יכול לעשות השוואה.

גלעד ארדן: אתה בעצם יכול להגיד שהתכנית הזאת היא בחסות.

<אתי בנדלר: באנר שירוץ לאורך כל התכנית.

<אתי בנדלר: בחברת מלונות מסוימת שהיא בעלת איקס מלונות בארץ ועוד ואי מלונות בחוץ לארץ וכך הלאה.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם חדרי פאר היא תכונה או לא תכונה או שזה תיאור זהיר.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, ברגע שאתה לא מגביל את משך ההודעה הזאת ולא קובע שהיא צריכה להיות במובחן מהתכנית עצמה, אתה בעצם משדר פרסומת רגילה עם מגבלות קטנות ביותר.

גלעד ארדן: יש כאן איזשהו איזון.

<קריאה: ההבדל היום הוא שהיום בכללים נקבע שיכולים לשדר את החסות בתחילת תכנית או בסיומה.

<קריאה: אולי זה יפתור את הבעיה שאתי מדברת עליה.

<קריאה: לא לאורך כל התכנית אלא בתחילת התכנית או בסיומה.

<אתי בנדלר: שזה לא חלק מהתכנית.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, זה לא ירוץ בתכנית עצמה.

קארין אלהרר: דנה, זאת הבחנה מקובלת?

<דנה נויפלד: אני מבינה את ההערה של היועצת המשפטית ואני תומכת במה שהיא אומרת.

<דנה נויפלד: ככל שאוסרים פרסומת, לא יכול להיות שדרך החסות מתגברים על הוראת איסור הפרסומת.

<דנה נויפלד: יחד עם זאת, קשה לי לקבוע כרגע בחקיקה ולהגדיר מה האופן הנכון, כי אם זה מופיע למטה בסקולר בשידורי הספורט וזה לא בהתחלת התכנית או בסוף התכנית, זה שולל את זה שזאת תהיה הודעת חסות?

<דנה נויפלד: אני לא בטוחה.

<אתי בנדלר: את רוצה שהסקולר הזה ירוץ לאורך התכנית?

<דנה נויפלד: לכן המועצה אמורה לקבוע כללים והיא לא יכולה להתיר דרך הכללים את מה שהוא אסור.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, אם אסור לשדר פרסומת, היא לא יכולה להבנתי לבוא ולהתיר את מה שהוא אסור.

<דנה נויפלד: הודעת החסות באה לציין את מי שמימן את השידור ולא יותר מזה.

קארין אלהרר: למה יש מניעה לכתוב שזה יהיה בתחילת התכנית או בסופה?

<אתי בנדלר: או לפחות במובחן ולזמן קצר.

קארין אלהרר: מה זה במובחן?

קארין אלהרר: זאת שאלת פרשנות.

איתן כבל: יהיה תשדיר חסות ואחר כך נשימה ארוכה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר דבר אחד.

<אתי בנדלר: המונח הזה של הודעות חסות לא מופיע רק כאן אלא הוא מופיע גם בחוק גלי צה"ל וגם שם לא רוצים פרסומות אלא הודעות חסות ותשדירי שירות בלבד.

<דנה נויפלד: כן, אבל זה ברדיו.

<דנה נויפלד: איך יכול לקפוץ באנר ברדיו?

<אתי בנדלר: ברור שזה לא יכול לקפוץ ברדיו אבל יש לנו גם אינטרנט, להזכירך.

קארין אלהרר: אני מציעה לכתוב בסוף התכנית ובתחילתה.

<דנה נויפלד: ואם יש הפסקה בספורט, אי אפשר שתהיה הודעת חסות באמצע?

<דנה נויפלד: בווימבלדון עושים הפסקה בין הטורנירים, אז לא יכולה להיות חסות?

<אתי בנדלר: לכן אני אומרת בנפרד, במובחן, אינני יודעת, ולמשך זמן מוגבל.

קארין אלהרר: אם יש הפסקות בתכנית, זאת לא בעיה.

איתן כבל: בואו נשמע את השר.

איתן כבל: אתה קבעת מסמרות איך אתה רוצה לראות את השידור הציבורי.

נחמן שי: למה צריך לקבוע?

נחמן שי: נשאיר את זה למועצה.

גלעד ארדן: אני רוצה להצטרף למה שאמר נחמן שי.

גלעד ארדן: אני שוב מנסה להסביר.

גלעד ארדן: בסוף יש פשרות ויש איזונים.

גלעד ארדן: אנחנו מבינים כולנו שהעידן התקשורתי הוא בתהליך של שינוי וככל הנראה חלק נכבד יותר ויותר מהשידורים במהלך השנים יעבור גם על גבי האינטרנט וגם נתח הפרסום ילך ויעבור כמו שהוא עובר בשנים האחרונות לכיוון פרסום באינטרנט.

גלעד ארדן: עשינו כאן צעד מאוד מאוד תקדימי ומאוד משמעותי ואסרנו בחקיקה הראשית על פרסום בכלל באינטרנט.

גלעד ארדן: חלק ממקורות ההכנסה של הרשות, אמנם לא חלק עיקרי – שמינית, כ-12.5 אחוזים – מבוסס על זה אבל בסוף כאשר שם חסר, זה בדיוק חסר לדברים הכי משמעותיים שעל המסך כי משכורות לעובדים חייבים להמשיך לשלם.

גלעד ארדן: אני חושב שבעניין הזה מצד אחד, למרות שאתה מסתכל על העתיד ואתה עוצר את רשות השידור בצדק וקובע פעם ראשונה שלא יכול להיות בה פרסום סמוי או מימון של תכנים, וקובע שכל נושא החדשות, תחקירים ואקטואליה יהיה אך ורק אין האוס, מה שפותר את החשש, אבל מצד שני אתה אומר שאני אשאיר אותה במודל מאוד מאוד אנכרוניסטי ואני אקבע את זה בחקיקה, כך שלא יהיה שום שיקול דעת לדירקטוריון.

גלעד ארדן: אני חושב שאם יטילו על דירקטוריון גם בעניין הזה לגבש כללים – ושוב, יש את האמירה, אני לא זוכר היכן היא נקבעה, בשים לב לכך שמדובר בשידור ציבורי – אתה נותן לדירקטוריון גם איזושהי קריאת כיוון מהמחוקק.

גלעד ארדן: אתה לא מעוניין שזה ייראה כמו השידור המסחרי.

גלעד ארדן: תחמו את ההשוואה של המוצרים והוא לא יכול להשוות בינו לבין מישהו אחר או להתחיל לפרט את תכונות המוצר.

גלעד ארדן: אני חושב שבאיזונים המתבקשים, זה האיזון שאנחנו חושבים שהוא מספק.

גלעד ארדן: מעבר לזה, זה יכול לסכן את היכולת של הגוף גם למכור בסופו של דבר חסויות שאמורות להיראות עם התפתחות הטכנולוגיה והמודרניזציה גם בצורה אחרת ממה שהתרגלנו אולי בעבר.

גלעד ארדן: אני חושב שהסיכון כאן הוא גדול מדי.

גלעד ארדן: הכנסת תמיד תוכל לחזור ולעסוק בנושא אם היא תרצה ולא תיראה לה התוצאה.

גלעד ארדן: לא מדובר כאן באיזה משהו שהוא עיקרון יסודי שעליו מושרשת כל ההקמה של הגוף הזה.

<אתי בנדלר: לא צריך להגביל את משך הודעת החסות?

<דנה נויפלד: צריך אבל בכללים.

<אתי בנדלר: תאמרי במפורש שהם יקבעו את משך הודעת החסות.

<דנה נויפלד: אפשר.

<אתי בנדלר: שלפחות הם ידעו שהם חייבים לקבוע.

<דנה נויפלד: זה אפשר.

<דנה נויפלד: ההתנגדות היא לא לעצם הקביעה של ההגבלה אלא היכן יקבעו אותה.

נחמן שי: מכל הדיונים שהיו, זה לא נושא בלתי חשוב אבל הוא פחות חשוב מנושאים אחרים של איך ייראה בכלל המוצר החדש הזה שהוועדה מפיקה במהירות שיא.

נחמן שי: אני הייתי מקדיש לזה הרבה יותר זמן.

נחמן שי: בכל מקרה, אני חושב שצריך להשאיר את זה לגוף שמכונן את השידורים.

נחמן שי: נראה לי שזה בהחלט מספק הדברים שכתובים כאן ולא צריך לגעת בהם.

נחמן שי: לא צריך לפתוח את זה מעבר למה שהיה עד עכשיו כי זה יזעזע את שוק הפרסום בישראל, שהוא די מוגבל אבל לא הייתי כאן משתהה יותר מדי והייתי מציע שנלך הלאה.

<דנה נויפלד: אני מקבלת את הערתה של היועצת המשפטית שזה ייקבע בכללים.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: סעיף 56.

<דנה נויפלד: אנחנו צריכים להתייחס לדיווח ונצטרך לנסח סעיף שמחייב שזה יחול גם על מי שמפיק את התכניות, אם אלה הפקות מקומיות – אותם כללים צריכים לחול עליהם גם לעניין זה וגם הם לא יכולים לשלב שום מסר פרסומי.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, האחריות היא גם על תאגיד השידור הציבורי אבל גם עליהם.

<לילך גבאי שזר: במיוחד לילדים ולנוער.

<דנה נויפלד: גם על חברות הפקה חיצוניות וגם בעקיפין התאגיד הציבורי וגם לדיווח לאפשר שתאגיד השידור יוכל לדרוש דיווחים לעניין הזה מחברות ההפקה החיצוניות.

קארין אלהרר: לפני ההצבעה אני מודיעה שבמקום חמד עמאר, יצביע שמעון אוחיון.

קארין אלהרר: במקום רינה פרנקל, יצביע עפר שלח.

קארין אלהרר: במקום איתן כבל, יצביע נחמן שי.

קארין אלהרר: אני מבקשת שיהיה אפשר להסמיך את המועצה לקבוע את מתן הודעות החסות בכללים וגם את משך החסות.

קארין אלהרר: המועצה מוסמכת לקבוע כללים בנוגע לחסות, הודעת החסות ומשך החסות.

גלעד ארדן: אולי תכתבו את הכללים?

קארין אלהרר: אפשר לכתוב את הכללים, אדוני השר, אם אתה מציע, אבל אולי בכל זאת ניתן שיקול דעת למועצה אבל רק נתווה לה את הדרך.

קארין אלהרר: הכללים כמובן יחולו גם על מפיק חיצוני או על מי שמשתתף בהפקה או במימון והתאגיד יוכל לדרוש דיווחים על כך.

קארין אלהרר: כמובן שקבענו איסור פרסומת סמויה הבלתי מודעת, פרסומת אגב.

איתן כבל: בלתי מודעת למי?

<אתי בנדלר: יש הגדרה.

<אתי בנדלר: פרסומת בלתי מודעת כפי שמוגדרת בכללי התקשורת (בזק ושידורים) היא העברת נוסח פרסומי לצופים בלא שהם מודעים לכך באופן מלא.

<אתי בנדלר: החוק יקבע איסור של פרסומת בלתי מודעת אבל המועצה תוסמך לפרט ולקבוע מה זה.

קארין אלהרר: למען הסר ספק, גם כאשר ירצו לשדר תחרויות נושאות פרסים בערוץ הילדים, עדיין אין שום אפשרות לחסויות.

גלעד ארדן: זה ברור.

גלעד ארדן: אין חסויות.

גלעד ארדן: נקודה.

קארין אלהרר: למען הסר ספק.

<לילך גבאי שזר: לחלק משחקים של קודקוד, מותר כפרס?

קארין אלהרר: כן, אם אתם תקנו אותם מכספכם.

קארין אלהרר: כללים מיוחדים לפרסומות וחסויות בתכניות רדיו שמיועדות לילדים.

<דנה נויפלד: אני רק רוצה לוודא עם היועצת המשפטית כיוון שלא ראיתי את הנוסח.

<דנה נויפלד: ככל שיש איסור על פרסומת מוסווית, לרשות השנייה יש סעיף הסמכה לקבוע סייגים לעניין הזה, זאת אומרת, מתי לא יראו בזה פרסומת סמויה ופרסומת אגב.

<אתי בנדלר: ברור.

<דנה נויפלד: ההסמכה תהיה גם לעניין הסייגים.

<אתי בנדלר: ודאי.

איתן כבל: כשאנחנו קונסים גופים פרטיים על כך שהם עוברים על החוק, אם הם לא מבצעים את הכללים בפרסומת סמויה כזאת ואחרת, לגבי השידור הציבורי, בעצם אנחנו מטילים את הקנס על הציבור.

איתן כבל: נכון שזה תאגיד, אבל בסופו של עניין מי אמור לשלם?

איתן כבל: מה זה התאגיד ישלם?

איתן כבל: אתה מבין את הדילמה שלי?

גלעד ארדן: השאלה הזאת היא גם על עיריות וגם על עוד הרבה מאוד גופים.

איתן כבל: נכון.

קארין אלהרר: אנחנו בונים על זה שמי שיועסק בגוף החדש יהיה אדם שומר ראש.

איתן כבל: אבל יש רק ל"ו צדיקים.

איתן כבל: כאן אנחנו כנראה נבנה מערכת יותר גדולה.

גלעד ארדן: יש הרבה תאגידים סטטוטוריים.

גלעד ארדן: כל תאגיד, כתוב בחוק כאשר מקימים אותו מה הוא יכול לעשות ומה הוא לא יכול לעשות.

גלעד ארדן: לא בצדה של כל מה הוא לא יכול לעשות קבועים קנסות.

גלעד ארדן: לדירקטוריון יש אחריות לפקח על המנכ"ל ועל פעולתו וגם מי שנפגע בציבור מפעולה לא חוקית של תאגיד, גם הוא פונה, ואם לא, הוא עותר.

גלעד ארדן: יש כאן גם שר שממונה על ביצוע החוק, בטח בדברים כאלו שצריך שיהיו פניות ותלונות מהציבור.

איתן כבל: אני הבנתי.

איתן כבל: כבר התקדמתי עם התשובה שלך.

איתן כבל: אני רוצה לענות.

איתן כבל: בכל הכבוד, אנחנו לא ישבנו כאן עכשיו למעלה משעה כדי שבסוף ייקבעו כללים שבסוף צריך לייצר איזשהו מהלך, אם כבר כתבנו את זה בחוק, שבסופו של עניין זה צריך להיות ספוט שההנהלה או מי שאמון על הדברים האלה ישים את לבו.

איתן כבל: אני כן חושב שצריך שאם תהיה פעולה חוזר או נשנית או דברים מן הסוג הזה, שתהיה סנקציה על מי שפועל בניגוד לכללים.

קארין אלהרר: איזה סוג של סנקציה?

איתן כבל: אני לא יודע.

איתן כבל: זה נשמע לי משחק.

קארין אלהרר: יש את חברי המועצה.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: אני אומר שהמועצה צריכה שתהיה לה איזו אמירה ממשית כלפי ההנהלה, כלפי מי שעובר על החוק.

איתן כבל: נכון לרגע זה, זה לא קיים ואם לא קיים, אין לזה שום משמעות וזה פרוץ.

איתן כבל: אם לא כתבת את זה ונתת את זה רק בתקנות, ניחא, אין לי בעיה, אבל כאן בחקיקה אתה מכניס את זה.

גלעד ארדן: איתן, אני מזכיר שבסעיפים שמונים את העילות להדחת מנכ"ל יש סמכות ברוב רגיל לדירקטוריון להחליט על הדחת המנכ"ל אם הוא לא ממלא את תפקידו כראוי.

גלעד ארדן: אני מניח שהפרת החוק היא לכשעצמה אי מילוי התפקיד כראוי.

גלעד ארדן: נראה לי שדירקטוריון סביר כך אמור לנהוג.

גלעד ארדן: שוב אני אומר שאי אפשר לעשות איזה מנגנון אכיפה כי גם לזה יהיה מחיר.

גלעד ארדן: אתה תדבר אתי על עצמאות של הגוף הזה ועל ההשפעות החיצוניות ובאיזונים, עצם זה שיש קביעה חוקית שכל אחד מהציבור גם יכול לעתור בגינה אם הגוף לא ממלא אותה, עצם זה שהדירקטוריון יכול לפעול - - -

איתן כבל: אתה מבין את המשמעות.

גלעד ארדן: אין עולם שכולו טוב, רק העולם הבא, אבל יש מחיר גם להקים מנגנון אכיפה כזה שמעניש על כל דבר.

איתן כבל: בחברות המסחריות, למה אתה קונס אותן בכסף?

גלעד ארדן: יש רגולטור.

גלעד ארדן: כי בחברות המסחריות הרגולטור הוא חיצוני.

עיסאווי פריג': המודל הקיים ברשות השנייה הוא מודל מעניין שהוא גובה כסף.

קארין אלהרר: אבל ממי תגבה כסף?

איתן כבל: טוב, לא חשוב.

<תמנה עורב: הצעה קונסטרוקטיבית.

<תמנה עורב: להפעיל את הסנקציה לא על המנכ"ל כמו שמציע השר, אלא להפעיל את הסנקציה דווקא על החברה המפיקה או על המפיקים שייקבע אם הם חרגו מהוראות החוק ולכן הם לא יוכלו להגיש הצעות להפקות.

<תמנה עורב: אפשר לקבוע את זה כאחת הסנקציות.

איתן כבל: אנחנו כאן דווקנים כפי שלא היינו בהרבה מן החוקים, ובצדק.

איתן כבל: השר שכנע אותנו והשתכנענו, אבל יחד עם זאת, כשלא מסתדר, אומרים בסדר, לא חשוב, בואו נתקדם.

עפר שלח: החיים מתנהלים בצורה נורמלית בלי שבכל דבר תהיה הגדרה.

עפר שלח: כאן יהיה בן אדם שימעל בתפקידו, או שיזהירו אותו או שיפטרו אותו או שיפסיקו את ההתקשרות אתו.

עפר שלח: יעשו מה שעושים במהלך עסקים.

איתן כבל: אתה צודק, אבל דרך אגב, חצי מהחוק אם כך יכול להימחק כי בגוף נורמלי, ההתייחסות שלנו בחוק הזה היא שההתנהלות הקודמת לא הייתה התנהלות נורמלית למרות החקיקה.

איתן כבל: זה כל העניין.

עפר שלח: זה רק מראה שהחקיקה לא עוזרת.

איתן כבל: קל וחומר אם אין.

גלעד ארדן: לא, זה לא נכון.

גלעד ארדן: רק צריך לשים את האצבע במקומות הנכונים.

גלעד ארדן: המקום הנכון הוא שלא היה פיקוח ישיר והדוק כי ההנהלה לא באמת צריכה לספור אותה אלא היא עושה לה מעקב כי אין לה סמכויות להדיח אף אחד בהנהלה.

קארין אלהרר: אדוני השר, יש הצעה של חברת הכנסת לביא בעניין של הפרסומות.

קארין אלהרר: אני אבקש את התייחסותך כדי שנוכל להביא להצבעה, לגבי התכנים הפוגעניים.

<אתי בנדלר: מדובר על סעיף (3).

<דנה נויפלד: אפשר להציע הצעה שיכולה להכיל את הצעתה של חברת הכנסת לביא?

נחמן שי: זה כולל פרסומות בטלוויזיה?

עיסאווי פריג': לא.

קארין אלהרר: כתוב שתאגיד השידור רשאי לשדר ברדיו תשדירי פרסומות והודעות.

עיסאווי פריג': למה השמטנו את האינטרנט?

קארין אלהרר: אנחנו לא רוצים שידור ציבורי.

עיסאווי פריג': מי זה אנחנו?

קארין אלהרר: הוועדה.

עיסאווי פריג': הוועדה לא רוצה?

עיסאווי פריג': את לא רוצה.

קארין אלהרר: אני הצעתי והוועדה מקבלת.

איתן כבל: הייתה הצבעה.

עיסאווי פריג': אני יודע אבל אני שוב חוזר ואומר שזה בניגוד לכל היגיון שאני אוציא את הפרסום מהאינטרנט.

גלעד ארדן: תיכנס לאתר של BBC באנגליה ותראה שאין בו פרסומות.

איתן כבל: עיסאווי, בעניין הזה אני עם השר.

איתן כבל: איפה שאפשר להוריד למינימום, תוריד למינימום.

נחמן שי: גם חסויות אסור?

איתן כבל: זה יהיה נקי.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: נקי.

עיסאווי פריג': אני רוצה ליצור מערך כספי עצמאי.

גלעד ארדן: איך מסחרי ועצמאי כשיש לך כל הזמן לבדוק את ניגודי העניינים בין מי שמממן את הפרסומות?

קארין אלהרר: היינו בסיפור הזה.

עיסאווי פריג': בסדר, היינו אבל אנחנו מדברים עוד קצת.

עיסאווי פריג': לא קרה כלום.

איתן כבל: כשייפתח הדיון סביב החלוקה המחודשת של הפרסומות, אולי יפתחו את זה ויחליטו החלטה אחרת.

נחמן שי: מאחר וזה דיון פילוסופי, אני רוצה לומר לכם שככל שיהיו יותר הכנסות לגוף הזה, הוא יהיה תלוי פחות בממשלה.

נחמן שי: תזכרי את האמירה הזאת כי אני כבר לא אהיה כאן.

נחמן שי: זה ייקח שנים עד שזה יתברר.

נחמן שי: לממשלה יש עניין שהגוף יהיה חלש כספית כי היא תוכל להשפיע עליו כמה שיותר.

גלעד ארדן: אנחנו מוכנים לתמוך בהצעה אבל לא בנוסח מפורט.

גלעד ארדן: כלומר, אנחנו חושבים שזה בסדר לדרוש מהמועצה ומהדירקטוריון להקים צוות או ועדת משנה, כפי שזה מוגדר בדירקטוריון.

<אתי בנדלר: ועדת משנה.

גלעד ארדן: ועדת משנה שתפקידה לבחון את התכנים הפרסומיים שיש ברדיו ובטלוויזיה כדי לוודא התאמתם ושלא יהוו תכנים פוגעניים.

גלעד ארדן: היא תקבע לעניין הזה.

איתן כבל: אני לא חושב שאלה כללים אלא יותר אד-הוק.

<אתי בנדלר: כדי לוודא מה?

<דנה נויפלד: את קיום ההוראות שייקבעו בעניין הזה.

עליזה לביא: אדוני, אתה יודע היכן אנחנו חיים ופנינו אליך בעניין כבר כמה פעמים.

עליזה לביא: לזכותך ייאמר שאתה באמת קשוב לעניין.

עליזה לביא: אני מזכירה לך את הפרסומת האומללה של הדואר, חברה ממשלתית.

עליזה לביא: דיברנו על חברות ממשלתיות, דיברנו על הלמ"ס.

עליזה לביא: צריך להיות פיקוח ובתוך עמנו אנחנו חיים ושוב מי שנפגעות בעיקר, אלו נשים.

עליזה לביא: אני חושבת שזאת הזדמנות פז ועל כן אנחנו מבקשים ממך.

עליזה לביא: אני הגשתי כאן סעיף רחב ומפרט והזכרתי אותו לפני שאדוני נכנס.

גלעד ארדן: תקריאי את הסעיף הזה.

עליזה לביא: אני יכולה לקרוא את מה שביקשנו, אבל אפשר לצמצם את זה.

גלעד ארדן: תשאירי את זה רחב יותר.

גלעד ארדן: צריך שתהיה סמכות למועצה לאסור תשדירים כאלה.

עליזה לביא: חברי הכנסת שנמצאים כאן, הם לא אלה שהיו כאן בראשית הישיבה.

עליזה לביא: אפשר לקרוא את זה שוב.

גלעד ארדן: אני חושב שלדנה יש מענה.

עיסאווי פריג': נשמע מה את מציעה.

עליזה לביא: יוקם צוות קבוע שתפקידו לבקר את תכני הודעת חסות, תשדירי פרסומת ותשדירי שירות ולוודא התאמתם לערכים המעוגנים בסעיף 59א.

עליזה לביא: סעיף קטן 59א(ב) לצורך פרשנות סעיף 59א.

עליזה לביא: כל פרשנות של המושגים – הטעם הטוב, רגשות הציבור – תהיה מתוך מתן דגש מיוחד למניעת התייחסות מבזה, מפלה, על רקע מגדר, על רקע מין, נטייה מינית, מעמד אישי, הריון, טיפולי פוריות, הורות, גיל, גזע, דת, לאום, ארץ מוצא, השקפה, מפלגה או היות האדם בעל מוגבלות פיזית או נפשית.

עליזה לביא: אדוני, הנוסח מונח בפניך.

נחמן שי: אני רוצה לשאול שאלה.

נחמן שי: מקובל בתאגידים, בכל גוף שיש בו עולם מסחרי, שיש כללי אתיקה.

<אתי בנדלר: המועצה הוסמכה לקבוע כללי אתיקה.

נחמן שי: זה הכול?

נחמן שי: כך נקבע?

קארין אלהרר: כן.

נחמן שי: אבל היא חייבת או מוסמכת?

<אתי בנדלר: השר אמור להגיש לוועדה הצעה לגבי איזה מתוך מכלול הכללים שהמועצה הוסמכה בהצעת החוק לקבוע, איזה מהם היא תחויב לקבוע אותם תוך פרק זמן של שנה או משהו כזה.

נחמן שי: השר יקבע אם הוא מוסמכת או חייבת?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: בדרך כלל ההסמכה, כמו לגבי תקנות, החוק מדבר תמיד על כך שהשר רשאי להתקין תקנות או המועצה רשאית לקבוע כללים.

<אתי בנדלר: בנוסף, כדי לוודא את התקנת התקנות או כללים לפי העניין, לא פעם אנחנו מוסיפים הוראה שתקנות ראשונות או כללים ראשונים לפי סעיפים אלה ואלה שבחוק, יותקנו או ייקבעו תוך פרק זמן שהחוק קובע וזה כדי להבהיר שלא רק שמדובר בסמכות חובה ולא בסמכות רשות אלא שיש לעשות זאת תוך פרק זמן נקוב שהמחוקק קובע.

נחמן שי: אם כן, זאת סמכות חובה.

<אתי בנדלר: אנחנו הצענו את זה כאן.

<אתי בנדלר: עשינו סקירה של כל הסעיפים שבהתאם להצעת החוק למועצה תהיה סמכות לקבוע כללים בעניינים שונים שפורטו באותם סעיפים והשר אמר שהוא יביא הצעה לגבי איזה מתוך אותה רשימה, לגבי איזה כללים תהיה חובה לקבוע את הכללים תוך פרק זמן נקוב.

<אתי בנדלר: בוועדה דובר בזמנו על שנה.

נחמן שי: הוא יביא את זה לכאן, לוועדה הזאת?

<אתי בנדלר: הוא יביא את זה לכאן.

נחמן שי: לפני שהחקיקה תסתיים.

<אתי בנדלר: רצוי כי אם זה לא יהיה לפני שהחקיקה תסתיים, זה פשוט לא יהיה.

<אתי בנדלר: קביעת כללים תוך שנה מיום תחילת החוק על ידי המועצה.

נחמן שי: יש מכלולים שהמועצה צריכה לעשות לפני שהיא מתחילה לשדר.

נחמן שי: זה תלוי בך עכשיו, השר, ואתה החוליה המחברת.

נחמן שי: היום יש עולם שלם של אתיקה.

נחמן שי: אי אפשר להתחיל לשדר בלי זה.

נחמן שי: עליזה, מה שאת רוצה, גם זה נופל לתוך המכלול הזה.

<אורן גנור: אני מארגון בזכות.

<אורן גנור: דרך אגב, היום מציינים את יום העיוור בכנסת ואנחנו נשמח לציין את זה גם כאן בשתי מלים, אם אפשר.

<אורן גנור: רק לגבי ההרחבה של חברת הכנסת לביא.

<אורן גנור: אם אפשר, כאשר מדברים על אנשים עם מוגבלות, להוסיף את המילה "חושית" לא רק פיזית ונפשית כי אנשים בעלי לקות ראייה ושמיעה לא נחשבים אנשים עם מוגבלות פיזית ונפשית אלא מוגבלות חושית.

קארין אלהרר: או פשוט לומר מוגבלות כי זה נראה לי מקיף מספיק.

<אורן גנור: נכון.

<אורן גנור: האם אפשר לציין משהו לקראת יום העיוור שיחול היום?

קארין אלהרר: בקצרה.

<אורן גנור: ממש בקצרה.

<אורן גנור: אנשים עם מוגבלות בראייה, והיום הכנסת מציינת את ההזדהות עם אנשים בעלי לקות בראייה, הרדיו עבורם הוא כלי ראשון במעלה לקבלת אינפורמציה.

<אורן גנור: אנחנו לא יכולים לראות תרתי משמע איך נוכל להסתדר ללא כל השירות שאנחנו מקבלים כיום מקול ישראל.

<אורן גנור: נשמח אם הוועדה תוכל לתת על זה את דעתה בהמשך.

<אורן גנור: תודה.

קארין אלהרר: תודה.

גלעד ארדן: זה בהנחה שהרדיו נסגר.

קארין אלהרר: לא, הרדיו לא נסגר.

גלעד ארדן: השאלה שלך היא בהנחה שהרדיו נסגר.

<אורן גנור: אני אשמח לקבל תשובה האומרת לא.

גלעד ארדן: חד משמעית התשובה היא לא.

גלעד ארדן: זה מאוד מצער שכמו שכרגע הוכחת משקרים לציבור במדינת ישראל במימון של כסף ציבורי ועל חשבון המסך שהציבור מממן בניגוד לחוות הדעת.

<גדי בן יצחק: כבוד השר, כל מה שהוא אמר, הוא אמר שידורים בקול ישראל כמו היום.

קארין אלהרר: אני לא פותחת את זה.

גלעד ארדן: אומרת לי מנהלת הוועדה שהם מקבלים כל הזמן פניות מאנשים קשישים שלצערנו הולכים שולל ומוטעים על ידי הקמפיין השקרי של רשות השידור וזה חבל מאוד שאתם גורמים להם עוגמת נפש כשאתם יודעים שבחוק כתוב שלא ייפסקו שידורי הרדיו עד שלא יתחילו השידורים של המשדר החדש וזה כולל טלוויזיה וזה כולל רדיו.

גלעד ארדן: בהמשך לעוגמת הנפש שגרמו השידורים לציבור במשך הרבה שנים, אתם גם גורמים לו עוגמת נפש בהטעיה הזאת.

<תמנה עורב: אולי תנצל את ה-300 אלף שקלים שיש לך יחסי ציבור כדי להסביר לציבור.

גלעד ארדן: איזו תשובה בוגרת.

<תמנה עורב: כמו שאתה לא שקרן, גם אנחנו לא שקרנים.

גלעד ארדן: אני קובע שמה שאתם משמיעים הוא שקר.

גלעד ארדן: הרדיו לא נסגר והטלוויזיה לא נסגרת.

גלעד ארדן: אם את לוקחת את זה אישית, תשאלי את עצמך למה.

גלעד ארדן: אני דיברתי על התכנים שמושמעים היום אצלכם.

<תמנה עורב: אנחנו לא שקרנים.

קארין אלהרר: לילך, תצאי בבקשה ותירגעי.

קארין אלהרר: תמנה תכף מצטרפת אליך.

<תמנה עורב: אני אתקזז אתך.

<תמנה עורב: לילך, תישארי.

קארין אלהרר: מיקי מירו, יש איזו סיבה מיוחדת שאתם משמיעים את ההקלטה החוזרת שאת המנגינה הזאת אי אפשר להפסיק ומפסיקים לכם את המנגינה?

קארין אלהרר: יש משהו חדשני יותר?

<לזר צנדקוביץ: כן.

גלעד ארדן: עכשיו זה לא נשכח ולא נסלח.

קארין אלהרר: הוועדה יושבת כאן מדי יום, השר חוזר מדי יום ביומו על האמירה ששידורי הרדיו לא ייפסקו.

קארין אלהרר: לא מקבעים את הערוצים בחקיקה אבל במפורש נאמר אין ספור פעמים ששידורי הרדיו לא ייפסקו.

<לזר צנדקוביץ: לגבינו 1,500 אנשים הולכים הביתה על ידי המפרק.

<לזר צנדקוביץ: זה אותו הדבר.

קארין אלהרר: אל תיכנס לדברים שלי.

קארין אלהרר: אני באמת מנסה להבין את העניין הזה.

קארין אלהרר: אתה יכול לתת מענה לדבר הזה?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אתם סתם אומרים אמירות שאין להן כיסוי?

קארין אלהרר: אני מנסה להבין היכן זה עומד אחת ולתמיד.

קארין אלהרר: לא, גדי, שמעתי, תודה.

קארין אלהרר: שמעתי את השתיקה.

קארין אלהרר: זה אומר הרבה.

קארין אלהרר: זה אומר הרבה על כמה שהוועדה עושה.

עיסאווי פריג': זה אומר שהוא לא מוסמך לתת לך תשובה.

קארין אלהרר: באמת?

קארין אלהרר: הוא מנהל הרדיו.

<לזר צנדקוביץ: ואני ועד.

<רינה חכמון: אתם אומרים את כל האמת.

קארין אלהרר: עד כאן.

קארין אלהרר: שמעתי את השתיקה.

קארין אלהרר: זה אומר לי הרבה מאוד דברים.

<רינה חכמון: אתם אומרים לציבור את כל האמת?

קארין אלהרר: כן.

<רינה חכמון: לא.

קארין אלהרר: כן.

<קריאה: מה קורה עם העובדים?

<רינה חכמון: את ראית את כל המגדלים?

<רינה חכמון: הכול מאושר כבר בוועדות התכנון והבנייה.

<רינה חכמון: אתם לא אומרים את כל האמת לציבור, וזה חבל.

קארין אלהרר: אני אומרת את כל האמת.

<רינה חכמון: את אולי כן.

קארין אלהרר: כל מה שנאמר כאן בוועדה, הוא אמת לאמיתה.

קארין אלהרר: אין שום דבר שהוא בגדר אולי.

<מיקי מירו: אני פשוט לא מגיב כי אני בן אדם שרוצה לבדוק את מה שאת אומרת.

<מיקי מירו: את לא פנית אלי מעולם.

קארין אלהרר: הנה, אני פונה אליך.

<מיקי מירו: את פונה אלי עכשיו כשאני במקרה נכנסתי.

<מיקי מירו: אני לא ידעתי אפילו על מה את מדברת.

קארין אלהרר: מה זה במקרה?

קארין אלהרר: אתה מוזמן כל יום.

קארין אלהרר: זה שאתה בוחר לא להגיע, זה עסקך וזה בסדר גמור מבחינתי שאתה לא מגיע.

קארין אלהרר: אם אתה מגיע, אני שואלת אותך שאלה שנראית לי מאוד פשוטה וטריביאלית.

קארין אלהרר: אם אין לך תשובה, מה זה אמור להגיד לי?

<מיקי מירו: אני אתן לך תשובה מסודרת.

<מיקי מירו: אני לא לוקח עניינים לידיים.

<מיקי מירו: את שאלת אותי שאלה ואני אענה לך.

<מיקי מירו: אבל אל תפרשי כאילו שתקתי או משהו.

<מיקי מירו: פשוט, אני לא לוקח עניינים לידיים אלא אני אוהב לחשוב על מה שאני אומר כי זה מקום מכובד.

קארין אלהרר: רק בשים לב שהוועדה פועלת וכל חברי הכנסת החברים בוועדה, לרבות השר שמגיע כל יום לדיונים, עושים הכול כדי שהדברים יתנהלו בצורה הטובה ביותר.

קארין אלהרר: לומדים מטעויות העבר ועושים דברים בצורה הטובה ביותר.

קארין אלהרר: לבוא ולהגיד בצורה באמת משמיצה – ואין לזה מילה אחרת שמתאימה חוץ מהשמצה – שסוגרים את הרדיו, זאת אמירה לא נכונה.

<מיקי מירו: ברשותך, נקיים דיון רציני.

<מיקי מירו: חברת הכנסת אלהרר, אני קצת יותר מבוגר ממך.

<מיקי מירו: אם את רוצה לקיים דיון רציני, אני מוכן לקיים אותו.

קארין אלהרר: איך הגיל קשור לסיפור?

<מיקי מירו: לא בשליפות.

<מיקי מירו: אני לא עובד בשליפות.

<מיקי מירו: אני לא שלפן.

<מיקי מירו: אני לא במערב הפרוע.

קארין אלהרר: הגיל הוא הסיפור כאן?

קארין אלהרר: זה שאני צעירה ממך, מה זה אומר?

<מיקי מירו: לא, אל תיתפסי.

<מיקי מירו: אני רק מסביר לך שאני בן אדם עם קצת יותר ניסיון חיים ואני לא לוקח עניינים לידיים.

<מיקי מירו: לא שולפים.

<מיקי מירו: זה הכול.

<מיקי מירו: אוהבים לחשוב.

קארין אלהרר: רק בשים לב שיש חוות דעת של הייעוץ המשפטי שלכם שאומר שאתם צריכים להפסיק עם הדבר הזה ואתם ממשיכים להשתמש בכספי ציבור להרים את הקמפיין הזה.

<מיקי מירו: את יכולה להמשיך לומר את הדברים אבל אנחנו פועלים במסגרת מחאה.

<קריאה: גם השר משתמש בכספי ציבור נגדנו.

<גדי בן יצחק: השאלה היא איך התקבלה ההחלטה ולא על התוכן של ההודעה.

<גדי בן יצחק: יש הבדל.

<קריאה: השר משתמש בכספי ציבור כדי לעשות תעמולה נגדנו.

גלעד ארדן: אפילו אם זה היה נכון, זה אסור ולא חוקי.

גלעד ארדן: שבעתיים זה חמור כי זה גם לא חוקי לקחת את השידור הציבורי לוויכוח שלכם ועוד להעמיס על זה שקרים.

<קריאה: ואתה לא משקר לגבי העובדים?

גלעד ארדן: שמענו את זה עשר פעמים.

גלעד ארדן: אני לא משקר בשום דבר שאני אומר.

<רינה חכמון: כל העובדים אוכלי חינם?

גלעד ארדן: אני מתכוון בדיוק למה שאני אומר.

<גדי בן יצחק: גברתי היושבת ראש, זאת לא פעם ראשונה ולא פעם שנייה ששר פונה אלי ואל עובדי קול ישראל ומשתמש במילה שקר.

<גדי בן יצחק: זה לא נחמד למי שיש לו חסינות.

גלעד ארדן: לא הבנתי את הטענה.

<גדי בן יצחק: כל העובדים בקול ישראל שקרנים?

גלעד ארדן: גם אם אתה תגיד דבר שהוא לא אמת, לי אסור לציין שאמרת לא אמת.

<גדי בן יצחק: רק תגיד שהם חטאו בעניין הזה ואז נוכל להתמודד.

קארין אלהרר: מיצינו את הדיון הזה.

קארין אלהרר: כל אחד אמר את מה שהיה לו להגיד ובזה זה נגמר.

קארין אלהרר: אדוני השר, אפשר לומר מה מההצעה של חברת הכנסת לביא התקבל?

גלעד ארדן: בכללי הרעיון נראה.

גלעד ארדן: המועצה תקים מתוכה ועדת משנה שהתפקיד שלה הוא לבקר את התכנים הפרסומיים, ככל שהם קיימים והיכן שהם קיימים – ולא משנה אם זה בצורה של חסות או תשדיר ברדיו וכולי – ולמנוע תכנים פוגעניים.

<אתי בנדלר: הביקורת תהיה מראש או בדיעבד?

עליזה לביא: מה זאת אומרת בדיעבד?

עליזה לביא: אלה יהיו קווים כלליים מנחים והוועדה תבדוק.

<אתי בנדלר: ייקבעו קווים מנחים.

<אתי בנדלר: הקווים המנחים ייקבעו על ידי המועצה.

<דנה נויפלד: נכון.

<אתי בנדלר: מה יהיה תפקידה של ועדת המשנה?

<דנה נויפלד: ועדת המשנה תעשה את הבדיקה האם קוימו הכללים.

<דנה נויפלד: הרי מעניינים שני דברים, האחד, אם יש כללים ולזה יש הסמכה לקבוע כללים בעניין הזה.

גלעד ארדן: צריך לתת לה סמכות להורות גם על הורדה שלהם.

עליזה לביא: בוודאי.

עליזה לביא: אם היא מצאה שזה לא ראוי ושזה פוגעני, היא זו שמודיעה את זה ולא מאפשרת.

גלעד ארדן: להבדיל מהמצב היום למשל.

<אתי בנדלר: היא לא אמורה לקבל מראש את התכנים אבל אם מגיעה אליה תלונה על כך שמתנהל קמפיין, שיש פרסומת את הודעת חסות שאינם תואמים לכללים, היא תבדוק, תגיע למסקנה שאכן זה כך, היא תוכל להורות לרשות להפסיק את הפרסום הזה.

עליזה לביא: זה המודל הקיים היום בטלוויזיה המסחרית, בדיוק כפי שתיארת כרגע.

עליזה לביא: אבל למשל, כאשר פניתי לשר בנושא של חברה ממשלתית, למשל הדוגמה של הדואר, שזאת חברה ממשלתית.

עליזה לביא: אנחנו דרשנו מלכתחילה שיהיה פיקוח נוסף.

עליזה לביא: לא יעלה על הדעת שבכספי מסים הלמ"ס עושה כאן פרסומות לחברות ממשלתיות ומלכתחילה עולים תכנים פוגעניים.

עליזה לביא: כאן נדרש פיקוח נוסף.

<אתי בנדלר: אני צריכה להגדיר את תפקידה של ועדת המשנה.

גלעד ארדן: הגדרנו.

גלעד ארדן: לפקח ולמנוע שידורם של תכנים פוגעניים.

שמעון אוחיון: בלי לפרט?

גלעד ארדן: לפקח על ביצוע ולהורות על הסרת תכנים פוגעניים בפרסומות ככל שהם קיימים.

<אתי בנדלר: אני רוצה שיהיה ברור.

<אתי בנדלר: זה לא שמסמיכים את הוועדה לקבל מראש.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: לא מסמיכים.

עליזה לביא: גברתי, אפשר להעלות את הנושא החדש הנוסף?

קארין אלהרר: כן.

שמעון אוחיון: אני מצביע כמה וכמה פעמים ואת לא נותנת לי את רשות הדיבור.

שמעון אוחיון: אני אמור להיות חבר ועדה או במקום חבר ועדה, אבל את לא נותנת לי להתייחס לשום סעיף, זה דבר חמור.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: אדוני, סעיף 4 בנייר שלפניך.

עליזה לביא: אנחנו מבקשים להוסיף סעיף חדש בנושא יחידה לשוויון מגדרי ותוכן הסעיף אומר: "תוקם יחידה ברשות השידור שתעסוק בקביעת מדיניות לקידום נשים ולשוויון מגדרי.

עליזה לביא: חלק מתפקידה של הוועדה הזאת הוא לפעול לקביעת יעדים מדידים בתחום מעמד האישה ושוויון מגדרי ולקדם הטמעת חשיבה מגדרית בתכנים ובתקצוב".

עליזה לביא: אדוני, אנחנו הקדשנו לזה ישיבה שלמה אתמול ואנחנו מכירים את המציאות ברשות השידור.

עליזה לביא: אנחנו מסתכלים על שדרת ההנהגה שהיא לא קיימת וההנהלה ואנחנו רואים את התכנים.

עליזה לביא: אנחנו מכירים את הסוגיה של מרואיינים ומרואיינות.

גלעד ארדן: אני מציע לגברתי לא לחזור על הישיבה של אתמול כי קיבלתי עדכון מלא לגביה.

גלעד ארדן: עדיין אני מתנגד לסעיף הזה.

גלעד ארדן: אני חושב שהאמירה הזאת היא אמירה חשובה, בוודאי, לקידום נשים בכל מקום ובוודאי בשידור הציבורי.

גלעד ארדן: שתיים מהטלנטיות המובילות ביותר בערוץ הן נשים ושמעתי שגם אחת מהן הייתה כאן אתמול.

גלעד ארדן: אני חושב שהחלטה כזאת היא החלטה שצריך לקבל הדירקטוריון.

גלעד ארדן: היושבת ראש פעלה לכך שלפחות חצי מהדירקטוריון הזה בחוק - יש לא רק ייצוג הולם - תהיינה נשים ושם יוחלט איך לפעול לקידום הנשים בגוף הזה.

גלעד ארדן: אני לא מבין למה צריך להיות גוף שלא קיים בשום גוף אחר.

גלעד ארדן: אם גברתי רוצה, שתחוקק חוק כזה שיחול על כל הגופים במדינת ישראל.

עיסאווי פריג': אבל זה לא יכול לפסול כהונת אישה אחראית למעמד האישה ברשות.

גלעד ארדן: איך הגעת לזה שאני פוסל את זה או מישהו פוסל את זה?

עיסאווי פריג': בוא נחשוב בכיוון הזה.

עיסאווי פריג': יכול להיות שזה ייתן מענה.

גלעד ארדן: אפשר גם לקבוע שכל רשות ערבית תהיה מחויבת לפתוח יחידה כזאת לשוויון מגדרי.

עיסאווי פריג': מהפה שלך לאלוהים.

עיסאווי פריג': אתה מתפרץ לדלת פתוחה בסוגיה הזאת.

גלעד ארדן: אם תביאו הצעת חוק שכל גוף ציבורי שממומן מכספי ציבור, חייבת להיות בו יחידה כזאת – אני מתחייב לתמוך בזה.

גלעד ארדן: אני מציע להשאיר את זה לשיקול דעת.

גלעד ארדן: הדירקטוריון אחראי לכל התוצאות בגוף הזה לטוב ולרע.

גלעד ארדן: ברגע שהבטחנו שמי שמקבל שם את ההחלטות, יש לפחות מחצית נשים, חזקה עליהם שהם יפעלו בדרך הנכונה ביותר ולא לכבול את ידיהם.

גלעד ארדן: אולי הם לא יקימו יחידה אלא יקימו חטיבה או אוגדה לשוויון מגדרי?

קארין אלהרר: אדוני, אם אני יכולה להציע משהו.

קארין אלהרר: היום ברשות השידור הקיימת יש ממונה על מעמד האישה.

קארין אלהרר: היא הייתה כאן.

קארין אלהרר: גנית לב ארי.

גלעד ארדן: זה תפקידה היחיד?

קארין אלהרר: זה תפקידה היחיד.

<קריאה: לא.

<קריאה: ברשות השידור קיים תפקיד של ממונה על מעמד האישה כמו במדינה מכוח התקשי"ר.

<קריאה: במדינה זה נוסף לתפקיד העיקרי של העובד וכך גם ברשות השידור.

גלעד ארדן: יהיה מישהו כזה אבל שהוא יוכל לעשות זאת גם בנוסף לתפקידו – אין בעיה.

עליזה לביא: גם לגבי הטרדות מיניות כמובן.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: זה מכוח חוק.

עליזה לביא: אימצנו ועדה לבחינת תקציב המדינה בהיבט המגדרי והיום כל משרדי הממשלה בתקציב 2015 ייתנו דיווח בחלוקה המגדרית, גם של חלוקת משאבים ועוד.

עליזה לביא: זה כבר נכנס עכשיו.

עליזה לביא: לכן אנחנו מבקשים ממך לשקול את זה שנית משום שאנחנו מכירים את המציאות ברשות השידור, גם בשדרת ההנהגה וגם במספר המרואיינים והמרואיינות.

גלעד ארדן: אבל אנחנו משנים את המציאות.

עליזה לביא: אני מברכת אותך.

עליזה לביא: באנו לשנות ואני מברכת אותך וגם את יושבת הראש על ההחלטה פורצת הדרך והראשונה בהנהלה ובחלוקה שתהיה בהנהלה על פי חוק, אבל יחד עם זאת, כדי להטמיע חשיבה מגדרית וכדי להבין שאנחנו צריכים לבצע את זה, אני מבקשת מכם להכניס את זה.

עליזה לביא: אוגדה אתה רוצה לקרוא לזה, אין לי בעיה, שתהיה אוגדה, אבל בהחלט לכלול את זה כדי להוביל את השינוי.

גלעד ארדן: ואת לא מסתפקת בממונה על מעמד האישה?

גלעד ארדן: שיחייב בחוק ממונה על מעמד האישה?

<רינה חכמון: אבל שתהיה כפופה לרשות למעמד האישה.

<רינה חכמון: היא צריכה להיות כפופה למישהו.

<רינה חכמון: היא צריכה להיות תחת הרשות למעמד האישה במשרד ראש הממשלה.

קארין אלהרר: ההצעה שלי היא מישהי שהיא עובדת התאגיד והיא תהיה גם ממונה על מעמד האישה.

<רינה חכמון: אבל איזה סמכויות יהיו לה אם היא לא תהיה כפופה או סמוכה לאיזשהו גוף?

קארין אלהרר: כפיפות ישירה למנכ"ל.

<רינה חכמון: זה לא מספיק.

<רינה חכמון: היא צריכה להיות כפופה לגוף ממשלתי ולהתעסק במעמד האישה.

גלעד ארדן: מקבלת עמדות מקצועיות מהרשות לקידום מעמד האישה.

קארין אלהרר: היא מקבלת את חוות הדעת מגברת סוייד ומביאה אותן.

קארין אלהרר: יש לה זכות להתייעץ עם ורד בכל עת.

קארין אלהרר: אני לא רוצה ליצור מנגנון בירוקרטי שהלכה למעשה הוא גם מיותר.

גלעד ארדן: קודם כל, זה לא כל כך הוגן אפילו.

גלעד ארדן: אני חושב שבאמת אם יש נושא של מעמד האישה שאת ממונה עליו, הדרך לטפל בו ברזולוציה כזאת היא דרך רוחבית על כולם ולא דרך זה עכשיו לפתור את כל הבעיות כי לא נפתור אותן.

עליזה לביא: אדוני צודק.

גלעד ארדן: נעשו כאן כמה צעדים מרחיקי לכת ועכשיו נתחיל לקיים דיון האם היא תהיה כפופה למאן דהוא פה או למאן דהוא שם, או האישה ההיא שמבינה יותר טוב מהאישה ההיא?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: זה תפקידה, לפעול לקידום נשים.

עליזה לביא: ולהטמעת חשיבה מגדרית.

עליזה לביא: תכניסו את זה ונעצור בזה.

גלעד ארדן: כל משפט שנוסיף עכשיו - - -

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: קבענו.

קארין אלהרר: הקביעה היחידה שהייתה היא שתהיה ממונה על מעמד האישה.

<אתי בנדלר: בתפקידה זה תהיה כפופה ישירות למנכ"ל.

גלעד ארדן: והיא תעשה זאת בנוסף לתפקיד שלה.

עליזה לביא: תודה רבה.

<אתי בנדלר: לא לפרט את תפקידה כי הוא ברור.

<אתי בנדלר: זאת העמדה של השר?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: השר לא קובע אבל זאת עמדתי.

גלעד ארדן: לשר אין אצבע כאן.

עליזה לביא: נקודה אחרונה והיא לגבי הפיטורים.

עליזה לביא: אנחנו מבקשים בנושא הפיטורים לתת עדיפות בהעסקה מחדש ברשות השידור או בגוף ציבורי אחר לנשים בהיריון ונשים בחופשת לידה או לנשים בסמוך לאחר חזרתן מחופשת לידה.

גלעד ארדן: התחום שלי הוא לא דיני עבודה.

גלעד ארדן: אם הוועדה רוצה לעשות, שהוועדה תעשה.

גלעד ארדן: כל הכרעה של הוועדה, שתכניס לחוק.

עליזה לביא: ביקשו ממני להציג את זה עכשיו.

גלעד ארדן: אני לא מתמצא בנושא ואני לא יודע לתת תגובה מידית.

קארין אלהרר: טוב.

<קריאה: תבדקו אם זה היה בהסכם הקודם של 2012.

קארין אלהרר: פרק הפרסום עומד עכשיו להצבעה.

<אתי בנדלר: במסגרתו יש שתי תוספות בהתאם להצעתה של חברת הכנסת לביא.

<אתי בנדלר: האחת, תוקם ועדת משנה לפקח על התכנים הפרסומיים ולוודא התאמתם לכללים והיא תהיה מוסמכת להורות גם על שידור פרסום והודעות חסות.

<אתי בנדלר: הצעה נוספת היא מינוי ממונה על מעמד האישה שתוכל למלא תפקיד זה בנוסף לתפקידים נוספים.

<אתי בנדלר: בתפקידה זה היא תהיה כפופה ישירות למנכ"ל.

<אתי בנדלר: אלה שתי ההצעות הנוספות שייכללו.

<אתי בנדלר: ועדת משנה והממונה על מעמד האישה.

<אתי בנדלר: התפקיד שלה ייגזר כמובן ממה שתחליט המועצה במסגרת סמכויותיה הכלליות.

גלעד ארדן: צריך להצביע על התוספות.

<אתי בנדלר: על כל הפרק, כולל כל ההסכמות שהיו כאן במהלך השיחה.

<אתי בנדלר: חברת הכנסת לביא, האם את עומדת על ההסתייגויות הנוספות לפרק זה?

<אתי בנדלר: על ההצעות הנוספות או ששתי ההצעות האלה מחליפות את ההצעות?

עליזה לביא: הן מחליפות.

<אתי בנדלר: זה יורד גם לגבי הנשים בהיריון.

עליזה לביא: זה לא יורד.

עליזה לביא: זה דיון.

<אתי בנדלר: בפרק אחר.

<אתי בנדלר: בסדר.

<יורם בן דוד: לפני ההצבעה.

<יורם בן דוד: בהגדרת קדימון, בסעיף 57.

קארין אלהרר: כבר הצבענו עליו.

<יורם בן דוד: אני מבקש להעיר הערה קטנה מהחיים.

<יורם בן דוד: אני מבקש לשנות לומר התשדיר שנועד לקדם צפייה בתכניות תאגיד השידור הציבורי ולא לקדם את שידורי התאגיד.

<יורם בן דוד: ההבדל הזה לכאורה הוא משני אבל בחיים אנחנו נתקלים כל הזמן במחלוקות בין תאגידי השידור, בעיקר בערוץ השני, בכבלים ובלוויין וזה שידור קדימונים שבעצם מפארים את התאגיד, את החברה המסחרית שעומדת מאחוריו או את הגוף ואז נוצרות מחלוקות בין גורמים שונים שמעורבים בחומרים ובתכנים שמשמשים את הקדימון הזה.

<אתי בנדלר: ההגדרה של קדימון, גם אם היא איננה טובה, היא מופיעה בכל החוקים שמדברים על שידורים בנוסח אחיד.

<יורם בן דוד: אני מבקש שתקשיבי רגע למה שאני מבקש.

<יורם בן דוד: תשדיר שנועד לקדם צפייה בתכניות.

<יורם בן דוד: הרי זאת המטרה.

<יורם בן דוד: לא לקדם את השידור.

<יורם בן דוד: כרגע כתוב לקדם את שידורי תאגיד.

<יורם בן דוד: תחשבי מה זה קדימון.

<יורם בן דוד: הוא נועד לקדם צפייה בתכניות.

<אתי בנדלר: יוריק, אתה צודק אולי לגופו של עניין, אבל אם אני אתקן כאן ואני לא אתקן את ההגדרה של קדימון בחוק התקשורת ולא אתקן את ההגדרה - - -

<יורם בן דוד: אבל כתבת כאן "בסעיף זה".

<אתי בנדלר: זה אחיד למספר חוקים.

<אתי בנדלר: אם אני אתקן כאן, זה עלול להכריע את הדבר שאתה אומר לגבי הפרשנות בחוקים האחרים.

<יורם בן דוד: כרגע דעו לכם שיש מחלוקות רבות בנושא הזה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: הערה אחרונה ואז מצביעים.

<תמנה עורב: אני לא יודעת אם זאת תהיה הערה אחרונה אבל קיבלתי לפני מספר דקות הודעה על ירי לכיוון אשכול, לכיוון הדרום, ואני חושבת באמת שמן הראוי בשעה כזו - הבית שלי לפחות הוא בבאר-שבע ואני נמצאת כאן – אולי לדחות את הדיון היום.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

<אתי בנדלר: את כל הפרק כאשר הסעיף היחידי שהוצבע בו היה דווקא הסעיף שמר בן דוד דיבר עליו.

קארין אלהרר: ההגדרה של קדימון היא בעוצמת הקול.

קארין אלהרר: אנחנו מצביעים על כל הפרק כמקשה?

<אתי בנדלר: אפשר לעשות סעיפים כך וכך אלא אם כן יש הצעות אחרות משום שכל ההערות וכל התוספות השתלבו בסעיפים אחרים.

<אתי בנדלר: .

<אתי בנדלר: אפשר, אלא אם כן מישהו מחברי הכנסת מתנגד לכך.

קארין אלהרר: יש מתנגדים?

עיסאווי פריג': אני מעדיף אחד-אחד, שנקרא ונדע על מה אנחנו מצביעים.

<אתי בנדלר: הסעיפים כבר הוקראו.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': נצביע אחד-אחד.

עיסאווי פריג': נלך לפי נוהל תקין.

<אתי בנדלר: אני רק אסביר.

<אתי בנדלר: אמרתי בתחילת הדברים שהפרק הזה מנוסח בצורה מאוד אנכרוניסטית ואנחנו ננסח את כולו מחדש.

<אתי בנדלר: נקבע קודם את ההגדרות ואחר כך את האיסורים הכלליים לגבי כל המדיות ואחר כך את ההוראות שחלות לגבי כל אחת מהמדיות בנפרד, כי אי אפשר להעביר את זה בצורה כזאת.

<אתי בנדלר: אפשר כפי שאתה מציע לעשות את זה בדרך הזאת אבל אני אומרת לך שזה ישתנה לגמרי בנוסח הסופי.

עיסאווי פריג': אם ישתנה לגמרי, למה מצביעים?

<אתי בנדלר: העקרונות כולם הוסברו והוסכמו.

<אתי בנדלר: ההצבעה היא כרגע על כל העקרונות שהוסכמו כאן.

עיסאווי פריג': הנוהל שמצביעים שתי הצבעות, הצבעה על עקרונות והצבעה על נוסח?

<אתי בנדלר: לא.

עיסאווי פריג': אז מצביעים פעם אחת על נוסח וזהו.

עיסאווי פריג': אני רוצה היגיון.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הסעיף שכותרתו תשדירי פרסומות והודעות ברדיו.

קארין אלהרר: לעניין הזה היו תיקונים?

<אתי בנדלר: התיקון הכללי היחידי שאני זוכרת כרגע שמתייחס גם לסעיף הזה וגם לסעיפים אחרים, שהמועצה כאשר היא קובעת כללים, היא תקבע כללים מיוחדים לגבי פרסומות בשידורים המיועדים לילדים ונוער.

<אתי בנדלר: זה בנוסף לסמכות שלה לקבוע כללים בעניין הזה.

עיסאווי פריג': אני צוחק כי יש תיקונים בנוסח.

עיסאווי פריג': תכינו את הנוסח מחדש ומחר נצביע.

קארין אלהרר: די, עיסאווי, די.

קארין אלהרר: באמת די.

גלעד ארדן: זה נוהג של עשרות שנים בכנסת.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להתעקש, נמשיך את זה, אבל זה ההיגיון הנכון.

<אתי בנדלר: אני מניסיוני יכולה לומר לך שאני מעריכה את הכנת הנוסח, רק של הפרק הזה, אם אני מדברת על חמש שורות, אני מדברת על מעט זמן.

קארין אלהרר: בסדר?

קארין אלהרר: נרגענו?

עיסאווי פריג': אני רגוע.

עיסאווי פריג': אני מעיר את ההערה שלה אבל לא מתעקש עליה.

<גדי בן יצחק: כל ההליך הוא די מזורז למרות שהמשא ומתן לא זז.

גלעד ארדן: הוא זז ועוד איך.

קארין אלהרר: לא ניכנס לזה עכשיו.

גלעד ארדן: אתה לא ישבת אבל אני הייתי אתמול עד 2:00.

<גדי בן יצחק: אני יודע בדיוק עד מתי.

קארין אלהרר: מי בעד אישור סעיף 56 שכותרתו תשדירי פרסומות והודעות ברדיו?

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: סעיף 56 אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: מי בעד אישור סעיף 58 שכותרתו תשדירים לשירות הציבור?

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: סעיף 58 אושר

קארין אלהרר: סעיף 58 אושר.

קארין אלהרר: מי בעד הסעיף שכותרתו הודעות חסות שאצלי ממוספר כסעיף 59 בשינויים שסוכמו?

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: סעיף 56 אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: מי בעד הסעיף שכותרתו איסורים ומגבלות על שידורי הודעות חסות, תשדירי פרסומות ותשדירי שירות?

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: הסעיף אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: מי בעד אישור הסעיף שכותרתו היחידה המסחרית?

<אתי בנדלר: על הסעיף הזה כבר הצבענו.

קארין אלהרר: מי בעד אישור הסעיף שכותרתו מסר פרסומי?

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: הסעיף אושר

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: בנוסף לזה, במסגרת הסעיפים האלה או סעיפים אחרים במסגרת הפרק הזה, יהיה סעיף כללי שאוסר כאמור פרסומת סמויה, פרסומת בלתי מודעת ופרסומת אגב.

<אתי בנדלר: תהיה הוראה שהכללים יחולו גם על מפיק חיצוני או על מי שמשתתף בהפקה או במימון ושהתאגיד יוכל לדרוש דיווחים על כך.

<אתי בנדלר: יהיו כללים מיוחדים לגבי איסור הודעות חסות בערוץ הילדים.

<אתי בנדלר: הקמת ועדת משנה לפקח על תכנים פרסומיים ולוודא התאמתם לכללים כאשר אותה ועדת משנה תהיה מוסמכת להורות גם על הפסקת שידור פרסומת או הודעת חסות.

<אתי בנדלר: תהיה הוראה נוספת שתמונה ממונה על מעמד האישה - וזה לא יהיה דווקא בפרק הזה אלא בשונות - בליווי כל ההוראות שדובר עליהן.

<אתי בנדלר: נדמה לי שסקרתי את כל השינויים.

עיסאווי פריג': איפה השינויים לגבי המגדרים שעליזה הציגה?

<אתי בנדלר: התייחסתי לזה כרגע.

עיסאווי פריג': צריך לראות את זה בעין.

<אתי בנדלר: ההוראה שתהיה תתייחס לכך שתוקם ועדת משנה של המועצה שהיא תפקח על התכנים הפרסומיים והיא תוודא התאמתם לכללים והיא תהיה מוסמכת להורות גם על הפסקת שידור פרסומת או הודעת חסות.

<אתי בנדלר: זאת תהיה הוראה בנוסח זה או אחר.

<אתי בנדלר: אם אדוני רוצה להסתייג מזה, בבקשה.

<אתי בנדלר: ההוראה השנייה, כפי שאמרתי, היא לגבי הממונה על מעמד האישה.

עיסאווי פריג': מה ההוראה השנייה לגבי מעמד האישה?

<אתי בנדלר: תמונה בתאגיד השידור הציבורי ממונה על מעמד האישה.

<אתי בנדלר: יכול שהתפקיד הזה יהיה בנוסף לתפקידים אחרים שהיא ממלאת בתאגיד אבל בתפקיד הזה היא תהיה כפופה ישירות למנכ"ל.

עיסאווי פריג': זה מה שעליזה ביקשה?

עיסאווי פריג': רק את שני התיקונים האלו?

<אתי בנדלר: אלה שני התיקונים שהיא הסכימה להם במקום ההצעות שהיא פירטה בפרק זה.

עיסאווי פריג': כן, אבל היא דיברה על עוד דברים.

<קריאה: על נשים בהיריון, שלא יפטרו אותן.

<אתי בנדלר: זה לא שייך לפרק הזה אלא זה שייך לפיטורי עובדים.

<קריאה: פרסומת לילדים ונוער.

<אתי בנדלר: התייחסתי לילדים ונוער.

קארין אלהרר: הייתה התייחסות מפורטת.

<אתי בנדלר: צריך להצביע על התוספות האלה שקראתי.

קארין אלהרר: אני מצביעה על התוספות שפורטו על ידי היועצת המשפטית.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: התוספות שפורטו על ידי היועצת המשפטית אושרו

קארין אלהרר: התוספות התקבלו.

קארין אלהרר: סיימנו את נושא הפרסום והחסויות.

קארין אלהרר: אני מבקשת לעבור לדיון בנושא מנכ"ל תאגיד השידור הציבורי.

<תמנה עורב: יש תשובה לגבי ההחלטה אם אנחנו ממשיכים בדיון או לא?

קארין אלהרר: אני אמרתי שהדיון עד להפסקה הגדולה יימשך.

<תמנה עורב: מתי ההפסקה הגדולה?

קארין אלהרר: עד 4:00 הדיון יימשך.

<תמנה עורב: עד אז ייפלו עשרים גראדים, משהו כזה.

קארין אלהרר: כל הגופים במדינת ישראל ממשיכים לעבוד.

<תמנה עורב: כן, אבל הבית שלי בבאר שבע והמתח מאוד גדול.

קארין אלהרר: אני מבינה.

<תמנה עורב: משפחתי בבאר שבע.

<גדי בן יצחק: מ-9:00 עד 4:00, אני אצטרך ללכת.

קארין אלהרר: זאת החלטה שלך.

קארין אלהרר: אני לא יכולה לעצור אותך.

<גדי בן יצחק: לצערי זאת לא החלטה שלי אלא של החמאס.

קארין אלהרר: זאת לגמרי החלטה שלך.

קארין אלהרר: לי משלמים כדי לבוא ולעבוד.

<תמנה עורב: אבל בכל זאת זה לא זמן רגיל.

קארין אלהרר: אני מבינה ועדיין אני ממשיכה את הדיון עד לשעה 4:00.

<גדי בן יצחק: כל דבר אחר פרט לקידום הוועדה הזאת, לא קיים.

קארין אלהרר: אני חושבת שכל ועדות הכנסת עובדות היום.

<גדי בן יצחק: לא כך.

<גדי בן יצחק: אבל זאת זכותך.

<גדי בן יצחק: אני לא מערער.

<גדי בן יצחק: זאת הפרורוגטיבה שלך.

עיסאווי פריג': רשות השידור, הרדיו והטלוויזיה בזמן כזה, הנחיצות שלהם שונה מכל הוועדות.

עיסאווי פריג': עכשיו יש גל פתוח ברדיו וגל פתוח בטלוויזיה, דבר שצריך מעקב וכוח אדם.

עיסאווי פריג': אני חושב שמן הראוי לשקול שנית שאנשי הרשות שיש להם גם תפקיד בניהול העניינים בשוטף, יש מקום לשקול את הבקשה לקצר את הדיון.

עיסאווי פריג': בימים כאלו כאשר הכול שידורים פתוחים בגלל המלחמה בדרום, צריך לאפשר לאנשי השידור.

איילת שקד: עד 4:00 הם יכולים להישאר כאן ואז הם ייקחו החלטה.

קארין אלהרר: עיסאווי, זה עניין של החלטה.

קארין אלהרר: אנחנו לא עוצרים את שגרת החיים שלנו בגלל שיש מלחמה.

עיסאווי פריג': נכון, וכדי ששגרת החיים תימשך, יש אנשים שאחראים על דברים ספציפיים בשגרת החיים.

קארין אלהרר: כל ועדות הכנסת עובדות.

עיסאווי פריג': ניתן להם לעשות את תפקידם.

קארין אלהרר: אני מפריעה להם למלא את תפקידם?

עיסאווי פריג': יש להם תפקיד בגל הפתוח שקיים.

קארין אלהרר: שמעתי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מבקשת לפתוח דיון בנושא המנכ"ל של תאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: היו כבר דיונים ואני מבקשת גם נוכח הדברים ששמענו בוועדה וגם נדמה לי לטובת ההתנהלות התקינה, העיתונאית התקינה, התכנית התקינה של אותו תאגיד שיוקם, אני הייתי מבקשת שהמנכ"ל, המנהל הכללי של תאגיד השידור הציבורי שהיום מוגדר בחוק שהוא יכול להיות בעל ניסיון של חמש שנים לפחות באחד משניים - כאשר האחד הוא תפקיד בכיר בתחום הניהול והשני הוא תפקיד בכיר בתחום התקשורת – אני הייתי מבקשת שיצוין בחוק שזה יהיה ככל הניתן גם וגם.

קארין אלהרר: אני מבינה לגמרי את האמירות שעלו כאן

קארין אלהרר: שיש מספר מאוד מצומצם של אנשים שהם גם וגם ולכן אנחנו לא רוצים למנוע, וזה נכון, גם אני לא רוצה למנוע, בחירה של אדם שהוא לא גם וגם אבל הוא מוצלח.

קארין אלהרר: מצד שני אני רוצה שכן יהיה ברור שכוונת המחוקק הייתה שהמנכ"ל של השידור הציבורי החדש יהיה אדם שבעדיפות הוא יהיה עם אוריינטציה גם עיתונאית לעניין הזה.

קארין אלהרר: זה הדבר הראשון שאני מבקשת להציע.

קארין אלהרר: לגבי המנכ"ל וראש חטיבת החדשות.

קארין אלהרר: בשלב הראשון אני אומר שאין היום בהגדרה בחוק מה זה ראש חטיבת החדשות, מה התפקיד שלו, מי מסמיך אותו, מי רשאי לפטר אותו, מה מידת העצמאות שלו ואני חושבת שאלה דברים שראוי וצריך שיוגדרו בחקיקה.

קארין אלהרר: ראש חטיבת החדשות - אמר את זה גם קודם חבר הכנסת רוזנטל מניסיונו ונדמה לי שיש חשיבות לדברים - צריך להיות עצמאי בתכנים החדשותיים שהוא יהיה מסוגל להעביר.

קארין אלהרר: לכן אני הייתי מציעה בעניין הזה שבהיררכיה הוא אכן יהיה כפוף למנכ"ל אבל שתהיה לו את העצמאות לעניין שידור התכנים החדשותיים, החדשות, ולתת לו כאן איזושהי הגנה כי ברור שיהיה קונפליקט בינו לבין המנכ"ל בשידור התכנים.

קארין אלהרר: אני הייתי מבקשת שהוא יוכל להיות מפוטר רק על ידי המנכ"ל אבל באישור של המועצה ברוב מיוחס וזה על מנת ליצור מצב שבו בעצם תהיה לו אפשרות - - -

<קריאה: ואם יש עורך לא טוב?

קארין אלהרר: מה זאת אומרת עורך לא טוב?

קארין אלהרר: אפשר יהיה להראות לו את הדלת.

<קריאה: מה זה רוב מיוחס?

קארין אלהרר: אני הייתי מציעה 75 אחוזים.

קארין אלהרר: אני מציעה להעלות בהתאמה את הרוב המיוחס לפיטוריו של המנכ"ל.

קארין אלהרר: זאת דעתי.

קארין אלהרר: זאת הצעתי ואפשר לדון בה.

קארין אלהרר: זה מה שאני מבקשת שיהיה.

<ורד סוייד פאר: אפשר להוסיף מנכ"ל/מנכ"לית וכולי?

<אתי בנדלר: לא מכניסים את זה.

<ורד סוייד פאר: אנחנו רוצים לכוון מציאות שנשים תתמודדנה ונשים תהיינה בתפקידי הנהלה.

קארין אלהרר: כל מה שאני אומרת, ואני אומרת לפרוטוקול, נכון בזכר ונכון בנקבה.

קארין אלהרר: לכן זה עניין טכני אבל כוונתי היא כמובן גם לזכר וגם לנקבה, למען הסר ספק.

עפר שלח: אני חושב שבמידה רבה אנחנו נמצאים כאן בגלל מערכות יחסים היסטוריות ברשות השידור בין מנכ"לים לבין האנשים שהיו כפופים להם.

עפר שלח: המינוי של המנכ"ל לאורך שנים היה מינוי פוליטי טהור ומנכ"לים התערבו באופן לא ראוי בתכנים ולא רק לא ראוי אלא גם בוטה, ולא היה שום גידור של עצמאותם של האנשים שנמצאים תחתיהם.

עפר שלח: אני אתחיל מהגדרת המנכ"ל.

עפר שלח: זה בהחלט סביר שמנכ"ל יוכל לבוא גם לא מתחום העיתונות.

עפר שלח: אני חושב שאפשר אולי להגדיר מצב שבו תהיה עדיפות לתחום הניסיון בעיתונות ותקשורת בשקלול מועמדותו של מנכ"ל.

עפר שלח: הרי בסופו של דבר תהיה ועדת איתור שתמצא אותו והיא תביא אותו בפני המועצה לאישור, ואם אפילו בשקלול של נקודות, אני לא בטוח שצריך לתת את מספר הנקודות המדויק בחוק אבל יהיה ברור שיש עדיפות, אז כאשר יהיו שני מועמדים טובים שאחד מהם, עיקר ניסיונו הוא מתחום התקשורת, אני חושב שכדאי שהוא יהיה עדיף בלי לשלול את האפשרות שזה יהיה מבחוץ.

עפר שלח: בעיני יותר חשוב זה הגידור בינו לבין ראש חטיבת החדשות.

עיסאווי פריג': אני נהנה לשמוע אותך מדבר על ההיררכיה שלדעתך צריכה להיות.

עפר שלח: אני רוצה לקחת שתי דוגמאות, אחת מתחום העיתונות הכתובה ואחת איך זה מתנהל בטלוויזיה הפרטית, שזה מוכר לכולם אבל כמובן שזה לא אחד לאחד.

עפר שלח: בעיני באנלוגיה מתחום העיתונות הכתובה, המנכ"ל הוא המו"ל וראש חטיבת החדשות הוא העורך הראשי.

עפר שלח: אני רוצה להזכיר שכאן אנחנו מגדרים את התקציב של חטיבתה החדשות ובתוך התקציב הזה ההחלטות, במיוחד בעניין של טלוויזיה, כשיש זהות רבה בין החלטות כלכליות לבין החלטות מערכתיות, כי לאן אתה שולח ניידת ואיפה אתה שם את המשאבים שלך בטלוויזיה, שזה תחום שעולה כסף ולא מעט כסף, ההחלטות הכלכליות והמקצועיות מתערבבות.

עפר שלח: לעורך הראשי צריכה להיות שם עצמאות מוחלטת והעורך הראשי כמובן צריך להיות אדם מתחום העיתונות וזה ברור וזה במאה אחוזים.

עפר שלח: ברגע שיש לו את העצמאות המוחלטת הזאת ירצה המנכ"ל לפטר אותו, זה ייעשה עם הגנה כזאת או אחרת ואני לא נכנס אם יהיו 75 אחוזים או לא.

<אתי בנדלר: אתה אומר שמנהל חטיבת החדשות הוא יהיה העורך הראשי.

עפר שלח: בוודאי.

עפר שלח: הוא יהיה העורך הראשי, דווקא מפני שאמרנו שהמנכ"ל יוכל להיות גם אדם שאין לו רקע בתחום התקשורת.

עפר שלח: אגב, בגופים הפרטיים, הרבה פעמים מנכ"ל הערוץ הוא אדם שבא מתחום התקשורת אבל לא מתחום העיתונות של התקשורת.

עפר שלח: יוסי ורשבסקי שהיה הבוס שלי בערוץ 10, מעולם לא העלה בדעתו שהוא עורך ומעולם לא נכנס לתחום התוכן.

עפר שלח: אגב, יש תחום תוכן שלם שהוא אחראי עליו.

עפר שלח: בואו נזכור שמנכ"ל רשותה שידור אחראי גם על כלתחום התוכן שאיננו חדשות וצריך להיות תחתיו, חוץ מעורך החדשות, מנהל תוכן שעוסק בתוכן שאיננו חדשות.

עפר שלח: אני מבין שיש את השאלה של הדוקו וניכנס לזה לאיזה רגל זה שייך.

עפר שלח: בסופו של דבר צריכה להישמר עצמאות עיתונאית מלאה דרך חטיבת החדשות, גם בהקצאת המשאבים בתוך חטיבת החדשות וכך אנחנו נוכל להגיד שהמנכ"ל מעליו יוכל במקרים מסוימים גם לא להיות אדם כזה והוא מו"ל שמייצג את היציבות הכלכלית והניהול הראוי של הארגון הזה, ושנית, כמובן גם את האינטרסים הציבוריים שבאים דרך המועצה.

עפר שלח: ירצה, יראה שהעורך הראשי – קרי, מנהל חטיבת החדשות לצורך העניין איננו ממלא את תפקידו – יוכל להדיח אותו.

עפר שלח: אני אומר לכם שבטלוויזיה הפרטית זה דווקא מתקיים וזה מתקיים בין השאר מפני שבטלוויזיה הפרטית יש מבנה היסטורי שנולד מזה שלערוץ 2 היו שלושה זכיינים ואחר כך שני זכיינים, כמו שיש לו היום, ורצו לשמור על עצמאותה של חטיבתה חדשות.

עפר שלח: באופן כללי למעט כמה מקרים שתמיד אנחנו נזכרים בהם, ההתנצלות בפני שלדון הריסון ודברים כאלה, ואנחנו נזכרים בהם כי הם היוצאים מהכלל המעידים על הכלל.

עפר שלח: באופן כללי עצמאותם של ראשי חברות החדשות דווקא בערוצים הפרטיים נשמרת באופן מאוד מאוד משמעותי והבוסים שלהם הם הרבה פעמים שהם לא עיתונאים, דווקא מפני שהגדר הזאת הוגדרה היטב, כולל בערוץ 10 בו יש רק זכיין אחד שבאופן ישיר לגמרי זה אפילו לא חלוקת האינטרסים שיש בין רשת לקשת בערוץ 2.

עפר שלח: אני חושב שאם ניצור את ההגדרות האלה, אנחנו נעשה דבר שתישמר בו גם העצמאות העיתונאית, וכן, במקרים קיצוניים המו"ל גם בעיתונות כתובה מפטר את העורך הראשי וזה בסדר גמור.

איתן כבל: לפני שנתייחס, ברשותך, חשוב שנשמע את עמדת השר ואת תפיסתו בעניין הזה.

גלעד ארדן: אני לא זוכר אם היית בדיון בו השתתף רם לנדס.

איתן כבל: הייתי.

גלעד ארדן: הוא דיבר על כך שבעיניו להחלטות – דרך אגב, זה לא רק של ראש חטיבת החדשות אלא גם החלטות של מנהלים בכירים אחרים, גם מי שמזמין את ההפקות החיצוניות במאתיים מיליון שקלים שבתוכן יכולות להיות גם תכניות שמעצבות תודעה במדינה, לא חייב להיות דווקא על האירוע היומי אבל יכול להיות להיסטוריה של ירושלים כאשר שם אפשר להדגיש זיקות כאלה וזיקות כאלה.

גלעד ארדן: גם לאדם כזה חשוב שתהיה עצמאות.

גלעד ארדן: למעשה לכל אחד מהעובדים חייבת להיות – באמת אני אומר – עצמאות מחשבתית כי מדובר בעיתונאות ובשיקוף מציאות והיינו רוצים שלכולם תהיה עצמאות.

גלעד ארדן: הם צריכים לפעול לפי מצפונם ואם מישהו מתערב והופך להם את מה שהם מאמינים שהוא נכון, הם צריכים לזעוק, הם צריכים להתפטר, הם צריכים להביא את זה לידיעת הציבור.

גלעד ארדן: דרך אגב, זה לא רק בעיתונאות אלא כך זה גם בצבא ובהרבה מאוד גופים חשובים שמשליכים על חיי אדם ולא רק על שיקוף המציאות עם כל ההערכה והכבוד שאני רוכש למקצוע העיתונאות.

גלעד ארדן: עדיין אין ולא ימצאו פטנט אחר מאשר שיש אדם אחד שאליו אתה יכול לבוא בטענות על התוצאה הכוללת כי להשלכות של מה שקורה מתחתיו יש אחרי כן השלכות על כל התפקוד של הגוף.

גלעד ארדן: אם חברת החדשות, קרה אירוע עכשיו, חס וחלילה מבצע מתמשך ומתגלגל, ואתה בטוח מכיר מצבים כאלה, מישהו צריך עכשיו לאשר שהתקציב לא יהיה 160 אלא מעבר לזה ולנמק את זה בסיבות המיוחדות ולהביא את זה לדירקטוריון וכולי.

גלעד ארדן: אם מחר מוגשת תביעת דיבה במיליונים וראש חטיבת החדשות מתעקש עליה, הוא עלול גם להביא את הגוף למצב של או התמוטטות כלכלית או של אי עמידה בחוק.

גלעד ארדן: אני מסכים לעומת זאת שבשונה לתפיסת העולם שלי לגבי המנכ"ל שיש לו אחריות כוללת על כל מה שקורה בגוף, יש חטיבת החדשות ויש לו תפקיד הרבה יותר מובהק עיתונאי.

גלעד ארדן: לכן כאן ראוי שתהיה קביעה שהוא מגיע עם רקע עיתונאי תקשורתי ושנית, ובעניין הזה היו לי שיחות גם עם יושבת ראש הוועדה, כדי למנוע את עניין המעורבות היום יומית בהחלטות שלו, ראוי שיינתן לו איזשהו מעמד יותר עצמאי אולי כי באמת זה לחם חוקו של הגוף הזה.

גלעד ארדן: לכן אמרתי שלדעתי אפשר ללכת למודל שאי אפשר לפטר אותו פיטורים שרירותיים כי הוא לא שומע למנכ"ל.

גלעד ארדן: לכן אם המנכ"ל הגיע אתו למערכת יחסים כזאת, המנכ"ל יהיה צריך ללכת לדירקטוריון .

גלעד ארדן: כל עובד אחר המנכ"ל יכול לפטר, אבל אותו לא ניתן לפטר על ידי המנכ"ל אלא יהיה צריך ללכת לדירקטוריון.

עפר שלח: איפה חילוקי הדעות בינינו אם יש?

עפר שלח: יכול שאין.

גלעד ארדן: יכול להיות שיש לי בעיית חוסר הבנה של מה שאמרת.

גלעד ארדן: אם אין חילוקי דעות, טוב.

גיגי וולף: מי העורך הראשי?

גלעד ארדן: העורך הראשי הוא המנכ"ל.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לנקוב בשמות, אבל האם עובדת היותו של אדם העורך הראשי אומרת שהוא מעורב ומתערב יום יום בעריכת המהדורה?

גלעד ארדן: האם אבי וייס לצורך העניין עורך יום יום את המהדורה של סודרי?

גלעד ארדן: אני ממש לא חושב כך.

גלעד ארדן: אבל אם מחר יש תביעת דיבה גדולה וסודרי חושב שהכתב צודק או לא כותב, אז אבי וייס בסוף יכול לקבל החלטה אחרת.

גלעד ארדן: אם לא תאמר כך, אתה יודע מה עלול לקרות?

גלעד ארדן: בוא נסתכל על הצד השני.

גלעד ארדן: אם לא תאמר כך, עלול לקרות מצב שמנכ"ל הרשות ינסה להביא – וזאת סמכותו – ראש חטיבת חדשות שהוא בובה שלו וגם את זה אנחנו לא רוצים.

גלעד ארדן: זאת אומרת, יש מחיר.

גלעד ארדן: אם הוא ידע שאין לו שום SAY, הוא עלול פשוט להביא בובה שלו.

גלעד ארדן: גם זה יכול לקרות.

עפר שלח: אתה לוקח את זה טיפה לנוחותך לקיצוניות.

גלעד ארדן: גם אתה לוקח את זה.

גלעד ארדן: גם היותו של המנכ"ל עורך ראשי, אתה לוקח אותה לקיצוניות כאילו שכל יום הוא מחפש עבודה ומתערב לראש חטיבת החדשות.

עפר שלח: לכן אנחנו כאן.

עפר שלח: אגב, ברשות השידור הקיימת זה קרה הרבה יותר מאשר בגופים הקיימים באופן מרתק.

עפר שלח: אני זוכר שהיו צריכים לראיין אותי לתכנית רדיו מסוימת ואחר כך הודיעו לי שהם לא, מפני שמנכ"ל הרשות הודיע להם שהיא משודרת מירושלים ולא מתל אביב.

גלעד ארדן: כי מנהל חטיבת החדשות או העורך יודע שהוא לגמרי תלוי במנכ"ל.

גלעד ארדן: אני אומר שוב שבשונה מכך, אם המנכ"ל איננו יכול לפטר, כפי שאני כרגע הצעתי, אלא במצב כזה שהגיעו מים עד נפש והוא צריך לשכנע את הדירקטוריון בהחלטה כזאת, הכול יוצא החוצה והמנכ"ל חושב פעמיים לפני התערבות.

עפר שלח: אתה נתת דוגמה מצוינת שמבדילה כי אומרים העורך הראשי.

עפר שלח: זה נשמע כמו תואר.

עפר שלח: אני רוצה לתת דוגמה מצוינת שממחישה את העניין.

עפר שלח: כן, אבי וייס בסופו של דבר עורך יום יום את המהדורה של סודרי לא במובן הזה שהוא אומר לו מה יהיה בה אלא מפני שהוא נמצא שם והוא אחראי עליה והוא יודע על תכניה, כמו שהעורך הראשי שלי ידע בעיתונים עת עבדתי ידע בדיוק ועדיין היה תחתיו ראש דסק חדשות שקבע איפה זה יהיה, בעמוד 2 או בעמוד 3.

עפר שלח: לעומת זאת, הוא באפר בינם.

גלעד ארדן: אבי וייס לא היה עורך.

גלעד ארדן: נדמה לי שהוא היה מפיק.

עפר שלח: אגב, אני רוצה לראות שמנכ"ל ערוץ 10 היה אומר לרם לנדס בהיותו שם, ואני הייתי שם איך מנהלים.

גלעד ארדן: ההשוואה היא לא לגמרי נכונה.

גלעד ארדן: יש שתי חברות נפרדות ושני דירקטוריונים.

עפר שלח: הערוץ הזה הוא דוגמה מצוינת.

גלעד ארדן: אם אתה רוצה את המודל, אז צריך להוציא בכלל את תחום החדשות מהשידור הציבורי ולהקים לו דירקטוריון.

עפר שלח: אתה יודע טוב כמוני שהמבנה בערוצים הפרטיים הוא מבנה עקום, הוא גמל שנוצר על ידי ועדה בגלל הזכיינים השונים של ערוץ 2.

עפר שלח: ערוץ 10 הוא דווקא דוגמה מצוינת שהרי בסופו של דבר בערוץ 10, בגלל שיש זכיין אחד, יש בוס אחד לכל העניין.

עפר שלח: אני אומר לך שתחת מנכ"לי ערוץ 10, למנהלי חברת החדשות של ערוץ 10, הייתה עצמאות שאין כמוה בכל התקשורת בארץ וזאת מסיבה מאוד פשוטה, מפני שהם היו בדיוק העורכים הראשיים של המשדרים שלהם, בפעמים היחידות שהעצמאות הזאת הופרה – כמו למשל שלדון אריסון ואגב, זאת בדיוק הדוגמה שאתה מדבר עליה.

עפר שלח: באו לבנזימן ואמרו לו שאם אתה לא תשדר את ההתנצלות הזאת, הערוץ יפשוט רגל.

עפר שלח: במקרה הזה הוא כופף את ראשי, אגב, בחר להתפטר.

עפר שלח: בדיוק כל מה שאתה אומר.

עפר שלח: בסופו של דבר הכללים נשמרו ותחת הכללים האלה שגשגה עצמאות עיתונאית שבעיני הייתה יוצאת דופן ואני הייתי בתוכה.

עפר שלח: ההבדל הוא בדיוק זה.

עפר שלח: כשאתה מנכ"ל רשות השידור, אתה אומר גם, לא בהכרח יהיה לך רקע עיתונאי, ואני מסכים עם זה.

עפר שלח: אתה אומר, אתה גם תנהל את כל הגופים האלה, אתה אחראי על שמונה תחנות רדיו ועל הטלוויזיה, אתה גם אחראי על התוכן שאיננו חדשות ובנוסף לזה אתה העורך הראשי של החדשות – זה בעיני מפתח לכישלון, זה בעיני מה שקרה ברשות השידור הקודמת.

עפר שלח: אם אתה יוצר את הגדר הזאת, אם אתה אומר שהעורך הראשי הוא, במובן הזה כפי שאמרת, שהוא נמצא שם, אתה נותן לו גידור שמבטיח אותו בחוק – עדיין אחריותו של המנכ"ל.

עפר שלח: אגב, הוא ירצה לעבור 160 מיליון -כמו שהעורך שלי בעיתון רצה לעבור תקציב מסוים, הוא הלך למו"ל והמו"ל אמר לו אם הוא יעבור אותו או לא – כן, זה עובר דרך המנכ"ל, אבל זאת החלטה כלכלית ולא תכנית למרות שזה מתקשר גם להחלטות של תכניות.

עפר שלח: בסוף בחיים זה דיאלוג.

עפר שלח: הלקיחה של זה לאיזה קצה ששם הוא ימנה איש שלו, לא, הוא לא יוכל למנות איש שלו כי יש ועדת איתור, כי יש לו דירקטוריון שמשגיח עליו, כי יש ציבור.

גלעד ארדן: מה ההצעה שלך?

גלעד ארדן: במה היא שונה משלי?

קארין אלהרר: היא לא שונה.

גלעד ארדן: היא כנראה שונה.

איתן כבל: זה אותו דבר אבל שונה.

קארין אלהרר: בהצעה שלי אני הצעתי שיהיה ראש חטיבת חדשות שנותנים לו גם את שיקול הדעת לתוכן של חטיבת החדשות.

עפר שלח: מאותו רגע, הוא מקבל 160 מיליון שקלים והוא מקבל החלטות בתוך הסכום הזה שכמובן נתונות לפיקוחו של המנכ"ל בדיאלוג שיש ביניהם.

גלעד ארדן: מה זה אומר נתונות לפיקוחו?

עפר שלח: המנכ"ל לא קובע לו.

גלעד ארדן: המנכ"ל הופך להיות דירקטור?

עפר שלח: הוא מקבל את ההחלטה מה יהיה במהדורה, או הוא והכפופים לו, לאיפה ישלחו את הניידות.

קארין אלהרר: זאת הייתה ההצעה.

עפר שלח: אמרתי לך, אין הבדל גדול בינינו.

גלעד ארדן: אני לא מבין למה זה טוב שאבי וייס יהיה העורך הראשי ולא עורך המהדורה היומית יהיה.

גלעד ארדן: מאיזה שיקולים אתה מסכים שמנהל חברת החדשות יוכל להתערב בעריכה של סודרי במהדורה היומית?

עפר שלח: הוא הבוס שלו ומתקיימת ביניהם אותה מערכת יחסים כמו שיש בין העורך הראשי של עיתון לראש אגף החדשות שלו.

עפר שלח: בדיוק זה.

גלעד ארדן: אני לא מבין.

גלעד ארדן: אי אפשר לנתק את הקשר בין ההקשרים גם הכלכליים של הרשות.

עפר שלח: העורך הראשי של עיתון הוא אדם שמתעסק בתקציבים.

עפר שלח: רוב יומו הוא מתעסק בתקציבים ולא בתוכן.

עפר שלח: מתחתיו יש עובדים שהם מתעסקים בתוכן והם מדברים אתו מדי יום.

עפר שלח: אתה לכאורה רוצה להעלות את זה למעלה.

עפר שלח: אתה רוצה שמנכ"ל רשות השידור שבאות זמן עושה את הכול, הוא יהיה האיש שיעשה את זה.

עפר שלח: חייב להיות הבאפר הזה ביניהם.

עיסאווי פריג': בגדול יש נקודת מפתח שעפר מעלה ואני מסכים אתו לגביה.

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על תקציב של 700 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': אני מסכים אתך לגבי תפקידו של המנכ"ל שהוא אחראי, הוא ראש הקודקוד ואמור להיות המחליט הסופי.

עיסאווי פריג': אני מסכים אתך.

עיסאווי פריג': אבל עצם העובדה שאתה בא ופוסק שהמנכ"ל יהיה העורך הראשי – ואני מדבר אליך כבוד השר - עצם העובדה שאנחנו באים ומציעים שהמנכ"ל יהיה העורך הראשי, אתה אומר שהמנכ"ל צריך להיות העיתונאי הראשי ואיש הניהול הבכיר.

עיסאווי פריג': בזה אני חולק עליך.

עיסאווי פריג': המנכ"ל צריך להיות איש ניהול טוב שחי את ההוויה הישראלית.

עיסאווי פריג': מתחתיו צריך להיות מנהל חטיבת חדשות שהוא העורך הראשי ויש לנו מנהל טלוויזיה ומנהל רדיו.

עיסאווי פריג': אני יכול לחשוב על מודל, ואני אזרוק את זה לחשיבה קולקטיבית, של עורך ראשי משותף.

עיסאווי פריג': מנכ"ל ומנהל חטיבת חדשות ואומר למה אני מתכוון.

עיסאווי פריג': מנהל חטיבת חדשות הוא העורך הראשי, המנכ"ל יהיה מעורב ברגע שבאים לזרוק ידיעה מרעישה שהיא גובלת בעבירה על החוק, שבאים לגלות משהו.

עפר שלח: זה קורה בחיים.

עפר שלח: אתן לך דוגמה.

עפר שלח: אנחנו ב"מקור" פעם השגנו הקלטות של שיחות עם יגאל עמיר מהכלא.

עפר שלח: זה שיח שיוצא מגבולות התכנית, יוצא מגבולות חטיבת החדשות לה היינו שייכים והגיע למנכ"ל וגם לבעלי המניות של ערוץ 10 כי אם משדרים את קולו של יגאל עמיר או לא, זה מסוג ההחלטות אבל זה קורה פעם בכמה שנים.

עפר שלח: אני אומר לך שהיה שיח מעולה שבסופו של דבר החלטנו לא לשדר.

עפר שלח: ההחלטה הייתה של רביב ושלי ושל אלה שמעלינו.

עפר שלח: החלטנו לא לשדר ואני אומר לך שהעצמאות העיתונאית נשמרה כי בתוך העצמאות העיתונאית מתקיימת גם התבונה של הסביבה בתוכה אתה חי ובהרבה מובנים כאשר אנחנו העיתונאים חופרים בדבר הזה ואנחנו בתוך הקשית שלנו, אנחנו לא רואים שיקולים אחרים.

עפר שלח: זה מתקיים וזה מתקיים בשיח אבל זה מתקיים בשיח כל עוד יש לו גדרות ראויות.

עפר שלח: במקום שלא היו גדרות ראויות, כמו בהרבה מקרים של רשות השידור הישנה, לאו דווקא בעידן הנוכחי אבל בעידנים שאני מכיר די טוב באופן אישי, דווקא שם זה נפרץ.

עפר שלח: ברגע שברורה ההיררכיה, ברורות הגדרות, ברורה ההגנה שיש לעיתונאים ולבוס העיתונאי שלהם שזה מנהל חברת החדשות, אז אפשר גם לנהל שיח שבסופו העיתונאים אומרים, כן, הבנתי שיש שיקולים שהם יותר גדולים ממני ואני לא אשדר את זה.

עיסאווי פריג': אני זרקתי את הרעיון של עורך ראשי משותף, מנכ"ל וחטיבה, ואני רוצה לשמוע את דעתכם לגבי זה.

עיסאווי פריג': ארבעים שנים הערוץ הראשון בערבית היה מנוהל בהתערבות המנכ"ל רק לתת כיסוי לביקורי שרים בישוב הערבי.

עיסאווי פריג': לדבר כזה אנחנו לא רוצים להגיע.

עיסאווי פריג': רוצים עורך ראשי שידבר על הבעיות המורכבות שחיה אתה החברה כדי לשקם את החברה הישראלית.

קארין אלהרר: חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: אני שמח שעפר דיבר ולא לחינם ביקשתי שידבר כאדם שבא מהתחום, כי היה חשוב לי לשמוע את דבריו לפני שאני אתייחס לדברים.

איתן כבל: אנחנו אחרי סעיף המפץ מגיעים לסעיף שאני לא רוצה להפריז בחשיבותו.

איתן כבל: יתכן והוא לב לבו של כל מה שאני כשהייתי השר הממונה ביקשתי לעשות והיום לשמחתי מבקש לעשות השר גלעד ארדן.

איתן כבל: אין לי ספק, השר גלעד ארדן חברי, שההתנהלות שלך בחוק הזה היא לא שגר ושכח.

איתן כבל: דהיינו, כתבתי חוק ועכשיו אני את שלי עשיתי, הורדתי את האגרה ושלום עליך נפשי.

איתן כבל: בסופו של תהליך כמי שמכיר אותך מקרוב ומאוד מעריך אותך, אין לי ספק שאתה רוצה שהרשות החדשה, התאגיד החדש שיוקם, יצליח מאוד ותטביע את חותמך לדורות.

איתן כבל: זאת איננה קלישאה מבחינתי, גם אם זאת נשמעת מילה או משפט גדול.

איתן כבל: אמרתי גם ליושבת ראש הוועדה שאני מאוד מבקש שכל התהליך הזה, גם ההצבעה עבורו, תהיה למי שמשתתף בדיון.

איתן כבל: זה כל כך חשוב.

איתן כבל: אני לא נכנס לדיון הזה ממקום של קואליציה או אופוזיציה אלא שננהל בינינו דיון וויכוח הכי ענייני.

איתן כבל: הרי גם אף אחד מאתנו לא משה רבנו שירד עכשיו עם התורה וגם עליו חלקו.

איתן כבל: לפחות מנקודת המבט שלנו נראה שאנחנו עושים את מה שבעינינו נכון לאותו זמן.

איתן כבל: אני רוצה להזכיר לכם שהמטלות שמונחות לפתחו של מנכ"ל התאגיד החדש הן לאין שיעור יותר גדולות מאשר מונחות בפני מנכ"ל ערוץ 2, רשת או קשת, או ערוץ 10.

איתן כבל: יש לו גם רדיו על כל המערכות השונות.

איתן כבל: אני אומר שבגדול יש גם רדיו שבמקומות אחרים זה עולם גדול בפני עצמו.

איתן כבל: כל השאלות אותן אנחנו שואלים ועוסקים בהן מבוקר עד ערב הן נכונות, אם היינו מפרידים את הרדיו לגמרי מתוך התהליך הזה.

איתן כבל: מבחינתי יש שלושה מעגלים מרכזיים.

איתן כבל: מעגל הניהול.

איתן כבל: קודם כל מעגל ניהול.

איתן כבל: להיות מנהל מישהו שיודע לנהל את המערכת, את המפלצת הזאת.

איתן כבל: דבר שני, שזאת רגל שנייה, מעגל התוכן, והמעגל השלישי הוא מעגל החדשות.

איתן כבל: אלה שלושת המעגלים שצריך למצוא את הדרך הנכונה ביותר לייצר ביניהם סינכרון נכון.

איתן כבל: מבחינתי בשלב הראשון נושא הניהול הכלכלי הוא דרמטי.

איתן כבל: הוא דרמטי במובן הזה שיכול להיות שיהיה לי עורך יוצא מן הכלל לנהל את הטלוויזיה או את הרדיו אבל הניהול יהיה כל כך גרוע או כזה שימוטט את העסק, כפי שקרה ומי כמוך מכיר את זה ומי כמוני מכיר את זה.

איתן כבל: זה רק נהיה יותר גרוע עד לתקופתך.

איתן כבל: צד שני הוא העניין העיתונאי.

איתן כבל: לי יותר קל שמנכ"ל הוא אחראי תוכן.

איתן כבל: הוא בטח ישים איזה סמנכ"ל שינהל את זה בשוטף אבל הסיכוי שיהיה לו איזה דיון כמו ראשי השב"כ לשעבר, או שיטת השקשוקה שצריך לקיים דיונים מיוחדים, הוא פעם בזמן כלשהו.

איתן כבל: חדשות, אתה יכול למצוא את עצמך ראש מחלקת החדשות מתעמת מדי יום ובוודאי במקום כמו שלנו רמת החיכוך שעלולה להיות היא כמעט יומית.

איתן כבל: לכן הצורך בעצמאות היא דרמטית.

איתן כבל: אולי עוד לפני העניין הכלכלי יש את העניין של הסמכויות הפוליטיות.

איתן כבל: כאן, לאורך כל הדרך, זה לב לבה של החקיקה שהובלתי אותה בזמנו כשר ממונה והיועצת המשפטית של הרשות זוכרת את זה, ועד היום זה לנסות לנתק את העניין הפוליטי ככלל כי בסופו של עניין אני לא אחלק ציונים לאף אחד מהשרים הממונים מכל המפלגות, כל אחד בתורו דאג לשים את חותמו בריסוק של הרשות.

איתן כבל: אני מאוד מקבל ואני מבקש ממך, אפילו אם צריך מחשבה נוספת, אפילו להביא לכאן את רם לנדס למחשבה נוספת.

גלעד ארדן: אם אנחנו מנהלים שיחה פתוחה, יש לי שאלה.

גלעד ארדן: נניח שהייתי שוקל לקבל את ההצעה שלכם שאם אני מבין אותה נכון אומרת שמנהל חטיבת החדשות הוא העורך הראשי של חטיבת החדשות.

קארין אלהרר: אנחנו מדברים על חטיבת החדשות.

גלעד ארדן: ברגע שקובעים דבר כזה בחקיקה, הפכת אותו למעין גוף סטטוטורי בתוך התאגיד, למה?

גלעד ארדן: כי אתה רוצה שביום יום לא תהיה יכולת להתערב בהחלטותיו הסופיות והן תהיינה סופיות.

גלעד ארדן: לגבי התוכן החדשותי היום יומי.

גלעד ארדן: אני מזדהה עם האינטרס הזה.

גלעד ארדן: במצב כזה בעיני, אני מקווה שתסכימו אתי ואני לא אומר שזאת תפיסתי הסופית, לא יכול להיות שיהיה לו גם את זה וגם חסינות מפיטורים.

עפר שלח: זה אומר שאי אפשר יהיה להתערב.

גלעד ארדן: הוא אומר שאנשי חטיבת החדשות, ההנחיה הסופית מה יש במהדורה ומה אין היא אך ורק של ראש חטיבת החדשות וזה בחוק, הדברים מדברים בעד עצמם.

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר.

קארין אלהרר: מכיוון שקבענו באמירות, עוד לא בחקיקה, שיש מבנה היררכי והמנכ"ל עומד מעל כולם, זה נכון שאתה נותן לו את הסמכות של עורך החדשות אבל עדיין מכיוון שהמנכ"ל בדרג גבוה יותר ממנו יכול להכפיף אותו לדבר הזה, שלא ייווצר מצב שהוא משתיק אותו, והאדם, מרוב שהוא משתיק אותו, יראה לו את הדלת החוצה.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: בנסיבות מיוחדות יודע להביא אותו לדירקטוריון.

איתן כבל: זה לא כך.

איתן כבל: זה לא יהיה כל יום.

איתן כבל: אם זה כל יום, מישהו צריך ללכת הביתה.

גלעד ארדן: רמת חשדנות כזאת.

גלעד ארדן: כל מחלוקת יומית שלו, תביא לפיטוריו.

עפר שלח: אני חייתי ב"מעריב" בשנות ה-90.

עפר שלח: תן לי קרדיט על 25 שנים עיסוק בדבר הזה.

עפר שלח: אני חייתי ב"מעריב" בשנותה-90.

עפר שלח: אני מוכן לשים את חברת החדשות של ערוץ 10 נגד כל חברת חדשות בארץ בכל תחרות אבל ערוך 10 הוא דבר כלכלי.

עפר שלח: אגב, המנכ"לים שלו לא היו עיתונאים דווקא אלא היו אנשים שבאו או מניהול תקשורת או מדברים אחרים.

עפר שלח: הייתי ב"מעריב" בשנות ה-90 ושם המו"ל כופף את העורך הראשי ומערכות שלמות שעבדו תחתיו, בעיקר במדור הכלכלה.

גלעד ארדן: כי אלה היו אנשי עסקים שיש להם השפעה ישירה על מי ממונה ומי מפוטר.

עפר שלח: אבל לא היה גידור.

עפר שלח: זה בדיוק העניין.

עפר שלח: לא היה גידור לעצמאותם של האנשים שעסקו בזה.

גלעד ארדן: הגידור הוא זה שאנחנו לא מממנים לא את הדירקטורים ולא את המנכ"ל וגם לא יכולים לפטר אותם.

<קריאה: מה מבטיח עת עצמאותו של העורך הראשי?

גלעד ארדן: זה שיש לו תפקיד עורך ראשי.

קארין אלהרר: הוא עדיין כפוף למנכ"ל.

גלעד ארדן: מה מבטיח את עצמאותו של הכתב למטה, של הכתב לענייני משפט באותו ערוץ?

גלעד ארדן: אולי המנכ"ל קורא לו.

עפר שלח: זה שהבוס שלו הוא עיתונאי ויש לו עצמאות משלו.

עפר שלח: זה מה שמבטיח את עצמאותו.

עפר שלח: מנכ"ל רשות השידור שיש לו שיקולים שנובעים מהמצב הכלכלי של רשות השידור, יש לו שיקולים שנובעים מהרדיו שהוא מנהל.

גלעד ארדן: זה חלק מהשיקולים.

גלעד ארדן: אין ברירה.

עפר שלח: לא.

עפר שלח: אם אתה לא שם באפר בינו לבין הכתב בשטח, לכתב בשטח תהיה פחות עצמאות.

גלעד ארדן: שמתי באפר.

גלעד ארדן: הבאפר הוא שראש חטיבת החדשות הוא העורך הראשי של החדשות.

<קריאה: הוא צריך גם את הסמכות וגם את ההגנה.

עפר שלח: במה זה בא לידי ביטוי, בזה שכתוב באיזה מקום שהוא העורך הראשי?

גלעד ארדן: בזה שהוא זה שקובע מה התכנים במהדורה.

עפר שלח: אספר לך סיפור.

עפר שלח: היום זה יום טוב לסיפורים.

עפר שלח: לי היה מגע אחד בימי חיי עם רשות השידור.

עפר שלח: ג'ו בראל היה מנכ"ל רשות השידור, פנו אלי כדי להיות פרשן למשחקים של מכבי תל אביב.

עפר שלח: אתה יודע מי קבע מי יהיה הפרשן של המשחקים של מכבי תל אביב?

עפר שלח: חבר הכנסת שאול יהלום.

עפר שלח: הוא צלצל לג'ו בראל וג'ו בראל, אחרי שהוא סיפר לי שעה ארוכה כמה אני גדול - - -

גלעד ארדן: את הדוגמאות מהצד הפרטי נעזוב בצד.

<חנה מצקביץ: אבל למה זה לא יכול להיות ישר עם מנהל החדשות?

<חנה מצקביץ: מי אמר שאותו חבר כנסת לא צלצל מחר למנהל החדשות?

<חנה מצקביץ: מה עושה אותו יותר?

<חנה מצקביץ: עשית את זה אותו הדבר עם המנכ"ל.

קארין אלהרר: אדוני השר, אני לא מצליחה להבין.

קארין אלהרר: נניח וזה Over, מה החשש?

קארין אלהרר: באמת אני שואלת מה החשש.

גיגי וולף: המריבות שיש היום ביניהם יפגעו בהיררכיה התקנית והבריאה שיכולה להיות.

גיגי וולף: אנחנו נותנים לשני ראשים עצמאיים עליהם דיבר השר.

קארין אלהרר: אלה לא שני ראשים עצמאיים.

<יאיר טרצ'יצקי: מה שאת מציעה, זאת פגיעה בהיררכיה הטבעית.

<יאיר טרצ'יצקי: אין אף כלי תקשורת שמתנהל כמו שאת מציעה.

<יאיר טרצ'יצקי: ההפך.

<יאיר טרצ'יצקי: בכל כלי התקשורת יש הפרדה.

<יאיר טרצ'יצקי: בעיתונות המודפסת יש מנכ"ל ועורך ויש חומה סינית ביניהם.

<יאיר טרצ'יצקי: בחברות החדשות בטלוויזיה יש מנכ"ל חברת חדשות ויש חומה סינית בינו לבין האחרים.

גלעד ארדן: הדוגמה איננה רלוונטית כלל וכלל.

גלעד ארדן: יש שם שני דירקטוריונים שונים ושתי חברות שנות ולכן יש מנכ"ל לחברה איקס עם דירקטוריון שמפקח עליו ויכול לפטר אותו ויש דירקטוריון ואי.

גלעד ארדן: אין קשר.

גלעד ארדן: אבי וייס הוא המקבילה כאן של המנכ"ל של הגוף הזה.

גלעד ארדן: קח את אבי וייס פלוס סמכות להוציא עוד תכנים.

גלעד ארדן: דרך אגב, הוא עשה את זה כי חוץ ממהדורת חדשות יש להם גם תכנית כלכלית וחיסכון.

גלעד ארדן: למעשה תשלול ממנו עכשיו את הסמכות להתערב או לפטר את גיא סודרי.

<יאיר טרצ'יצקי: כבוד השר, ההשוואה שלך היא לא נכונה ואני אסביר לך למה היא לא נכונה.

גלעד ארדן: החשש בשידור המסחרי בא כיוון שיש שם בעלי מניות עם אינטרסים כלכליים.

גלעד ארדן: האינטרסים הכלכליים שלהם הם פעמיים מסכנים את אמינות השידור, פעם אחת בזה שיש להם מתחרים וכולי, ופעם שנייה שחדשות מסקרות רגולטורים ופקידי ממשל וממשלה שמשפיעה גם על העסקים של אותם בעלי עסקים.

גלעד ארדן: בשונה מכך, כאן אין אינטרס מסחרי והאינטרס הפוליטי בודד על ידי זה שניתקנו את המינוי או הפיטורים של המנכ"ל מהדרג הפוליטי.

גלעד ארדן: מעבר לזה, זה לעשות סלט בתוך מרכיבי הניהול בין מי שנושא באחריות לביצועים הכוללים.

גלעד ארדן: המנכ"ל הוא לא רק חנווני שעושה פלוס-מינוס.

עפר שלח: יש לו ערוצי רדיו לנהל, יש לו חטיבת תוכן שלמה לנהל שיש לה יותר שעות מאשר לחברת החדשות.

גלעד ארדן: ויש לו גם אחריות על הדרך בה מתנהלת חטיבת החדשות, על האם היא מתנהלת ביעילות או לא, על האם היא משדרת שקרים או לא.

גלעד ארדן: יש לו אחריות כי הגוף שלו ישלם את תביעות הדיבה.

<קריאה: הוא ייקח את ראש חטיבת החדשות ויעשה אותו חבר דירקטוריון.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: גלעד, אתה לוקח את זה למקום לא נכון מבחינת ההסתכלות.

איתן כבל: אנחנו שנינו רוצים שבסופו של תהליך – כך גם כל הצוות שקם – תהיה חלוקת סמכויות וחלוקה אחראית.

איתן כבל: יש מציאות והמציאות היום עם החברות הכלכליות, עם העניינים הכלכליים, ובפעם הבאה יכולה להיות בעיה אחרת.

איתן כבל: לכן אני אומר שהאחריות היא בכל מקרה של המנכ"ל.

איתן כבל: הרי בסוף גם החיים בנויים כך שמערכת היחסים שתיווצר ביניהם היא זו שתצליח ליצור עבודה טובה או לא.

איתן כבל: לכן מה שאני מנסה לומר לך שהוא תמיד יכול להוביל לפיטוריו של העורך הראשי אם הוא יחשוב שהוא פוגע באינטרסים הכלכליים, אם הוא יחשוב שהוא לא עושה את עבודתו כמו שצריך אבל צריך שיהיו גדרות, שיהיו קונצרטינות ביניהם.

<יאיר טרצ'יצקי: לפני שאני אומר את הדברים, בנוגע להשוואה שהשר אמר.

<יאיר טרצ'יצקי: אם ניקח לרגע את חדשות 10 כי זאת דוגמה יותר פשוטה, המקבילה של מנכ"ל רשות השידור הוא רפי גינת שעכשיו התפטר והמקבילה של ראש חטיבת החדשות הוא גולן יוכפז וביניהם יש הפרדה ברורה ולגולן יוכפז, ראש חבר החדשות של ערוץ 10, יש עצמאות מוחלטת.

<יאיר טרצ'יצקי: נכון שיש ביניהם דירקטוריון.

<יאיר טרצ'יצקי: אני חושב שיש לנו כאן שתי מטרות בדיון הזה שהפך להיות כותרת שהיא מנכ"ל ועורך.

<יאיר טרצ'יצקי: ראשית, רשות השידור תהיה גוף שמתנהל בצורה כלכלית, בצורה טובה ומוצלחת, וכאן יש ליקוי חמור ברשות השידור הנוכחית, והליקוי השני שצריך לתקן זה לדאוג שתהיה עצמאות עיתונאית נטולה מכל מיני אינטרסים.

<יאיר טרצ'יצקי: לכן אני חושב שלב העניין, ואני מתחבר לדברים שאמר חבר הכנסת שלח, הוא מעמדו של מה שהוא כינה ראש חטיבת החדשות, אני חושב שמדויק יותר לקרוא לזה ראש החטיבה העיתונאית כי לצורך העניין אלה לא רק חדשות אלא מדובר בתכניות אקטואליה ותחקירים.

<יאיר טרצ'יצקי: את המעמד הזה, הדרך לבסס אותה, היא גם על ידי העניין של הסמכות.

<יאיר טרצ'יצקי: אני מתחבר להצעה שהעלית אבל לא הבנתי אם את מתכוונת לזה שתהיה לו גם הסמכות להיות העורך הראשי של התכנים העיתונאיים.

קארין אלהרר: חטיבת החדשות, כן.

<יאיר טרצ'יצקי: הדבר השני והוא בלתי נפרד, לבסס לו איזשהו מעמד מבחינת דרך המינוי, דרך מינוי שקופה ולא רק המנכ"ל אלא איזושהי ועדת איתור שממנה ודרך פיטורים שהיא באמת מוגבלת על ידי המועצה ויפטרו אותו רק במקרים קיצוניים ובדרך כזאת למעשה למנוע את הלחצים.

<יאיר טרצ'יצקי: משפט אחרון לגבי זהות המנכ"ל.

<יאיר טרצ'יצקי: מרגע שמנהל החטיבה העיתונאית תהיה לו העצמאות, סוגיית המנכ"ל מעניינת אותי פחות, אבל אני חושב שעדיין רצוי שיהיה מנכ"ל עם ניסיון בתקשורת ואי לכך אני חושב שצריך לעשות את זה אולי בשתי דרכים, או להגדיר בצורה ברורה בחוק שיש עדיפות למנכ"ל עם ניסיון בתקשורת או אפשרות שנייה, אני לא יודע אם זה קיים מבחינה חוקית, לעשות מכרז או ועדת איתור ראשונה שבאה ומנסה לבדוק מועמדים עם ניסיון בתקשורת, ואם זה לא מצליח, לפתוח את זה גם לאנשים בלי ניסיון בתקשורת.

<יאיר טרצ'יצקי: נקודה ממש אחרונה שאני חושב שאי אפשר יהיה לעגן אותה בחוק אבל חשוב שזה ייאמר.

<יאיר טרצ'יצקי: חשוב שאדם שיהיה מנכ"ל של השידור הציבורי החדש יהיה אדם עם אתוס של שידור ציבורי.

<יאיר טרצ'יצקי: קשה לכמת את זה אבל אדם שמגיע עם רצון לבוא ולהשפיע על החברה ולתקן אותה ולא רק אדם שיודע לנהל ומבין במספרים.

<יאיר טרצ'יצקי: בסופו של דבר זה אמנם לנהל גוף גדול אבל זה גוף עם מטרות ציבוריות ולא גוף שהמטרה שלו היא לעשות כסף.

איתן כבל: אתה סוגר אופציות לאנשים מצוינים להגיע ולנהל את הרשות.

<רותם אברוצקי: אני מבקש מעט סבלנות לדברים שלי.

<רותם אברוצקי: אני בא מהשטח.

<רותם אברוצקי: לא תיאוריה.

<רותם אברוצקי: אני מכיר היטב את רשות השידור בה אני עובד 17 שנים.

<רותם אברוצקי: ראיתי כבר כמעט הכול.

<רותם אברוצקי: בחוק החדש מוצע שאדם עם יכולות מוכחות בניהול יהיה מנכ"ל רשות השידור ואני מברך על זה.

<רותם אברוצקי: אלא מה, אנחנו משאירים למנכ"ל החדש שהוא איש ניהול מעולה גם את תפקיד העורך הראשי וכאן עושים קצת סלט עם אבי וייס.

<רותם אברוצקי: אני מדבר אליך השר.

<רותם אברוצקי: אבי וייס הוא מנהל חברת חדשות, הוא מנהל גוף שכולו ענייני עיתונות.

<רותם אברוצקי: מנכ"ל רשות השידור עוסק גם בבחירת הזכיין למזנון.

<רותם אברוצקי: הוא עוסק גם בהרבה מאוד דברים שאין בינם לבין עיתונות דבר וחצי דבר.

<רותם אברוצקי: החוק החדש מאפשר לנו למנות את זהבית כהן להיות מנכ"ל רשות השידור מחר בבוקר.

<רותם אברוצקי: יכול להיות שהיא תהיה מנכ"לית מדהימה, אבל בעיתונות ובעניינים של תכנים טלוויזיוניים ורדיופוניים היא לא מבינה דבר וחצי דבר.

<רותם אברוצקי: לידה במקרה כזה צריך להיות עורך ראשי.

<רותם אברוצקי: בכל כלי תקשורת רציני יש עורך ראשי.

<רותם אברוצקי: כשאנחנו מדברים על החדשות, מכל מיני סיבות טכניות והיסטוריות, החדשות בערוץ 2 הן אזור מוגן, טריטוריה מוגנת.

<רותם אברוצקי: ברשות השידור, בשידור הציבורי החדש, זאת לא טריטוריה מוגנת וצריכים לראות את הדברים האלה.

<רותם אברוצקי: אנחנו כל הזמן מערבבים בין חדשות ובין דברים אחרים.

<רותם אברוצקי: כאשר למשל מדובר על בחירת סרטים, זה גם דרמות אבל אלה גם סרטים דוקומנטריים, המנכ"ל יושב בוועדת התקשרויות, מה שאתם לא יודעים זה איזה סרטים לא הגיעו ואיזה תכניות לא הגיעו לאוויר ואתם לא תדעו לעולם כי כאשר מדובר בחדשות, זה יכול להתפרסם במקומות אחרים.

<רותם אברוצקי: הסדרה אשמה ותהילה של ניר לא עלתה לאוויר, היא לא הופקה, כי מנכ"ל רשות השידור חשב שהיא פוגעת באתוס.

גלעד ארדן: מנכ"ל רשות השידור היא עיתונאי.

גלעד ארדן: מנכ"ל ערוץ 10 הוא עיתונאי.

גלעד ארדן: תענה עכשיו לזה.

גלעד ארדן: אל תברח מהשאלה הזאת.

<רותם אברוצקי: איזה עיתונאי?

<רותם אברוצקי: מוטי שקלאר היה עיתונאי?

<רותם אברוצקי: הוא עבד יום אחד בעיתונות?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: יוני בן מנחם הוא עיתונאי.

<רותם אברוצקי: יוני בן מנחם הוא עיתונאי שנוי במחלוקת.

גלעד ארדן: אתה תחליט מי שנוי במחלוקת ומי לא.

<רותם אברוצקי: אתה יודע שהוא קיבל ציון 4 במבחן.

<רותם אברוצקי: .. ואתה יודע את זה.

<רותם אברוצקי: אתה יודע שבחרתם אדם לא ראוי והגענו לזה בגלל זה.

<רותם אברוצקי: אל תילחם בי.

עפר שלח: רותם, אני בדעתך, אבל לא צריך לשלוף את זה.

<רותם אברוצקי: אני מתנצל על הטונים.

<רותם אברוצקי: הם נובעים בין היתר בגלל שהשר מביא את הדברים ממקום מאוד מאוד אישי ומעלה את הטונים.

גלעד ארדן: אני מביא?

גלעד ארדן: גם לכם יש תרומה בגוף ולאן שהוא הגיע.

גלעד ארדן: הוא מטיל על החוק שאנחנו כתבנו כדי לתקן את זה כאילו יש רצון לשכפל את כל הדברים הנוראיים.

גלעד ארדן: אל תפיל את זה עלי.

גלעד ארדן: אני לא בחרתי ואני לא ניהלתי.

<רותם אברוצקי: אני לא מפיל עליך.

גלעד ארדן: כך אתה מציג את הדברים.

<רותם אברוצקי: לא.

<רותם אברוצקי: אתה התנפלת עלי.

<רותם אברוצקי: אני לא מפיל עליך.

<רותם אברוצקי: אני מבקש באמת הקשבה.

<רותם אברוצקי: אני באמת רוצה שיהיה כאן דיאלוג.

<רותם אברוצקי: מה שאני מסביר זה שלמנכ"ל יש השפעה ודברים לא הגיעו לאוויר.

<רותם אברוצקי: הייתה סדרה שקראו לה אשמה ותהילה והסדרה הזאת לא הגיעה כי מנכ"ל רשות השידור אמר שהיא פוגעת באתוס של עם ישראל.

<רותם אברוצקי: זאת אומרת, המנכ"ל תפס את עצמו כמי שהוא הבוס של האתוס של עם ישראל ואם האתוסים הם קצת שקריים או הם לא מדויקים?

עפר שלח: זה משפט שיכול להגיד גם עיתונאי.

עפר שלח: דווקא אני בדעתך אבל הדוגמה שאתה נותן היא לא טובה כי זה יכול להגיד גם עיתונאי.

<רותם אברוצקי: אני מגיע לסוף דבריי.

<רותם אברוצקי: אני מבקש ביזור וגידור.

<רותם אברוצקי: קודם כל, החדשות הן אזור מוגן.

<רותם אברוצקי: אני בעמדתך היושבת ראש.

<רותם אברוצקי: צריך לייצר הגנות למנהל חטיבת החדשות שזקוק להגנות האלה.

<רותם אברוצקי: מעבר לכך, כאשר מדובר בעריכה הראשית שנוגעת גם לתכנים אחרים וזה גם בדרמות וזה גם בסרטים דוקומנטריים, ראוי שיהיה עורך ראשי לגוף הזה.

<רותם אברוצקי: הוא יכול להיות מוגדר כסמנכ"ל תוכן.

<רותם אברוצקי: זה יכול להיות גם אדם שהיה מאוד מאוד מוצלח בגוף תוכן אחר ולא חייב להיות עיתונאי בתור עורך ראשי, לא של החדשות.

<רותם אברוצקי: זה מה שאני מבקש.

<רותם אברוצקי: ביזור וגידור.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת אוחיון, אתה רוצה לדבר?

שמעון אוחיון: זה סעיף שאבד עליו הקלח.

שמעון אוחיון: אני אדבר בסעיף אחר.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: נילי.

גיגי וולף: אתם זורעים כאן את הזרעים למתחים שאנחנו מכירים היום בין היושב ראש למנכ"ל.

גיגי וולף: מי שנמצא ברשות השידור, יכול לספר מה קורה כאשר יש שני ראשים עצמאיים.

איתן כבל: תדייקי ותאמרי מתי התחילו הקלקולים ביניהם.

איתן כבל: מאיזה שלב.

איתן כבל: אם כבר מביאים דוגמאות, אנחנו מביאים אותן עד הסוף.

איתן כבל: כשכל אחד הבין שהשר גלעד ארדן הולך למהלך.

איתן כבל: הם היו אצלי.

גיגי וולף: נעזוב את הדוגמה.

גיגי וולף: אני מדברת על העיקרון כאשר שני ראשים עצמאיים, שני אנשים בעלי תפקידים שיש להם יותר מדי עצמאות וההיררכיה ביניהם לא מספיק ברורה.

גיגי וולף: ההצעה של יושבת ראש הוועדה פוגעת בהיררכיה הזאת.

גיגי וולף: הכוונה היא טובה אבל התוצאה תהיה פגיעה בהיררכיה של נשיאת האחריות וקבלת ההחלטות.

גיגי וולף: המנכ"ל חייב להיות ערך ראשי.

גיגי וולף: חייבת להישמר לו הסמכות והאחריות.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: ממש לא.

עיסאווי פריג': מאיפה זה בא?

קארין אלהרר: תן לה להשלים.

גיגי וולף: המנכ"ל בסופו של יום צריך לשאת באחריות ההחלטות שמקבלים אנשים תחתיו.

איתן כבל: זה לגיטימי.

גיגי וולף: אם אתה שולל ממנו, הוא לא העורך הראשי אלא מישהו אחר והמעמד של זה שתחתיו הוא כמעט שווה לשלו כי מגדרים את זה בכל מיני דרכים.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: ממש לא.

גיגי וולף: אתה פוגע בסמכות שלו ואתה פוגע בהיררכיה.

איתן כבל: זה לא מה שנאמר כאן.

גיגי וולף: זאת תהיה התוצאה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: חברת הכנסת איילת שקד.

איילת שקד: אני רוצה להבין.

איילת שקד: מי ביום יום הוא עורך החדשות?

גלעד ארדן: העורך הראשי עושה את העבודה.

<חנה מצקביץ: אני לא מדבר על חריגים והתערבויות.

<חנה מצקביץ: המנכ"ל הוא העורך הראשי ובעצם הוא הסמיך את מנהל הרדיו, הוא האציל לו מסמכותו, לנהל את הדברים ברדיו.

<חנה מצקביץ: כאשר הוא רואה שהוא צריך להתערב או כשהוא לא צריך להתערב והוא רוצה להתערב – הוא מתערב.

<חנה מצקביץ: אותו דבר לגבי הטלוויזיה.

<חנה מצקביץ: הוא האציל מהסמכות שלו למנהל הטלוויזיה בשוטף ביום יום.

<חנה מצקביץ: עדיין הסמכות לא הועברה אלא נשארה אצלו.

איילת שקד: אם כן, שאלה נוספת שהיא מופנית גם לנילי וגם לשר.

איילת שקד: זה הגיוני בעיני שיהיה עורך חטיבת חדשות מוגדר עם סמכויות עריכה ברורות.

איילת שקד: זה מקובל על כולם.

איילת שקד: נכון?

איילת שקד: זה סביר?

<חנה מצקביץ: אתם מדברים על ניהול.

<חנה מצקביץ: לא על עריכה.

איילת שקד: אותו עורך חטיבת חדשות, הוא ימונה על ידי המנכ"ל.

איילת שקד: זה גם ברור.

איילת שקד: השאלה איך הוא יפוטר.

איילת שקד: את מציעה ברוב מיוחס.

גלעד ארדן: האם ייקבע שבשונה ממה שכתוב בהצעת החוק, בחטיבת החדשות על כל תכניה הוא העורך הראשי.

גלעד ארדן: כלומר, למנכ"ל אין SAY לגבי התכנים.

גלעד ארדן: המשמעות היא למשל שלמיטב זיכרוני, כמי שעסק בתביעות דיבה, כאשר בגופים רגילים חוק לשון הרע דומני אומר שיש אחריות על המנכ"ל, יהיה מאוד מוזר למשל כאן לקבוע שראש חטיבת החדשות הוא האחראי לוודא על התכנים אבל תביעת הדיבה תהיה נגד המנכ"ל.

גלעד ארדן: זאת אחת הבעיות שאני יכול לחשוב עליהן.

גלעד ארדן: אולי כאן נעשה שינוי, יש גם חוק לשון הרע.

גלעד ארדן: אתה הרי לא תטיל אחריות בין פלילית ובין אזרחית על מנכ"ל אם אין לו שום SAY בתכנים.

עפר שלח: בתוקף תפקידו, כמו מה?

עפר שלח: אם אנחנו מגדירים שראש חטיבת החדשות הוא העורך הראשי, גם תביעת הדיבה תהיה נגדו.

גלעד ארדן: זה לא ברור.

גלעד ארדן: צריך לראות את חוק לשון הרע.

גלעד ארדן: חוק לשון הרע מניח שמנכ"ל גוף שידור נושא באחריות הכוללת ובמה שקורה בגוף, כולל התכנים.

גלעד ארדן: זה הדבר המרכזי.

גלעד ארדן: יש לי בעיה עם הדיון הזה כי בסופו הרי אני אסכן את כל הקריירה שלי כי כל הזמן אני מעליב את העיתונאים ואומר להם שלדעתי הם לא מעלה רבה תחומים אחרים לא פחות חשובים מהם.

גלעד ארדן: אני גם מציע בדומה לזה, שמנכ"ל "טבע", אם תהיה תרופה שהמדען הראשי של "טבע" חתם עליה, מנכ"ל "טבע" יהיה פטור מכל אחריות אם היא בסוף תרעיל את החולים שייקחו אותה.

עפר שלח: חדשות הן לא פארמה.

עפר שלח: זה שורש הבעיה.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: זה במסחרי.

גלעד ארדן: אחרי שעשינו כאן את השינויים שעשינו, חדשות זה פארמה.

עפר שלח: לא.

גלעד ארדן: כן.

עפר שלח: לא.

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: זה לא יותר חשוב מתרופות לחולים.

עפר שלח: אני לא מבין איך מהאנלוגיה שעשית, אתה מגיע למה שאתה אומר.

עפר שלח: הלכת לאיזושהי פינה.

גלעד ארדן: לא, לא הלכתי לשום פינה.

גלעד ארדן: להפך, רציתי ללכת אתך לכיוון מסוים אבל הבנתי בסוף שאתם בעצם רוצים לייצר גוף סטטוטורי חדש בתוך הרשות שרק נהנה מזכות מסוימת, אבל חובות הן אצל האחרים.

גלעד ארדן: אתה יודע כמה חוקים חלים על מנכ"ל של גוף במסגרת החקיקה הרוחבית?

עפר שלח: אולי אתה עסקת בזה, אבל אני לא בטוח שאותך תבעו.

עפר שלח: מי שאיימו עליו בחיים בתביעה, זה אני.

עפר שלח: לא תבעו אבל איימו בתביעה.

עפר שלח: אני אומר לך שהתביעה, אם אתה משדר משהו, התביעה היא נגד הכתב, נגד העורך של התכנית, נגד ראש חטיבת החדשות ונגד כל הסולם.

עפר שלח: לא זאת הבעיה כאן, את מי יתבעו דיבה.

עפר שלח: אגב, אני היחיד שפרסם דיבה ותבעו מישהו אחר.

<דנה נויפלד: אני רוצה להתייחס לאנלוגיות.

<דנה נויפלד: האנלוגיות שעשו כאן הן בעייתיות במובן הבא.

<דנה נויפלד: בשידור המסחרי נעשתה הפרדה מכוונת בחוק הרשות השנייה בין חברת החדשות לבין הזכייניות אבל הטעמים שבגינם עשו את ההפרדה הזאת לא קיימים כאן.

<דנה נויפלד: הסיבה שעשו את זה, כיוון שזכייניות ערוץ 2 וערוץ 10 מוכרות זמן פרסם בין היתר.

<דנה נויפלד: כדי להפריד את השיקול המסחרי מהשיקול העיתונאי וליצור את העצמאות העיתונאית, בנו מסגרת מיוחדת ועשו הפרדות גם לעניין המינויים שם, גם יצרו דירקטוריון נפרד וגם הטילו מגבלות כמו זה שחברת החדשות איננה יכולה למכור את זמן הפרסום בעצמה ועוד כהנה וכהנה הוראות כדי ליצור את ההפרדה.

<דנה נויפלד: גם בעיתונים יש את אותה בעיה.

<דנה נויפלד: כשיש בעלי מניות ויש להם שיקולים נוספים, ויש מנהלים שיש להם שיקולים נוספים כמו למכור זמן פרסום, כמו למכור פרסומות וכולי, ההפרדה והלחץ הכלכלי הוא זה שגורם לצורך בהפרדה.

<דנה נויפלד: כאשר הוועדה הזאת דנה במשך שעות מרובות ויצרה הפרדות כדי ליצור את העצמאות של הגוף, היא למעשה את עצמה כי ברשות השידור החשש הוא לא מעצמאות זאת אלא מהעצמאות מהפוליטיקה והפוליטיקאים.

עפר שלח: שהיא אותו דבר.

עפר שלח: היא הפרנסה.

<דנה נויפלד: ברגע שהוועדה יצרה ועשתה כאן שלייקעס על שלייקעס על שלייקעס והרחיקה את האינטרסים הפוליטיים ויצרה גוף שהוא עצמאי במידה המרבית ביותר שיש היום איזשהו תאגיד סטטוטורי, נוכח המעמד המיוחד ונוכח האופי המיוחד של השידורים, לא נדרשת אותה הפרדה שאתה מדבר עליה.

<דנה נויפלד: החששות שאתה חושב עליהם בגוף כזה, הם מנוטרלים מכיוונים אחרים.

<דנה נויפלד: כאשר חברת החדשות של ערוץ 2 היא תאגיד נפרד והיא גוף משפטי נפרד, יש למנכ"ל שלה, הוא מחייב אותה והוא אחראי לה ואין שם מוקדי כוח שונים שאתה יוצר בתוך התאגיד.

<דנה נויפלד: מה שאתה יוצר כאן זאת היררכיה שאומרת את הדבר הבא: יש לי מנכ"ל שיש לו אחריות מלאה כי הוא המנכ"ל וזאת המשמעות.

<דנה נויפלד: הוא האורגן שמחייב את התאגיד, הוא מחייב אותה כלפי כל העולם ובכל נושא שהוא.

<דנה נויפלד: אתה יוצר לו מין חור שחור של סמכות אבל באחריות הוא נושא.

<דנה נויפלד: לדוגמה, הייתה כאן דוגמה של דיני עונשין ודיני נזיקין.

<דנה נויפלד: הוא אחראי.

<דנה נויפלד: יש לו חור שחור של סמכות אבל יש לו את מלוא האחריות.

קארין אלהרר: כנציג התאגיד.

קארין אלהרר: התביעה היא נגד התאגיד.

<דנה נויפלד: גם כנגד המנכ"ל.

עפר שלח: אני חושב שאת טועה.

<דנה נויפלד: תנו לי להשלים את הטיעון.

<דנה נויפלד: אולי בסוף אני אשכנע אתכם.

קארין אלהרר: על מה?

קארין אלהרר: על הפרת אמונים?

קארין אלהרר: על מה זה יהיה?

<דנה נויפלד: אני מדברת באופן כללי על האחריות של המנכ"ל.

קארין אלהרר: התביעה היא נגד התאגיד.

קארין אלהרר: היא לא נגד המנכ"ל.

<דנה נויפלד: היא גם יכולה להיות, כמו שאמר חבר הכנסת שלח, כלפי כל אחד משרשרת הפיקוד.

<דנה נויפלד: החור השחור הזה מבחינת הסמכות אך לא מבחינת אחריות.

<דנה נויפלד: אחת הבעיות שהצביעו עליהן במשך השנים בתוך רשות השידור, ושמעתי את זה גם פנימה וגם החוצה, היא האיים השונים של הסמכויות וחוסר הקשר וההיררכיה בתוך הגוף עצמו.

<דנה נויפלד: יש מליאה וועד מנהל שרוצים לנהל ויש איים שונים של – לא יודעת אם לקרוא לזה קליקות, אם את המילה הנכונה – בתוך רשות השידור וכל אחד עושה מה שהוא רוצה.

<דנה נויפלד: ההתנהלות שם היא לא מובנית והיררכית.

<דנה נויפלד: אחת המטרות הכי משמעותיות של החוק הזה היא לבוא ולהגיד דעו לכם, מועצה, דירקטוריון, אלו סמכויותיכם.

<דנה נויפלד: ניהול עושה המנהל.

<דנה נויפלד: המנהל, תנהל את הגוף, תייצר את המוצר הטלוויזיוני הכי עצמאי שאתה יכול כי הפרדנו את כל האינטרסים האחרים שיכולים לבוא ולהשפיע עליו.

עפר שלח: יש גבול לנאומים.

עפר שלח: אנחנו אמנם חברי כנסת אבל תני לנו קרדיט שהבנו.

עפר שלח: יש שתי בעיות עם מה שאת אומרת.

עפר שלח: האחת, מנכ"ל רשות השידור איננו רק אחראי על החדשות.

עפר שלח: אנחנו מדברים על מוטת שליטה.

עפר שלח: את כאילו אומרת לי שמנכ"ל חברה והמנהל של התאגיד שיש לו שמונה חברות או עשר חברות במקרה הזה, וזאת אחת החברות בפנים, זה אותו דבר אבל זה לא נכון.

עפר שלח: אגב, בדיוק רשות השידור הנוכחית היא הדוגמה.

עפר שלח: את מדברת על קליקות.

עפר שלח: אני חוזר ואומר וכולם כאן מכירים את זה שההתערבות ברשות השידור היא הגרועה ביותר שקיימת מכל הגופים.

עפר שלח: הדבר השני הוא שיש מקבילה בשיקולים המסחריים עליהם את מדברת כי בסופו של דבר השידור הציבורי הזה הוא סמוך על שולחן מסוים שאיננו מכירת פרסומות למרות שגם את זה יעשה ואיננו הכנסות מכל מיני דברים למרות שגם את זה הוא יעשה, והוא בעיקר השולחן הציבורי.

עפר שלח: אם את רוצה ליצור את הבאפר הזה, את צריכה ליצור אותו בין מנכ"ל רשות השידור שבאופן טבעי, למרות כל ההגנות שאנחנו נותנים לו מהשיקולים של הגופים האחרים והאינטרסים האחרים שהוא מנהל, כלל למשל מכירת חסות בתוך תכניות התוכן האחרות שאינן חדשות.

עפר שלח: את רוצה ליצור באפר וכאן חדשות הן באמת מוצר עיתונאי ומוצר בכלל שהוא ייחודי.

עפר שלח: הוא ייחודי.

עפר שלח: לכן אנחנו יוצרים את זה כאשר אנחנו אומרים הוא כן העורך הראשי, עדיין את התקציב שלו, את ה-160 מיליון לא הוא קובע, החלטות יוצאות דופן בפרקטיקה של החיים, כן יצאו לדיון בינו לבין מנכ"ל רשות השידור ובינו לבין הדירקטוריון אבל אנחנו נותנים לו גידור כדי להבטיח את עצמאותו העיתונאית.

עפר שלח: זה הכול.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: נחמן שי.

גלעד ארדן: הערת ביניים.

גלעד ארדן: כמעט השתכנעתי בעניין עצמאותו העיתונאית, אבל כל החוק הזה – והיה קודם דיון עם איתן על העניין הזה – קובע עקרונית שמעוגנים בחקיקה.

גלעד ארדן: להוסיף על זה עוד כל מיני מנגנונים מינהליים שמסרבלים את הניהול, לדעתי יהרוס את הגוף הזה.

גלעד ארדן: לכן אני אמרתי שאני מוכן להשתכנע מכך שכאשר צריך קביעה בחוק, שבחטיבת החדשות ראש חטיבת החדשות הוא העורך הראשי אבל על זה אתם רוצים להוסיף עוד דבר.

גלעד ארדן: דוגמאות, הדמיון יוביל אותנו לאן שיוביל.

גלעד ארדן: המנכ"ל נושא באחריות מבחינת ביצועי הגוף וגם כמו שאמרה דנה – אתם רוצים להפליג בדוגמאות – גם אם מכריחים כתב לנסוע לסקר משהו למרות שידוע שיש שם סכנת חיים במקום מסוים ומישהו נהרג או נפצע.

גלעד ארדן: זה מצריך לפחות בדיקה רוחבית מאוד מאוד גדולה.

גלעד ארדן: אם אין למנכ"ל שום אחריות על התפקוד הכולל של אותו אדם ואין לו יכולת גם לפטר אותו - - -

קארין אלהרר: אבל אין בעיה שהוא יפטר אותו.

גלעד ארדן: יש בעיה.

גלעד ארדן: יצרת ישות עם חסינות.

קארין אלהרר: אבל זה לעניין מסוים.

קארין אלהרר: זה לעניין התוכן.

גלעד ארדן: זה אמרתי שרציתי להשתכנע אבל אתם רוצים גם זה וגם הפיטורים שלו רק בדירקטוריון.

גלעד ארדן: ביחד אתם יוצרים גוף שהוא בעצם יותר מהמנכ"ל.

גלעד ארדן: המנכ"ל יעמוד לדין פלילי אם קרה משהו, אם הייתה רשלנות בניהול כי לא הקצו משאבים ולא שמו בטיחות בעבודה והוא לא יכול לעשות כלום והוא אפילו לא יכול לפטר אותו אם ההוא מנהל את זה בצורה הזויה כי הוא תלוי בזה שיהיה רוב בדירקטוריון.

גלעד ארדן: או שזאת התערבות יום יומית או שזה משהו מעבר לזה.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: מבחינתי אין משהו מעבר לזה.

קארין אלהרר: אני רוצה להבהיר שהכוונה שלי היא שלמנכ"ל תהיה סמכות העל בכל הדברים האחרים ובעניין החדשות, שהוא בעיני לב לבו של השידור הציבורי, יהיה נקי משיקולים שלא ממין העניין.

קארין אלהרר: אתה אומר בעצמך שאתה נוטה להסכים לנקודה שראש חטיבת החדשות יהיה העורך הבלעדי של החדשות ואני לא מבינה מה החשש.

קארין אלהרר: בסך הכול אני רוצה לוודא שהסמכות הזאת שאני נותנת לו נאכפת.

קארין אלהרר: שלא ייווצר מצב שבפעם הראשונה או בפעם השנייה או בפעם השלישית שהם לא יסכימו ביניהם, כי למנכ"ל תהיה דעה שונה לחלוטין, הוא ילך ויגיד: לא מוצא חן בעיניך, אני מראה לך את הדלת.

קארין אלהרר: אני רוצה שהמרחק לדלת יהיה יותר ארוך.

איילת שקד: זה שאת רוצה שהמועצה תאשר את הפיטורים, זה סביר.

איילת שקד: רוב מיוחס, זה לא סביר.

איילת שקד: זה לא סביר כי יחסי עבודה עכורים בין מנכ"ל לבין מי שמתחתיו, זה לא טוב לעבודה.

איילת שקד: אם יש יחסי עבודה לא טובים, או הוא צריך ללכת או הוא צריך ללכת.

איתן כבל: אני לא יודע למה מתכוונת איילת, אבל אחרי הדברים של השר, ברגע שמנכ"ל יגיע לקונפליקט גדול מול עורך החדשות שלו, זה כבר לא משנה כלום, אסור לייצר את המצב שאם יש צורך לפטר אותו, אתה מייצג רוב כזה שאין שום סיכוי לעשות את זה.

איתן כבל: למה אומרים כאן שברוב של שמונים ייקבע שינוי?

איתן כבל: כי הסיכוי שיהיה רוב של שמונים לביצוע פעולה מסוימת, השמש והירח ייפגשו באותו יום.

קארין אלהרר: אם כן, שזה יהיה אותו רוב של פיטורי המנכ"ל.

איתן כבל: כן.

איתן כבל: מבחינתי זה הגון לחלוטין.

גלעד ארדן: צר לי, לא שכנעתי אתכם.

גלעד ארדן: מצד אחד צריך לתת לו אולי בחוק את התפקיד של עורך ראשי כדי שעובדים ידעו שהוא נותן הוראות בעניין תוכן והמנכ"ל, גם אם הוא מנסה להתערב.

גלעד ארדן: מצד שני, אני חושב שלא צריך לתת לראש חטיבת החדשות את המעמד שרק הדירקטוריון יכול לפטר אותו.

גלעד ארדן: בסוף אלה כולם בני אדם.

גלעד ארדן: אם אתם חושבים שהתגברתם על הבעיה, אני אסביר לכם איך לא התגברתם עליה.

איתן כבל: אם המנכ"ל יכול להאיץ ונדרש רוב מיוחס?

עפר שלח: קארין מוכנה גם לרוב רגיל.

גלעד ארדן: אבל אני לא מוכן.

גלעד ארדן: בואו נלך עם הראש שלי.

גלעד ארדן: האם גם סמנכ"ל כוח אדם צריך להיות מפוטר רק בדירקטוריון?

איתן כבל: לא.

גלעד ארדן: בואו נזרום.

גלעד ארדן: המנכ"ל יכול לפטר את סמנכ"ל כוח אדם.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: אני עכשיו המנכ"ל וחטיבת החדשות מתנהלת קטסטרופה.

גלעד ארדן: אני הולך לסמנכ"ל כוח אדם ואומר לו: אח שלי, יש שם שלושה כתבים גועל נפש והם גם יקרים לי, אני מבקש ממך לפטר אותך כי אם לא תפטר אותם - - -

איתן כבל: אתה מבין ששניהם צריכים ללכת, גם המנכ"ל וגם ראש חטיבת החדשות.

גלעד ארדן: יש מנכ"ל, הוא נבחר והוא נושא באחריות לכל מה שקורה שם.

עפר שלח: בגלל אופיו המיוחד של העיסוק הזה, הוא יבוא לאיש כוח אדם ויפטר אותו, יוכל מנהל חטיבת החדשות לעמוד על רגליו האחוריות, בהנחה שיש לו שתיים כאלה, ולהגיד לא.

גלעד ארדן: מה לא?

גלעד ארדן: גם העובדים והשכר של עובדי חטיבת החדשות הם באחריות ראש חטיבת החדשות?

גלעד ארדן: אז בואו תקימו חברה נפרדת וזהו.

עפר שלח: מכיוון שיש חשש שסמכויות הפיטורים והיכולת הזאת יופעלו שלא ממין העניין דווקא בנושא הזה של חדשות בטלוויזיה.

עפר שלח: לכן אנחנו יוצרים כאן סוג של גידור מיוחד.

עפר שלח: הניסיון של כולנו לימד אותנו, במקרים טובים ובמקרים רעים, שהגידור הזה הוא נחוץ.

רינה פרנקל: אני רוצה להבין מה השוני של עורך החדשות לבין תפקידים אחרים ומדוע מנהל חברת החדשות צריך להיות כאן במובן מסוים מיוחד ממנהלים אחרים.

עפר שלח: מפני שההיסטוריה לימדה אותנו.

קארין אלהרר: חטיבת החדשות או איך שנקרא ליחידה הזאת, בעיני היא לב לבו של השידור הציבורי.

איילת שקד: למה?

קארין אלהרר: למה לא?

רינה פרנקל: באמת למה החדשות?

גלעד ארדן: אני חולק על היושבת ראש באופן עמוק ולראשונה מאז תחילת הדיונים.

גלעד ארדן: חברות חדשות, אני מתחייב לכם, יהיו כמה.

גלעד ארדן: שידור ציבורי עם תכנים ועם ערך מוסף, לצערי כנראה יהיה רק אחד.

איילת שקד: הערך המוסף של השידור הציבורי הוא לא בחדשות אלא זה בערוץ ילדים, בסדרות דוקומנטריות.

גלעד ארדן: למרות שנוח לנו להתרשם מאלה שמסקרים אותנו ויושבים מולנו.

קארין אלהרר: נחמן שי.

נחמן שי: הפונקציה הזאת של מנכ"ל כפי שמופיעה בחוק, היא בלתי אפשרית.

נחמן שי: במקום שדרת ניהול כיום שמורכבת לפחות משלושה אנשים – ממנכ"ל, ממנהל רדיו וממנהל טלוויזיה – רוצים להביא אדם אחד.

נחמן שי: חוץ מזה רוצים להטיל עליו את כל התפקידים הארגוניים.

נחמן שי: שדרת הניהול ברשות השידור הנוכחית, שהוא ארגון השידור הגדול ביותר במדינת ישראל, עם התקציב הגדול ביותר מורכבת היום משלושה אנשים, ואני מדבר בצד התקשורתי-עיתונאי – ממנהל רדיו, ממנהל טלוויזיה וממנכ"ל שהוא גם עורך ראשי.

גלעד ארדן: מה עם ראש חטיבת החדשות?

נחמן שי: הוא כפוף למנהל הרדיו או למנהל הטלוויזיה.

נחמן שי: אני מדבר על היום.

גלעד ארדן: אתה מדבר על החוק או על המצב ברשות?

נחמן שי: אני מדבר על המצב הקיים.

גלעד ארדן: מנהל רדיו, מנהל טלוויזיה, ראש חטיבת חדשות ומנכ"ל.

נחמן שי: אבל הם כפופים למנהל הרדיו ולמנהל הטלוויזיה.

גלעד ארדן: מי כפוף למנהל הרדיו ולמנהל הטלוויזיה?

נחמן שי: מנהלי החדשות.

גלעד ארדן: ברור.

גלעד ארדן: אמרתי שיש גם ראש חטיבת חדשות.

נחמן שי: כן.

נחמן שי: יש.

נחמן שי: שדרת הניהול כוללת שלושה אנשים לארגון השידור, לארגון התקשורת הגדול ביותר במדינת ישראל, גם בתקציב, גם בהיקף כוח אדם, גם במשימות.

נחמן שי: את זה רוצים להחליף באדם אחד.

נחמן שי: כך זה נקבע.

נחמן שי: הוא יחליט כנראה אם יהיה מנהל לרדיו, אם יהיה מנהל לטלוויזיה, אם יהיה לו מנהל לבידור.

נחמן שי: הוא יחליט או לא יחליט.

נחמן שי: לא יודע.

נחמן שי: אין דבר כזה.

נחמן שי: אין אדם כזה.

נחמן שי: תשכחו.

נחמן שי: עוד לא המציאו אותו ועוד לא בנו אותו, בטח לא במדינת ישראל.

נחמן שי: מה עושה מנהל ב-24 ו-48 השעות האחרונות?

נחמן שי: הוא יושב בחדר החדשות עכשיו ומנהל את השידור על מטחי הקטיושות?

נחמן שי: הוא מחליט מתי הוא מפסיק את השידור ומתי הוא מחדש אותו כאשר באמצע יש לו דיון על כוח אדם, על תקציב, על פרסומת?

נחמן שי: מה פתאום?

נחמן שי: אין דבר כזה.

נחמן שי: או שהוא יעשה את זה או שהוא יעשה את זה ובעיקר בסוף כנראה הוא לא יעשה את שני הדברים.

נחמן שי: אם רוצים לוותר על מנהל רדיו ועל מנהל טלוויזיה, בסדר, אבל צריך להעמיד לרשותו אנשים שהבנתם, מקצועם, מומחיותם ועיסוקם יהיה בתחום העיתונאי תקשורתי כי אחרת זה לא ארגון תקשורת אלא רכבת ישראל.

נחמן שי: המנהל הכללי הזה שאתה רוצה אותו כי אתה חושב שאם יהיה לך מנהל כללי חזק, גם תהיה רשות חזקה והיא תתנהל כהלכה, ואני מבין את זה, הוא לא יוכל להקצות לא מזמנו, לא ממשאביו ולא מיכולתו כדי לעשות את כל הדברים האלה והתפקוד יהיה חסר.

נחמן שי: לכן צריך בתוך הרשות הזאת לשים שתי פונקציות ולא אחת: פונקציה אחת שממונה על החדשות וזה עורך ראשי של כל החדשות וכאן מדברים על חדשות בשלוש מדיות, גם רדיו, גם טלוויזיה וגם באינטרנט, ואדם שני שיעסוק בכל המכלול האחר שגם הוא חשוב מאוד, אלא שכאן לא כל כך מתמחים אבל יושבים המפיקים שיודעים להגיד לנו.

נחמן שי: זה מוזיקה, זה בידור, זאת דרמה, אלה עולמות תוכן חדשים ואחרים לגמרי שאיש החדשות בכלל לא מתמצא בזה ולא מכיר את זה וגם לא מבין את זה.

נחמן שי: אם לא יהיו לך את שני האנשים האלה, אתה לא תקבל ארגון שידור אלא תקבל רכבת ישראל כי אני רואה שכל פעם אתה מביא לי דוגמאות מרכבת ישראל.

נחמן שי: זה כנראה יהיה רכבת ישראל, היא תיסע אבל היא לא תגיע לשום מקום.

גלעד ארדן: עד עכשיו הייתי יכול להיות בשקט, אבל אני מעולם לא הבאתי דוגמה מרכבת ישראל, מהיום הראשון של הוועדה.

נחמן שי: הבאת, הבאת פעמיים.

נחמן שי: בסדר, עזוב את הרכבת.

נחמן שי: נמל אשדוד.

נחמן שי: אני חושב שבחוק זה חייב להיקבע שיש שם שני בעלי תפקידים מרכזיים, האחד חדשות והשני כל היתר, נקרא לזה סמנכ"ל תוכן או משהו מהסוג הזה ושניהם במעמד של סמנכ"לים ועכשיו השאלה למי הם מדווחים.

נחמן שי: שניהם מדווחים למנכ"ל.

נחמן שי: אני לא בונה כאן מבנה ארגוני אחר שיעקוף את המנכ"ל ויהפוך אותו לבובה.

נחמן שי: שניהם ידווחו למנכ"ל והמנכ"ל יישא באחריות מוחלטת לכל ההתנהלות, גם בתחום הזה וגם בתחום הזה.

נחמן שי: אם לא יהיו לך שני בעלי התפקידים האלה, הגוף הזה לא יתפקד והוא לא יעשה את העבודה שלו.

נחמן שי: הוא יהיה, אבל הוא לא יעשה את העבודה שלו אלא הוא יצלע ואת התוצאות אנחנו נראה כולנו.

נחמן שי: עד כאן דעתי.

נחמן שי: אני רואה שלא הצלחתי לשכנע.

<קריאה: נחמן אמר בדרכי נועם את מה שאני אולי לא הצלחתי לומר.

נחמן שי: לא הייתי כאן קודם.

נחמן שי: פשוט יש לי ניסיון קצר בכמה גופי שידור במדינת ישראל וראיתי איך זה עובד שם.

נחמן שי: אם רוצים להגדיר את מנהל חטיבת החדשות כעורך ראשי, צריך לציין שהוא כפוף למנכ"ל.

נחמן שי: זה בכל מקרה.

נחמן שי: אני לא בונה עכשיו ארגון שעוקף את המנכ"ל והופך אותו לא לגיטימי וללא רלוונטי.

נחמן שי: יהיה מנכ"ל אבל יהיה אדם שזאת המומחיות שלו וזה העיסוק העיקרי שלו.

קארין אלהרר: אבל המינוי שלו בידי המנכ"ל.

נחמן שי: לא.

נחמן שי: אם את שואלת אותי מה נכון], המנכ"ל יביא מועמד והמועצה תאשר אותו.

נחמן שי: זה התהליך.

נחמן שי: אני לא יודע מה אתם כותבים כרגע.

<אתי בנדלר: סעיף 49 עדיין לא הוצבע.

איילת שקד: אתה מדבר על כך שהמנכ"ל ימנה והמועצה צריכה לאשר.

איילת שקד: זה סביר.

נחמן שי: המנכ"ל ימנה והמועצה תאשר, זה אותו דבר.

<אתי בנדלר: זה סעיף שעדיין לא הוצבע.

<אתי בנדלר: סעיף 49(ב)(2).

גלעד ארדן: אפשר לסכם את כניעתי ליושבת ראש?

גלעד ארדן: יהיו שלושה דברים.

גלעד ארדן: האחד, הוא בא מרקע עיתונאי.

איילת שקד: לא.

איילת שקד: אמרנו שהוא לא חייב לבוא עם רקע עיתונאי.

גלעד ארדן: ראש חטיבת החדשות.

נחמן שי: אבל הוא לא בחוק.

גלעד ארדן: עיתונאי רציני שאגודת העיתונאים תל אביב ממליצה עליו.

איילת שקד: תסכם את הצעת הכניעה.

גלעד ארדן: כן, הצעת כניעה כי אני אומר את זה תחת מחאה.

גלעד ארדן: אם יהיה בעתיד בלגן, שיירשם בפרוטוקול מי תמך.

גלעד ארדן: אם היה לי רוב, הייתי עושה אחרת.

גלעד ארדן: האחד, חייב להיות לו רקע עיתונאי.

גלעד ארדן: אני עוזר ליאיר שיכתוב שהשר נאלץ לקבל את עמדת חברי הוועדה והיושבת ראש.

גלעד ארדן: כאן אני מוכן שיהיה כתוב כי אני צופה תוצאות לא טובות.

גלעד ארדן: האחד, הוא בא עם רקע עיתונאי.

גלעד ארדן: שנית, ייקבע בחוק שהוא העורך הראשי של חטיבתה חדשות.

גלעד ארדן: שלישית, פיטוריו יכולים להיות רק ברוב בדירקטוריון.

עיסאווי פריג': מקובל.

גלעד ארדן: אומרת דנה שלמנכ"ל יש קדנציות.

גלעד ארדן: לו מבחינת

גלעד ארדן: כם אין?

קארין אלהרר: אני מבקשת להדגיש למען ההגינות שראש חטיבת החדשות תהיה עצמאות לגבי התוכן וזה בכפוף לתקציב שניתן לו.

<קריאה: זה ברור.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: זה לא ברור בכלל וטוב שהיא אמרה את זה.

גלעד ארדן: אם הוא הוציא 160 מיליון ועכשיו יש אירוע, גם כאן למנכ"ל אין מה להגיד?

גלעד ארדן: אני רוצה להבהיר משהו שיהיה ברור.

גלעד ארדן: בחוק אנחנו נוקטים כל הזמן בביטוי "לפחות".

גלעד ארדן: זאת אומרת, חטיבת החדשות צריכה לקבל לפחות 160 מיליון.

גלעד ארדן: היא יכולה גם לקבל מעבר לזה, אבל מעבר לזה זה באישור מנכ"ל ודירקטוריון.

נחמן שי: מה הסיכום?

קארין אלהרר: אני אחזור על הסיכום.

<דנה נויפלד: תביאו נוסח ונצביע עליו.

קארין אלהרר: אי אפשר להביא נוסח.

קארין אלהרר: אין לנו זמן להביא נוסח.

קארין אלהרר: העיקרון הוא כזה: ראש חטיבת החדשות המאוחדת יהיה עם רקע עיתונאי.

<חנה מצקביץ: חייבים לקבוע לו קדנציה.

<חנה מצקביץ: אמרתם שלצורך עצמאות צריך לקצוב קדנציות.

קארין אלהרר: ראש חטיבת החדשות יהיה עם רקע עיתונאי.

קארין אלהרר: תהיה לו עצמאות לעריכת התוכן.

<קריאה: הוא העורך הראשי.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: הוא העורך הראשי בשידורי החדשות בענייני היום ובלבד שיפעל במסגרת תקציב החטיבה מראש.

קארין אלהרר: חריגה מתקציב זה טעונה אישור מראש.

קארין אלהרר: הדבר השלישי.

קארין אלהרר: פיטוריו של ראש חטיבת החדשות יהיו על ידי המנכ"ל באישור המועצה, ברוב חברי המועצה המכהנים.

קארין אלהרר: מצוין.

קארין אלהרר: קבענו.

איתן כבל: לא מצוין אבל בסדר גמור.

<יאיר טרצ'יצקי: השאלה היא איך ממנים אותו.

קארין אלהרר: המנכ"ל ממנה אותו.

<קריאה: באישור המועצה.

<אתי בנדלר: בנושא הזה צריך לדון אגב הדיון שעדיין לא הסתיים ועדיין לא הייתה הצבעה עליו לגבי מינוי עיתונאים בכלל.

איילת שקד: לא יכול להיות שדמות כזאת משמעותית, המנכ"ל לא ימנה.

<אתי בנדלר: למנכ"ל אין סמכות למנות לבד עיתונאי, אז תהיה לו סמכות למנות אותו?

גלעד ארדן: מי אמר שאין לו סמכות למנות עיתונאי?

קארין אלהרר: סעיף 49(2).

<אתי בנדלר: בכחול.

<אתי בנדלר: בסעיף 49.

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: הסעיף לפני כן מדבר על מי שהוא כפוף למנכ"ל.

<דנה נויפלד: נושא משרה.

<אתי בנדלר: אם הוא נושא משרה, זה צריך להיות בוועדה לאיתור מועמדים.

<דנה נויפלד: שינינו את הרכב הוועדה.

<אתי בנדלר: לא שינינו את הרכב הוועדה.

<אתי בנדלר: כל מה שנאמר, אם אני זוכרת נכון, ששני חברי המועצה שייבחרו יהיו רלוונטיים למשרה הנדונה.

<דנה נויפלד: לא.

קארין אלהרר: זה טרם אושר.

<אתי בנדלר: זאת הצעה חדשה.

קארין אלהרר: מי שימנה את העורך ואת ראש חטיבת החדשות יהיה המנכ"ל באישור המועצה?

גלעד ארדן: לא.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזה אגב הדיון בנושאי משרה בכלל.

קארין אלהרר: אם כן, לא נצביע על זה.

<אתי בנדלר: לגבי המינוי.

איתן כבל: תנו לי להבין, אם כבר עברנו את כל הסאגה הזאת.

קארין אלהרר: למה סאגה?

קארין אלהרר: נהנינו כל הדרך.

איתן כבל: אם יש סאגה, לא בהכרח לא נהנים.

איתן כבל: כשאנחנו מדברים על מינוי מנכ"ל, אין לי מחלוקת בעניין הזה אבל צריך בכל זאת שזה יהיה משהו, איזשהו מינימום.

קארין אלהרר: נגיע לזה.

איתן כבל: אני רק רוצה לוודא.

קארין אלהרר: אפשר להצביע על העקרונות?

איילת שקד: אבל זה גם קשור למי שממנה אותו.

גלעד ארדן: ברור שזה קשור.

איילת שקד: את לא יכולה להצביע בלי להגיד שהוא ממונה על ידי המנכ"ל.

איילת שקד: את לא יכולה להצביע.

איילת שקד: אנחנו יודעים איך מפטרים אותו אבל אנחנו צריכים לדעת איך ממנים אותו.

<קריאה: המנכ"ל ממנה אותו.

איילת שקד: אני יודעת.

איילת שקד: עד עכשיו היה ברור שזה המנכ"ל.

<אתי בנדלר: אין הצעה לגבי אף עובד, מינוי על ידי המנכ"ל בלבד.

גלעד ארדן: אני לא מבין.

גלעד ארדן: המנכ"ל לא נושא באחריות לחצי ממה שקורה במהלך היום?

גלעד ארדן: גם האיש שעושה שם תוצאה טובה או רעה, גם זה לא קשור למנכ"ל?

גלעד ארדן: אם כן, למה צריך מנכ"ל?

גלעד ארדן: שיהיה ראש חטיבת החדשות המנכ"ל.

גלעד ארדן: תגידו את האמת, אתם רוצים רק עיתונאי בראש הגוף.

קארין אלהרר: לא.

נחמן שי: ממש לא.

גלעד ארדן: בואו נביא להצבעה את הדבר האמיתי בו אתם רוצים ולא את המעקפים.

נחמן שי: לשיטתי הגיע הזמן שבראש הגוף הזה יעמוד דווקא אדם עם אוריינטציה לא עיתונאית.

נחמן שי: זה בסדר גמור.

גלעד ארדן: לשיטתי, אין לי דרך לדעת מי יעמוד שם.

גלעד ארדן: לשיטתי יש ועדת איתור שמרכיבה דירקטוריון והאנשים האלה יתרשמו.

גלעד ארדן: יכול להיות שיבוא עיתונאי זוטר מול מנהל מאוד בכיר והם יעדיפו את האינטרס של הבכירות שלו וההישגים המוכחים, ויכול להיות להפך.

גלעד ארדן: זה מאוד תלוי מי יבוא בפניהם.

גלעד ארדן: אנחנו לא יודעים לצפות מי ומה רמת האנשים שתהיה.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לתת דוגמאות ממכרזים שיצאו אצלי.

גלעד ארדן: היום לא כולם רצים לשירות הציבורי לצערנו.

גלעד ארדן: לכן, תזכרו שככל שכובלים בעניין הזה, אתה עלול בסוף להצטער.

איתן כבל: אחד הסיבות שאני כל הזמן מנסה לייצר את ההפרדה הזאת היא כי אם אנחנו נגדיר שהמנכ"ל הוא גם עורך ראשי וגם עיתונאי - - -

גלעד ארדן: עשיתם את ההפרדה.

גלעד ארדן: הכנסתם כרגע גם את ההגדרה, גם את החסינות היום יומית מהתערבות שלו כי בחוק כתוב שלמנכ"ל אין SAY בתכנים האלו וגם חסינות כוללת מענישה על אי כניעה לתכנים.

גלעד ארדן: אי אפשר להגזים.

קארין אלהרר: בזמנו הנוסח המקורי היה של מינוי נושא משרה.

גלעד ארדן: אבל הגשנו לזה הצעה כי זה יוצר מצבים לא בריאים.

קארין אלהרר: גם ההצעה השנייה שלכם יכולה ליצור מצב לא בריא.

גלעד ארדן: נכון, כי אנחנו חיים בעולם לא מושלם ולכל הצעה יש חסרונות ויתרונות.

גלעד ארדן: אני מציעה שזה יהיה המנכ"ל בצירוף שני חברי מועצה כמו בכל מינוי.

נחמן שי: מינוי מנהל החדשות?

נחמן שי: הערך הראשי?

קארין אלהרר: כן.

נחמן שי: הוא ימונה על ידי המנכ"ל פלוס שניים מחברי המועצה?

<אתי בנדלר: יש שאלה מי מממנה את נושאי המשרה.

נחמן שי: למה אתה חושש שאלה יהיו חברי המועצה ?

גלעד ארדן: היא חוששת.

<דנה נויפלד: המבנה שיוצרים כאן זה שברגע שחברי המועצה נמצאים בתוך התהליך של המינוי הם הופכים להיות גוף שמנהל בפועל את התאגיד.

<דנה נויפלד: קשה לי להתווכח בחדר מלא עיתונאים שמסבירים לי שזה תאגיד שונה מכל תאגיד אחר.

נחמן שי: אבל זה נכון.

<דנה נויפלד: אני אומרת שקשה לי, אבל כאשר מדברים על מבנה שיש לו היררכיה מסוימת והוא אחראי על הניהול והסמנכ"לים כולם כפופים לו, וכך זה גם בחברות ממשלתיות.

<דנה נויפלד: זה לא שהוא בא וממליך אלא יש ועדת איתור והליך מסודר.

<דנה נויפלד: זאת לא חברה פרטית של מישהו שמנהל אותה בעצמו.

<דנה נויפלד: בסופו של דבר הוא זה שבוחר, שוב מדובר על אנשים שכמו בכל גוף המנהל הוא זה שצריך לעבוד אתם.

<דנה נויפלד: אם אנחנו יוצרים מבנה שבו המנכ"ל לא יכול לבחור את האנשים שהוא עובד אתם, אנחנו יוצרים מצב שאנשים רוצים להתקדם ולמי הם נושאים את עיניהם כשהם רוצים להתקדם בתוך הארגון?

<דנה נויפלד: הם צריכים לשאת את עיניהם למנכ"ל או למועצה.

<דנה נויפלד: למי אתם חושבים שזה נכון?

<דנה נויפלד: בן אדם אחד נותן הוראות לאנשים אחרים והוא צריך לתת דין וחשבון.

איתן כבל: מי מביא את המנכ"ל?

איתן כבל: לא אמרנו שסמנכ"ל כוח אדם מביא אותו.

איתן כבל: כל העניין הוא גם כדי לייצר נראות.

איתן כבל: המנכ"ל הוא זה שממליץ עליו.

איתן כבל: זאת הנקודה עליה אנחנו מדברים.

איתן כבל: בשביל הנראות שלא יהיה מצב שמאן דהוא, כמו ג'ו בראל כזה מביא את מי שהוא רוצה ועושה מה שהוא רוצה, בסוף לתת למועצה אתה אישור.

גלעד ארדן: עכשיו תחליף את הדוגמה כי נגיד שג'ו הוא מקור כל הרע בעולם.

גלעד ארדן: נגיד שקראו לו מוטי קירשנ

גלעד ארדן: באום ויש לו שני חברי מועצה ואחד מהם מזוהה עם ישראל ביתנו והשני מזוהה עם הליכוד.

גלעד ארדן: מי אתה מעדיף שיקבע מי יקודם להיות סמנכ"ל?

גלעד ארדן: את מוטי קירשנבאום או שני אלה שהביעו תמיכה פומבית בליכוד ובישראל ביתנו.

גלעד ארדן: השאלה היא לא פרסונלית.

גלעד ארדן: תתנתקו מהפרסונליזציה ותחשבו ניהול.

גלעד ארדן: האנשים האלה עובדים ביום יום תחת המנכ"ל.

גלעד ארדן: אם אני עובד רע ואני רוצה להתקדם ולהיות סמנכ"ל.

גלעד ארדן: אני יודע שהמנכ"ל מכיר את עבודתי ושאני לא משהו.

גלעד ארדן: המועצה לעומת זאת לא מכירה אותי בניהול השוטף.

גלעד ארדן: זוכרים, יש בעיה, המועצה תמיד חשבה שהיא בניהול השוטף ויש לכם טענות עם מי חברי המועצה בוחרים בסוף לעבוד.

גלעד ארדן: העובדים האלה, במקום להיום ביום יום טובים, הם ילכו ויתחנפו וימצאו חן בעיני המועצה שזה גוף שביום יום לא מכיר את הניהול.

גלעד ארדן: אתה יוצר כאן עוד פעם שני מוקדים נפרדים לטוב ולרע שיכול להיות שלפעמים יהיה בזה תיקון עוול שהמנכ"ל עושה ויכול להיות שהרבה פעמים, כיוון שהוא ביום יום מכיר אותם, יהיה ההפך, עוול שעושים למי שבאמת ראוי שיתקדם.

<אתי בנדלר: ההצעה היא שאלה יהיו שני נושאי משרה שהמנכ"ל עצמו בוחר.

גלעד ארדן: אני רוצה לקצר את הדיון.

גלעד ארדן: הסבירה היועצת המשפטית.

גלעד ארדן: המנכ"ל איננו יושב לבדו בדיוק כמו שבכל חברה ממשלתית הוא לא יושב לבדו.

<אתי בנדלר: אבל מי בוחר את המנכ"ל?

<אתי בנדלר: זאת השאלה.

<אתי בנדלר: הוא לא יושב לבדו.

<אתי בנדלר: הוא יושב בראש ועדת איתור.

<אתי בנדלר: אם הוא בוחר את חברי ועדת האיתור, הוא משחק בנדמה לי.

גלעד ארדן: אני מבקש לצטט אותך.

גלעד ארדן: כל גוף שבו ראש הגוף בוחר את חברי ועדת האיתור, ועדת האיתור היא נדמה לי.

גלעד ארדן: הוא חייב את שיקול דעתו לממנה.

<אאתי בנדלר: אבל זה אותו דבר.

איילת שקד: תפסיקו כבר עם כל הצדקנות הזאת.

איילת שקד: המנכ"ל ימנה את ראש חטיבת החדשות וזהו.

נחמן שי: איילת, החיים שלך מאוד פשוטים.

נחמן שי: אני מקנא בך לפעמים.

נחמן שי: אנחנו מקימים גוף ציבורי.

גלעד ארדן: וחלים עליו כללי המשפט הציבורי.

נחמן שי: בערוץ 2 שהזכירו קודם יש חברת חדשות וגם בערוץ 10.

נחמן שי: המחוקק דאג להפריד בין שני הגופים, אבל בשתי החברות האלה המינוי של המנכ"ל הוא על ידי המועצה ועל ידי רוב מיוחד.

גלעד ארדן: זה לא מנכ"ל.

נחמן שי: לא.

נחמן שי: מנהל חברת החדשות.

נחמן שי: לא המנכ"ל.

נחמן שי: אני מדבר על מנהל חברת החדשות ולא על המנכ"ל.

נחמן שי: אני מדבר על הדמות העיתונאית המרכזית בגופי שידור מסחריים.

נחמן שי: המחוקק במדינת ישראל קבע שמועצת המנהלים של חברת החדשות - - -

גלעד ארדן: קארין, תעלי להצבעה.

גלעד ארדן: מה שיוחלט, יוחלט.

גלעד ארדן: לא אכפת לי.

גלעד ארדן: אמרתי את דעתי.

גלעד ארדן: תצביעו.

גלעד ארדן: קיבלתי את נושא ההפרדה.

גלעד ארדן: תצביעו ותחליטו.

גלעד ארדן: אני לא לוקח את זה כנגדי.

נחמן שי: אני לא רוצה שתקבל את זה כפונקציה ניהולית מסוימת.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: תצביעו, מה שתחליטו.

גלעד ארדן: לדנה יש הצעת פשרה.

נחמן שי: אני לא סיימתי את דבריי.

נחמן שי: גברתי יושבת הראש, אולי אני אוכל לסיים את דבריי רק לצורך הפרוטוקול, אולי מטעמי נימוס.

נחמן שי: אני לא רוצה שתרים ידיים כי אתה עייף או כי נמאס לך או כי אתה רק רוצה לסיים את החוק.

קארין אלהרר: זה לא המצב.

קארין אלהרר: האמן לי.

נחמן שי: אני רוצה לשכנע אותך ואני רוצה לשכנע את החברים האחרים כאן.

נחמן שי: גם בחברת החדשות של הערוצים המסחריים יש נציגי ציבור, בדיוק כמו שיש במועצה הזאת והם מעורבים בתהליך הבחירה והפיטורים של המנכ"ל של חברת החדשות.

גלעד ארדן: אבל ההקבלה שלך איננה רלוונטית.

גלעד ארדן: חברת החדשות היא חברה.

גלעד ארדן: הדירקטוריון בה בוחר את מנכ"ל החברה.

נחמן שי: אבל היא מעין חברת בת.

נחמן שי: מתחת למנכ"ל של הערוץ כולו, יש גוף עיתונאי שהוא כפוף להם ובתהליכי הבחירה והפיטורים שלו מעורבים נציגי ציבור.

נחמן שי: אנחנו מקימים עכשיו מועצה עם 11 חברים שהם נציגי ציבור.

נחמן שי: צריך להיות להם SAY בבחירה ובפיטורים כי אחרת אין להם תפקיד שם.

נחמן שי: הם לא באו להיות קישוט אלא הם מייצגים.

נחמן שי: בכוונה בחרתם מייצגים את התרבות, מייצגים את החינוך, מייצגים את העסקים וכולי.

נחמן שי: אם הם לא יהיו מעורבים בבחירת הדמות העיתונאית המרכזית שם, הם לא מילאו את תפקידם.

נחמן שי: הם לא מיצו את תפקידם בבחירת המנכ"ל.

נחמן שי: הם חייבים להיות מעורבים בבחירה ובפיטורים של אותו אדם.

נחמן שי: נקודה.

נחמן שי: אם עשינו את זה בערוץ מסחרי, על את כמה וכמה בערוץ ציבורי שיש לו מעמד שונה ונמשיך להגיד את זה, דנה, עד שנתעייף כולנו.

<דנה נויפלד: אפשר ליצור מנגנון שלפיו המינוי הזה טעון אישור של המועצה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, המועצה תוכל לבדוק מי הבן אדם שפוטר ולראות שהוא ראוי לתפקידו.

קארין אלהרר: באישור המועצה.

קארין אלהרר: כך גם המינוי וגם הפיטורים.

קארין אלהרר: להבין את ההצעה.

קארין אלהרר: המועצה רואה את כל המועמדים או רק את זה שנבחר?

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: המנכ"ל ממנה.

גלעד ארדן: המנכ"ל ממנה באישור המועצה.

<אתי בנדלר: היא לא יודעת איזה מועמדים.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: היא לא יודעת.

נחמן שי: המועצה היא דירקטוריון.

נחמן שי: יש תפקידים גם בחברות מסחריות שהמנכ"ל ממנה באישור הדירקטוריון.

איתן כבל: תהיה הצבעה בהסכמה.

איתן כבל: אני רוצה להוסיף.

איתן כבל: אנחנו כבר עברנו כאן את כל התהליך.

איתן כבל: קיבלנו שאנחנו רוצים כן לתת למנכ"ל את הסמכות לנהל את ראש חטיבת החדשות.

איתן כבל: אנחנו רוצים שתהיה נראות.

איתן כבל: הוא זה שבוחר אבל גם המנכ"ל ידע לו שכאשר הוא מביא את המועמד שלו, הוא לא יכול להיות מועמד פרסה.

איתן כבל: זאת אומרת, הוא צריך לעבור את התהליך הזה של חברי הדירקטוריון.

איתן כבל: זאת אומרת, אם אנחנו באים ועושים את הצעד הזה לקראת, הדברים שהשר אמר ודברים נוספים שאנחנו אמרנו, אז כן יש לנו עניין לתת ואז אתה מייצר את האיזון שהמנכ"ל לא מנהל את החדשות אבל הוא נמצא בסביבה כמו שאתה תיארת את זה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שאם המועצה לא רואה ולא יודעת מי ימנו ומי המועמדים - - -

גלעד ארדן: זה פשוט לא נכון מה שאת אומרת.

גלעד ארדן: פשוט לא נכון.

<אתי בנדלר: אז תתקן אותי.

גלעד ארדן: אני אתקן אותך.

<אתי בנדלר: התפקיד של העורך הראשי של חטיבת החדשות יהיה נתון למנהל חטיבת החדשות כפי שסוכם כרגע לקראת הצבעה, המנכ"ל פשוט יחפש בובה עושה דברו.

איתן כבל: לא.

עפר שלח: אנחנו לא יכולים לעשות חוקים שמונעים מבני אדם - - -

איתן כבל: בסוף אלה בני אדם.

איתן כבל: בדיוק.

גלעד ארדן: אפשר לרשום בחוק שהוא לא יהיה בובה שלו.

<אתי בנדלר: לצורך זה יש ועדות איתור.

<אתי בנדלר: היועצת המשפטית פשוט מעדיפה שהוא יהיה בובה של המועצה ולא בובה של המנכ"ל.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה לא נכון.

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית, מי שמסתובב כאן ורואה את הסיפור הזה של ועדת המכרזים ואופן הניהול, בסוף העיקר שהוא יהיה דוקטור עם שלושה תארים.

איתן כבל: אם הוא חמור, זה לא נורא.

איתן כבל: כוונתי היא כמובן במובן הזה שהנחת העבודה שאם התחלנו את הסיפור מהמפץ הגדול, אותו מפץ שדיברנו עליו, של בחירה נכונה של ועדת איתור כמו שצריך, שבוחרת את המועצה כמו שצריך, שעוברת ובוחרת את המנכ"ל כמו שצריך, אם התהליך הזה כשלנו בו, כבר שברנו את כל המערכת לאורך כל הדרך וזה כבר לא רלוונטי.

איתן כבל: בסוף יש גבול גם כמה אנחנו יכולים לשים גדרות.

איתן כבל: בסוף צריך גם לנהל את העסק.

<אתי בנדלר: אני אחזור כדי לוודא שרשמתי לעצמי נכון את כל הסיכומים.

<אתי בנדלר: המנכ"ל יהיה עורך ראשי של השידורים למעט של שידורי חדשות ותכניות בענייני היום.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: זה לא מה שאמרנו.

גלעד ארדן: זה נשמע ממש לא טוב.

<אתי בנדלר: אני אכתוב את זה בכפוף לאמור בסעיף.

גלעד ארדן: עסקנו בהגדרת תפקידו של ראש חטיבת החדשות, אז למה להגדיר עכשיו את המנכ"ל?

<אתי בנדלר: אדוני, אני מזכירה שאנחנו דנו בזה אגב סעיף שקובע מפורשות שהמנכ"ל יהיה העורך הראשי.

<אתי בנדלר: האם אתה רוצה למחוק את זה לגמרי?

גלעד ארדן: לא.

<אתי בנדלר: או שאתה רוצה לסייג את זה, בכפוף למה שנאמר לגבי מנהל חטיבת החדשות.

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: זה כבר נשמע אחרת.

גלעד ארדן: בכפוף להגדרה.

עפר שלח: אם אנחנו קובעים את העקרונות, המנכ"ל יהיה מנכ"ל.

עפר שלח: יהיה מנהל חטיבת חדשות שהוא העורך הראשי של שידורי החדשות.

גלעד ארדן: של חטיבת החדשות.

<אתי בנדלר: ועדיין יהיה העורך הראשי של שאר התכניות.

<אתי בנדלר: אתה אומר שמנהל חטיבת החדשות יהיה העורך הראשי של תכניות.

עפר שלח: מי העורך הראשי של שידורי קשת?

<אתי בנדלר: כתוב בפירוש בחוק.

<אתי בנדלר: לגבי החדשות כתוב במפורש.

גלעד ארדן: בואו נסכם שנבדוק את זה.

גלעד ארדן: אם כתוב, יהיה כתוב, ואם לא כתוב, לא יהיה כתוב.

קארין אלהרר: בסדר.

נחמן שי: הנוסח הזה עושה את המנכ"ל צולע על פניו.

גלעד ארדן: אבל זה לא הנוסח הסופי.

<אתי בנדלר: אנחנו מדברים כרגע על העקרונות.

קארין אלהרר: אלה העקרונות.

קארין אלהרר: זה לא הניסוח הסופי.

<אתי בנדלר: מנהל חטיבת החדשות ייבחר על ידי המנכ"ל באישור המועצה.

<אתי בנדלר: הוא ישמש כעורך ראשי של שידורי החדשות לתכניות בענייני היום ובלבד שהוא יפעל במסגרת התקציב שאושר לחטיבה מראש.

<אתי בנדלר: חריגה מתקציב זה טעונה אישורים מראש.

גלעד ארדן: למה צריך להגיד את כל זה?

<אתי בנדלר: אם לא צריך, אני מוחקת.

<אתי בנדלר: ובלבד שיפעל במסגרת התקציב שאושר מראש.

<אתי בנדלר: פיטוריו של מנהל חטיבת החדשות, בדרך שמונה.

קארין אלהרר: יופי.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הסעיף.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד – פה אחד

קארין אלהרר: הסעיף אושר פה אחד.

איתן כבל: את לא רוצה להכניס רוב מיוחד.

קארין אלהרר: לפני שנתפזר להפסקה, לכבוד השר יש הודעה.

גלעד ארדן: עדכון.

עיסאווי פריג': אני מאוד רוצה לשמוע וזה חשוב לי מאוד לגבי העובדים.

גלעד ארדן: על זה ביקשתי למסור עדכון.

גלעד ארדן: אתמול נפגשנו עם ההסתדרות וישבנו עד כמעט 2:00 בבוקר.

גלעד ארדן: שמעתי שנאמרו כאן דברים שונים ואין לי מושג למה.

גלעד ארדן: להערכתי בנוגע לתנאי הפרישה, אני לא יכול להגיד שהכול סוכם אבל אני יכול להגיד שתשעים אחוזים – בנתוני הגילאים וכולי והוותק – התנאים סוכמו.

גלעד ארדן: אני מעריך שהתנאים יסוכמו.

גלעד ארדן: בנוגע לסעיף 65.

גלעד ארדן: אני אומר את זה מראש לשם ההגינות כי הדברים ימשיכו ויידונו כאן במהלך היום, כך שמי שרוצה, שיגיע.

גלעד ארדן: לגבי סעיף 65 שכמו שפירטתי כאן בעבר הייתה התנגדות גורפת חד משמעית, ונמצאת כאן גם היועצת המשפטית של ההסתדרות, לנוסח שהגישה הממשלה בקשר לסנקציות שיוטלו על עובדים במידה והגוף יחרוג מהשכר.

גלעד ארדן: את מתחילה עכשיו את הדיון בסעיף?

קארין אלהרר: אחרי ההפסקה.

גלעד ארדן: אני רק מוסר עדכון לשם ההגינות.

גלעד ארדן: עפר ירחיב לאחר מכן.

גלעד ארדן: בכל מקרה, אני אומר ביושר שגם על הנוסח החדש, האוצר נסוג לטעמי מכל מה שרלוונטי לעובדים וזכויותיהם ולהסתדרות, גם עליו ההסתדרות איננה מסכימה.

גלעד ארדן: אנחנו סבורים שהסעיף הזה כרגע נותן מענה מאוזן גם לדאגות של העובדים כיוון שהסנקציות בסעיף עוברות לא לעובדים אלא למנהל או להנהלה, וגם לצורך של המדינה להבטיח שהתקציב שלה – ואני מזכיר שוב שזה משהו שלא תמיד שמים לב אליו.

גלעד ארדן: אנחנו מקימים כאן גוף שאין כמוהו בחקיקה הישראלית ובאף תאגיד סטטוטורי.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: כי קוראים לו תקציב בחקיקה ראשית, לא דרך חוק התקציב, והאוצר למעשה מאבד כל שיקול דעת.

גלעד ארדן: גם אם התקציב שלו לא יאושר על ידי האוצר, גם אם כוח האדם שבו יגיע לגבהים שלא נודעו, אין לאוצר דרך לעצור את הזרמת הכסף לגוף הזה.

עיסאווי פריג': אני לא בטוח.

גלעד ארדן: זאת הפרשנות שלנו.

גלעד ארדן: ידידי היקר עיסאווי, זאת עמדתי ועמדת האוצר, ואני אומר את זה לפרוטוקול, בקשר לעצמאות הגוף כפי שאנחנו מבינים את סעיפי החוק.

גלעד ארדן: לכן במצב כזה אנחנו חייבים להבטיח שיישמר איזשהו שיא של כוח אדם באותו תאגיד חדש כך שהשיא הזה לא יעלה יותר מ-35 אחוזים מהגוף כי מעבר לזה, זה בסוף על חשבון התכנים וכמו שאנחנו מוצאים את עצמנו היום כשמתקרבים לשישים אחוזים.

נחמן שי: תקציבית 35 אחוזים.

נחמן שי: נמדד במספר האנשים.

גלעד ארדן: אבל אחד קשור בשני.

גלעד ארדן: ככל שיש יותר אנשים, העלות הכוללת מתוך סך תקציב הגוף גדלה.

עפר שלח: הוא היה בצבא.

עפר שלח: בצבא בין השיא לבין התקציב אין שום קשר.

גלעד ארדן: כאן כיוון שהתקציב מעוגן בחקיקה, הגידול שאם אין יכולת או סנקציה על אף אחד, לא על העובדים ולא על ההנהלה, לשמור על הקייפ הזה, בסוף הוא יגיע על חשבון התוכן שעל המסך.

גלעד ארדן: זה המרכיב השני.

גלעד ארדן: אני מניח שעמדות הצדדים יוצגו כאן אחרי ההפסקה.

גלעד ארדן: נושא שלישי והוא נותר בפעמים מאוד מאוד גדולים הוא כמות העובדים שהממשלה מוכנה להתחייב שהם יבואו מתוך הגוף הקיים.

גלעד ארדן: ההסתדרות תציג את עמדתה כאשר מבחינתה אין שינוי.

גלעד ארדן: בעיני מאוד מאוד גבוה, עד כדי כך שלא יאפשר להבטיח את השינוי.

גלעד ארדן: בכל אופן, אנחנו ממשיכים לנסות להידבר עם ההסתדרות בנושא הזה.

גלעד ארדן: אני רק מודיע מראש שבמידה ולא נצליח להגיע להסכמה עם ההסתדרות, יש בכוונת הממשלה להציע סעיף שיקבע מהו המינימום שהממשלה תהיה מחויבת בו בקליטת העובדים מהגוף הישן לחדש והם יהיו פטורים ממכרז.

גלעד ארדן: תודה.

איתן כבל: אני ביקשתי את רשות הדיבור בעקבות הדברים המדויקים של השר אבל אני רוצה לומר אותם מהצד לאחר ששוחחתי עם יושב ראש ההסתדרות, כדי להעמיד אותם בדיוק במקום.

איתן כבל: עפר, חשוב שתקשיב.

איתן כבל: אכן יש התקדמות גדולה מאוד מאוד בכל הנוגע לנושא הפרישה של 1,800 – ואני אומר 1,800 כמכלול מבלי להתייחס לסעיף השני של מי יישאר, איך וכל הסיפור הזה – יש התקדמות מאוד מאוד גדולה.

איתן כבל: יושב ראש ההסתדרות מאוד מאוד אופטימי לגבי הנקודה הזאת, כולל נושא התקצוב של זה, בלי לגרוע מזכותך לומר את אשר אתה רוצה לומר.

איתן כבל: לגבי הסעיף השני, נושא הקליטה, הוא יותר קשה.

איתן כבל: אני יודע שיש משא ומתן.

איתן כבל: אנחנו ננסה כבר תוך כדי להציע הצעות איך אפשר להתמודד עם השאלה הזאת אבל סעיף 65 – ואני אומר לך אדוני היושב ראש – הוא סעיף קסיוס בלי.

איתן כבל: סעיף 65 מהבחינה הזאת עילה למשבר ואני אומר את זה באותו מובן שזה מסוג אותם סעיפים שהם חורגים הרבה מעבר לחוק הקיים.

איתן כבל: אני לא רוצה להפריז, אבל זאת בעצם שבירה של כללי המשחק וצריך למצוא לזה ניסוח אחר, התייחסות אחרת שאיננה גוררת משק שלם.

איתן כבל: אילו ידעתי שזה יכול ונשאר כאן בחדר ואף אחד לא מדליף ואף אחד לא מוציא, ואחרי שזה ייכתב לעולם זה לא יקרה – ניחא, אבל יש כאן סטנדרטים חדשים שנקבעו גם לגופים אחרים וזה הרבה מעבר לתקדים.

איתן כבל: אלה כללי משחק חדשים לגמרי בשוק יחסי העבודה, בוודאי לגבי אלה שנמצאים בעבודה מאורגנת.

איתן כבל: כאשר נגיע, ננסה להתמודד עם זה.

איתן כבל: כפי שהבנתי, אני רוצה להביע תודה, ואני אומר את זה בשמי, לשר התקשורת שלפחות ממה שהבנתי מיושב ראש ההסתדרות, עושה את כל אשר נדרש גם עם ציבור העובדים.

איתן כבל: אני רוצה שזה יהיה ברור.

עיסאווי פריג': אני לא ארחיב בנושא אלא אחכה לדיון שיתקיים לאחר מכן בנושא הזה.

עיסאווי פריג': אני אמשיך באותה נימה בה דיבר איתן.

עיסאווי פריג': אכן מתקיים משא ומתן ואנחנו עוקבים אחריו ומברכים על הנחישות שמופגנת שם ועל כך שזה עומד להסתיים.

עיסאווי פריג': אבל יש נקודת מפתח.

עיסאווי פריג': אני מודע לכך שכל הסדר פרישה או כל מהלך שקשור לעובדים יהיה מותנה תזרימית במכירת הנכסים על ידי האוצר.

עיסאווי פריג': אני רוצה שעל הנקודה הזאת נדבר עליה ונבהיר אותה.

גלעד ארדן: אני יכול לתקן את זה.

גלעד ארדן: זה לא מדויק.

עיסאווי פריג': הדברים מתקדמים בכיוון הנכון, השר עושה רבות למען הסוגיה, דבר הראוי להערכה, אבל אנחנו רוצים תוצאה בשטח, תוצאה שנוכל לרדת במדרגות עם תוצאה.

נחמן שי: אני אסביר.

נחמן שי: הוא שואל האם יש מימון ביניים.

עיסאווי פריג': אין ערבות כספית.

עיסאווי פריג': האוצר אומר לך שתחכה.

גלעד ארדן: אני אסביר.

גלעד ארדן: קודם כל, אני מודה לכם על הברכות.

<תמנה עורב: לא.

<תמנה עורב: ברכות בסוף.

<תמנה עורב: לפחות מטעמנו.

גלעד ארדן: דיברתי אל חברי הכנסת.

גלעד ארדן: אני מודה על הברכות אבל הן לא מגיעות לי כי בכל מה שקשור לכסף ולפיצוי וכולי, לי נורא קל להיות נדיב אבל זה לא אני אלא זה שר האוצר והצוות שלו והם אלו שיושבים עם ההסתדרות הרבה יותר שעות ממני, עם אנשי הממונה על השכר ואנשי אגף התקציבים.

גלעד ארדן: במלוא הכנות, מגיעות להם התודה והברכות.

גלעד ארדן: אני מקווה שזה ייסגר.

גלעד ארדן: הנקודה שאתה מעלה, אני רק אסביר לחברי הכנסת במה מדובר.

גלעד ארדן: החוק הוא בוודאי איננו מותנה ביכולת או בהצלחה למכור את הנכסים.

גלעד ארדן: זכויות העובדים או הפיצוי שלהם לא כפוף למכירת נכסים.

<קריאה: זה ברור.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': זה לא ברור.

<לזר צנדקוביץ: אנשים יהיו בני ערובה עד ספטמבר.

גלעד ארדן: אתם לא נותנים לי להסביר.

גלעד ארדן: אולי אחרי ההסבר דבריך יישמעו בצורה כזאת או אחרת.

גלעד ארדן: אני הייתי שם אתמול ואני יודע את העמדה במאה אחוזים.

גלעד ארדן: אתה לא היית אתמול.

קארין אלהרר: לזר, השר באמצע דבריו ואני מבקשת לא להפריע.

גלעד ארדן: חבר הכנסת פריג', הכוונה היא שבאה ההסתדרות והעובדים וביקשו שאם בעזרת השם – אני אומר, לא הם – יעבור חוק וימונה הכנ"ר כמפרק, הם ביקשו, בשונה מדיני הפירוק הרגילים, שלא יראו אותם כמפוטרים ולא ניתן יהיה - עד שיקומו הערוצים החדשים - לנקוט בצמצום או התייעלות.

גלעד ארדן: מצד שני, באו ההסתדרות והעובדים ואמרו שהם רוצים שכן יחילו את ההזרמה של הכספים לפיצויים המוגדלים מאוד מאוד, שזה יכול להגיע גם למיליארד שקלים ואף למעלה, כבר ברגע שהחוק עובר.

גלעד ארדן: צריך לזכור שברגע שהחוק עובר, עוד לא קורה שום דבר.

גלעד ארדן: העובדים עוד לא מפוטרים, הנדל"ן עוד לא פונה וגם אין למדינה יכולת אפילו לנסות להכניס הכנסות כי הנכסים אינם פנויים.

גלעד ארדן: לכן אנחנו ננסה - אמרנו, מתוך רצון טוב – למרות זאת, למרות שלא מבוטח עדיין שום דבר מרגע שהחוק עבר, כי מובטח רק מרגע שמוקמים הערוצים החדשים ונסגר הגוף הנוכחי, אבל אנחנו מבינים את הצורך של אנשים שמעוכבים להם העלאות שכר, ולכן ננסה להגדיל.

גלעד ארדן: איך ננסה להגדיל?

גלעד ארדן: פנו גם אליך אתמול בלילה ולכן אני לא מבין למה אתה כאילו לא יודע על מה מדובר.

גלעד ארדן: ננסה אולי ליצור מצב שאם החוק עובר, מתחם אזור הארבעה, שהוא לא המתחם המרכזי והעיקרי, למצוא לו איזושהי חלופה שתיתן מענה תוך זמן קצר ואז מבחינת המדינה ניתן יהיה להזרים כבר את הכסף לפיצויים המוגדלים.

נחמן שי: זה מתחם חשוב.

גלעד ארדן: הכול חשוב, אבל כמו שלך ולי יש תחליף, גם לארבע קירות שמשדרים שם רדיו יכול להיות תחליף באזור תל אביב או במקום אחר.

<לזר צנדקוביץ: אדוני השר, זה נכון אבל אני פונה לאנשי האוצר ואני אומר להם שמשך כל הזמן הם אמרו שיש להם כסף ואין בעיה והכיסים מלאים, אבל עכשיו מה שיקרה זה שהם ייתנו הלוואת גישור.

<לזר צנדקוביץ: אני מצפה שהם יחכו לקטע הזה של שנה, עד ספטמבר.

גלעד ארדן: אבל הם לא רוצים לחכות.

גלעד ארדן: הבעיה היא שהם לא יודעים שעדיין המהלך קרה.

גלעד ארדן: זה שהחוק עבר, עוד לא גורם למהלך לקרות.

<לזר צנדקוביץ: שנה יחכו האנשים בכל מיני גילאים.

איתן כבל: אני לא חושב שאתה צודק וגם אמר את זה יושב ראש ההסתדרות.

איתן כבל: אף אחד לא ישאיר אותם.

קארין אלהרר: אנחנו נקיים דיון מסודר.

קארין אלהרר: אנחנו עכשיו יוצאים להפסקה.

קארין אלהרר: השעה עכשיו 13:45.

קארין אלהרר: נחזור בשעה 14:45.

קארין אלהרר: שימו לב, יכול להיות שחדר הוועדה ישתנה ולא נשב כאן אלא הדיון יעבור לחדר אחר.