ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 367, 2014-07-29 10:00

דוד צור: בוקר טוב.

דוד צור: אני מתכבד לפתוח את ההצעה לסדר-היום.

דוד צור: לבנו דואב, הראש שלנו שם.

דוד צור: אנחנו מחבקים את חיילינו, מאחלים להם, כמובן, הצלחה במשימה כנגד האויב הצורר הזה.

דוד צור: הרב ליצמן בטוח מחבק אתי יחד.

דוד צור: כמובן, לבנו ומחשבתנו עם המשפחות השכולות וגם עם הנפגעים, ומאחלים להם החלמה מהירה, אבל אנחנו ממשיכים בשגרת יומנו.

דוד צור: לכן אני מתכבד לפתוח את ההצעה לסדר-היום של חברי הכנסת מיכאלי וליצמן בנושא הצתת שני בתי כנסת בכביש 6 ובפתח תקווה.

דוד צור: איפה בכביש 6?

<ירון בנימין: למען האמת, אדוני, זה קרוואן של חב"ד.

<ירון בנימין: הבנתי שהוא משמש הרבה מתפללים.

דוד צור: בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: בוקר טוב.

יעקב ליצמן: יכול להיות בוקר יותר טוב.

יעקב ליצמן: לצערנו, אנחנו רואים בזמן האחרון כמה וכמה מקרים של שריפת בתי כנסת.

יעקב ליצמן: הדוגמה האחרונה היתה בכביש 6, מה שדיברנו כרגע.

יעקב ליצמן: היו שם הרבה מתפללים בקרוואן.

<שמואל רוזנברג: הקרוואן של בית הכנסת היה ממוקם בתחנת הדלק בכביש 6 לכיוון צפון.

<שמואל רוזנברג: יש תחנה גדולה.

<שמואל רוזנברג: בקצה התחנה יש מרכז שירות של כביש 6.

<שמואל רוזנברג: מימין לזה באחת החנויות תפס שתי חניות, קרוואן לא גדול שעמד שם בקצה ושימש בית כנסת.

<שמואל רוזנברג: בדיוק שנה המקום היה קיים.

יעקב ליצמן: מה הסיבה, לדעתך?

דוד צור: אין מצלמות שם?

יעקב ליצמן: אולי שיסביר, למה לדעתו – האם היתה לכם התנכלות?

יעקב ליצמן: זה לאומני?

יעקב ליצמן: פלילי?

יעקב ליצמן: אולי חרדים וחילונים.

דוד צור: נשמע את המשטרה.

<שמואל רוזנברג: מבחינתנו לא ראינו התנגדות, בטח לא יהודים, וגם לא ערבים.

<שמואל רוזנברג: לא ראינו שום סיבה.

<שמואל רוזנברג: היו לנו כרטיסים של שבע מצוות בני נח בערבית.

<שמואל רוזנברג: אנחנו פונים לכל יהודי ומציעים לו להניח תפילין ולהיכנס להתפלל, ולערבי, מביאים לו כרטיס של שבע מצוות בני נח.

<שמואל רוזנברג: היה לנו חיבור טוב עם כולם.

<שמואל רוזנברג: לא ראינו שום התנגדות ולא חשדנו שזה יכול לקרות.

דוד צור: ומה זה בית הכנסת בפתח תקווה?

אברהם מיכאלי: זה משהו אחר.

אברהם מיכאלי: היה עוד מקרה באותם ימים.

יעקב ליצמן: מה שכן, היום במלחמה אני לא יודע כמה לאנשים יש זמן לזה, אבל זה קצת מדליק נורה אדומה.

יעקב ליצמן: לראות מה קורה.

דוד צור: חמור ביותר.

דוד צור: מה תנועת המתפללים שהיתה בבית הכנסת הזה?

<שמואל רוזנברג: בעיקר היינו מקיימים מניינים לתפילות מנחה.

<שמואל רוזנברג: זו גם הסיבה שהמקום הוקם – שאנשים לא יעצרו בצדי הדרך ויתפללו במקום שמסכן נפשות.

<שמואל רוזנברג: היו מתפללים ביום, להערכתי, לפחות 100 אנשים שהיו נכנסים.

<שמואל רוזנברג: היו מניינים כמו שרשרת: מניין מתחיל, מסיים, מתחיל עוד מניין.

<שמואל רוזנברג: זה ההיקף.

דוד צור: והקרוואן הזה הוקם עם אישור כחוק?

<שמואל רוזנברג: הוא נגרר על עגלה שהוקם כחוק באישור חברת דרך ארץ.

<שמואל רוזנברג: הסכם מסודר עם הבעלים של המקום, שזה חברת דרך ארץ.

<שמואל רוזנברג: הקצו לנו מקום.

<שמואל רוזנברג: היה לנו מקום לחשמל וחיבור למים בצורה מסודרת.

<שמואל רוזנברג: כל כלי הבטיחות האפשריים.

דוד צור: חבר הכנסת מיכאלי.

דוד צור: אדוני היושב-ראש, הסוגיה עלתה הן מההיבט של חקירה, מה קרה שם- - -

דוד צור: אגב, מתי זה היה?

<שמואל רוזנברג: 31 במאי.

אברהם מיכאלי: פתח תקווה היה סמוך לזה, פלוס מינוס, כי הסוגיה הזאת עולה בכנסת מספר פעמים, לצערנו.

אברהם מיכאלי: יש מקרים שאנחנו לא יודעים.

אברהם מיכאלי: ביקשנו שהמשטרה גם תחקור בעניין של מקרים חוזרים ונשנים של שריפות בתי כנסת.

אברהם מיכאלי: בזמנו, כשהתלוננו על זה, השר לביטחון הפנים, כפי שהוא נוהג בדרך כלל, מקריא לנו תשובה של אירוע משטרתי עם כל הפרטים שידועים לו.

אברהם מיכאלי: אני פה הערתי על ההיבט היותר חמור של העניין.

אברהם מיכאלי: מדובר פה בבתי כנסת במדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: לא מדובר פה באירופה, שמישהו יכול לומר: אנחנו לא שולטים שם, מדינה זרה שולטת שם.

אברהם מיכאלי: כל מקרה כזה באירופה תופס תהודה עצומה, גם במדינת ישראל וגם ביהדות העולם.

אברהם מיכאלי: פה במדינת ישראל שני המקרים הסמוכים הללו, כביכול לא קרה כלום.

אברהם מיכאלי: אפילו התקשורת הכללית לא התייחסה לזה.

אברהם מיכאלי: העירו לראש הממשלה באמצע דיון בוועדת חוץ וביטחון: ידוע לך שיש מקרה כזה, אדוני ראש הממשלה?

אברהם מיכאלי: הוא כאילו לא שמע מזה.

אברהם מיכאלי: יש פה לאחרונה תופעה, שבגלל מחלוקות כאלה ואחרות שיש לצערנו בתוך הציבור, שמישהו כנראה חושב שלהתנכל בבתי כנסת זה אחת הנקמות שהוא רוצה לעשות.

אברהם מיכאלי: כלפי מי?

אברהם מיכאלי: הרי בית כנסת לא שייך ליהודים דתיים אלא לכלל ישראל, לכל המגזרים.

אברהם מיכאלי: זה חורה לנו מאוד.

אברהם מיכאלי: בכמה דיונים שהיו בכנסת ביקשנו משר המשטרה: האם יש יד חזקה – כפי שאתה יודע, המשטרה לא רוצה להתמקד בסוגיה מסוימת – האם כלפי בתי כנסת יש מעקב אחרי כנופיות, שהם עושים את זה בצורה מכוונת?

אברהם מיכאלי: המקרה של כביש 6 היה מאוד חמור, כי זה מקום בולט מאוד.

אברהם מיכאלי: זה לא מקום נידח.

אברהם מיכאלי: מקום מאוד ציבורי, 24 שעות כמעט מסתובבים שם נהגים שעוצרים.

אברהם מיכאלי: העיד פה הרב רוזנברג – עוברי דרך שנוסעים.

אברהם מיכאלי: פתח תקווה, גם כן.

אברהם מיכאלי: יש שם התנכלות, לפי הידוע לי – נכנסו, פרצו את בית הכנסת, וגרמו לשריפה של היכל הקודש, ספרי תודה שהיו שם.

אברהם מיכאלי: יש יד מכוונת לדברים האלה.

אברהם מיכאלי: במליאה גיניתי כל תג מחיר שעושים כלפי מוסד דתי כזה או אחר של דתות אחרות.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא בעד זה.

אברהם מיכאלי: אנחנו מגנים את זה בכל תוקף, אבל שלא יגידו להם – עושים תקשורת עולמית, כל המדינה קמה.

אברהם מיכאלי: שורפים בית כנסת במדינת יהודים – כאילו שום דבר לא קרה פה.

אברהם מיכאלי: חולפים על זה וממשיכים הלאה.

אברהם מיכאלי: לכן גם בהיבט הזה ביקשנו לדון בסוגיה הזאת, וביקשנו מהמשטרה לאור רגישות העניין, שתתגייס לזה בכל כוחה.

אברהם מיכאלי: ושר המשטרה בזמנו הבטיח, לכן ביקשנו להביא את זה לוועדה.

דוד צור: אתה יודע על עוד מקרים?

אברהם מיכאלי: ודאי.

אברהם מיכאלי: בעבר היו הרבה מקרים.

דוד צור: בסמיכות כזו?

אברהם מיכאלי: יש גם מספרים.

אברהם מיכאלי: מי שהיה יושב-ראש הישיבה, חבר הכנסת פייגלין, באמת שאל – אנחנו לא מבין – אנחנו במדינת ישראל מעלים את הסוגיה הזאת?

אברהם מיכאלי: אמרתי לו: כן, ולא פעם ראשונה.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים כאנשי ציבור לשים לב לזה, ולא מההיבט הדתי.

אברהם מיכאלי: עזבו כרגע את המחלוקות.

אברהם מיכאלי: מדובר פה במבנה מינימלי מבחינת כבוד שאנחנו צריכים לתת לבית הכנסת.

דוד צור: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אשתדל לשמור על שלוות הנפש, למרות שהנושא הוא נוראי.

משה זלמן פייגלין: פתחת ואמרת, אדוני היושב-ראש, כמה קשה לנו לדון בנושאים הכלליים בימים כאלה, שהלב דואב על מה שקורה בדרום.

משה זלמן פייגלין: ספציפית לגבי הנושא הזה, אני חושב שהוא נושא שקשור באופן מוחלט למה שקורה כרגע בדרום.

משה זלמן פייגלין: זה אותו נושא.

משה זלמן פייגלין: אותה מלחמה.

דוד צור: אתה אומר, זה אותם מתנכלים בהר הזיתים, לבתי הקברות.

משה זלמן פייגלין: זה מתחיל במקום הכי קדוש לעם ישראל, בית הכנסת הכי קדוש שהיה ויהיה לנו, שזה הר הבית, ששם קודשי ישראל מחוללים יום-יום ברשות ובסמכות.

משה זלמן פייגלין: בסופו של דבר זה גם מגיע לשריפת נקודות המשטרה, והשוטרים בורחים משם, כי הרשויות הישראליות לא מבינות, שכשאתה מוותר בפרומיל על כבודך, ומאפשר לחלל את המקום הקדוש ביותר לך, גם בסופו של דבר החיילים והשוטרים שלך בורחים בסוף.

משה זלמן פייגלין: והם ברחו משם בבושת פנים עם הזנב בין הרגליים, ושרפו להם את הציוד וגנבו להם הכול, והם המשיכו לברוח, וכולנו נמשיך לברוח, כשנפנה עורף לקודשי ישראל.

משה זלמן פייגלין: זה מתחיל שם.

משה זלמן פייגלין: זה, כמובן, משם ממשיך, אם אתה מתייחס למקום הקדוש ביותר שלך כאל מגרש כדורגל מוסלמי, וכך אנחנו מתייחסים לזה, אבל אם חלילה וחס מישהו רשם כתובת, שזה דברים חמורים ומגונים, אין ספק, אתה משתולל, כי אתה כל כך חושש מפני המקומות המקודשים לבין מה שבעיניך נראה בעלי הבית האמתיים של הארץ הזו, אתה מוצא עצמך בסופו של דבר מסתיר את העובדה שנשרפו כאן לא שני בתי כנסת אלא למעלה מ-12 בתי כנסת, לפי הדיווחים של השר לביטחון פנים.

משה זלמן פייגלין: אם פספסתי אחד יותר, אחד פחות – והשר לביטחון פנים אומר, יותר מזה – כן, פה נשרף בית כנסת, פה נשרף בית כנסת.

משה זלמן פייגלין: נשרף.

משה זלמן פייגלין: לא מישהו התקרב וצייר ציור.

משה זלמן פייגלין: אפילו לא שרף שטיחון בכניסה.

משה זלמן פייגלין: פרצו פנימה, שפכו חומר דליק ושרפו עד היסוד בחלק מהמקרים.

משה זלמן פייגלין: וזה לא מגיע אפילו לכותרת ראשית.

משה זלמן פייגלין: ושוב, אני לא אומר שתג מחיר זה לא דבר חמור, אבל מה שחמור הוא ההתייחסות היוצאת מגדר הרגיל של כל הכותרות והתקשורת והחומרה הרבה שהציבוריות הישראלית רואה את הדבר האחד, לעומת שוויון הנפש שהדבר הזה מתחבא בכותרות האחוריות, ואנחנו אפילו כחברי כנסת, אני, שעיני כן פקוחה ורגישה לנושא הזה, עד שהשר לביטחון פנים לא דיווח את הנתונים, לא ידעתי שזה עד כדי כך.

דוד צור: והמיפוי של המקומות – רנדומלי?

משה זלמן פייגלין: ברשותך, אני רוצה לרדת לשורשם של דברים, שנבין את המשמעות.

משה זלמן פייגלין: וממשיך השר ואומר, שחמש מהחקירות הללו נגנזו.

משה זלמן פייגלין: לא מצאנו קצה חוט, אז גנזנו.

משה זלמן פייגלין: זה המשך של טמינת הראש.

משה זלמן פייגלין: בעקבות הצעקות והזעקות שלי החקירות נפתחו מחדש, כפי שהוא דיווח מאוחר יותר.

משה זלמן פייגלין: זה המשך של אותה טמינת ראש בחול מבחינת, אם אנחנו נתחבא, אולי הצרה הזאת תיעלם.

משה זלמן פייגלין: אנחנו נמצאים במלחמה על הארץ הזאת, והמלחמה על הארץ הזו מתחילה מנקודות היסוד המקודשות לשני העמים.

משה זלמן פייגלין: זה מתחיל בהר הבית ונמשך בבתי הכנסת ונגמר בעזה.

משה זלמן פייגלין: זה הכול אותה מלחמה.

משה זלמן פייגלין: זה ארץ הקודש פה והר הקודש פה, ובתי כנסת מקודשים משם.

משה זלמן פייגלין: זה הכול אותה מלחמה.

משה זלמן פייגלין: זהו ההקשר שבו הדברים הללו צריכים להיבחן.

יעקב ליצמן: ברשותך, אוסיף מילה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת בזה מכיוון אחר לגמרי.

יעקב ליצמן: גם כשתופסים מישהו, אחרי שתפסו אותו- - -

דוד צור: העונש מגוחך.

יעקב ליצמן: אני מתחבר למה שפייגלין אמר.

יעקב ליצמן: העונש של זה ששרף בית כנסת לא מגיע לטיפה בים, מי שיעשה את זה למסגד.

יעקב ליצמן: זה אומר דרשני.

משה זלמן פייגלין: שם זה טרור.

יעקב ליצמן: אם היו נותנים עונשים כבדים, למען יראו וייראו, שיידעו שלא עושים את זה שוב, זה היה נראה אחרת.

יעקב ליצמן: תפסו אותו – נו, נו, נו.

משה זלמן פייגלין: כמה דיונים היו בכנסת על ענייני תג מחיר, כמה אמוציות ובכמה נוכחים, ותראה – בסך הכול 12 בתי כנסת.

יעקב ליצמן: זה גם תג מחיר.

יעקב ליצמן: לא יודע מה זה תג מחיר, יהודים או לא יהודים.

יעקב ליצמן: זה תג מחיר, גם זה תג מחיר.

דוד צור: בואו נגדיר את זה גם תג מחיר.

יעקב ליצמן: זה מה שאני אומר.

משה זלמן פייגלין: זו מלחמה.

דוד צור: ניתן לרשויות.

דוד צור: הם לא יכולים להתייחס לענישה – זה לא בחצר שלהם- - -

יעקב ליצמן: זה תלוי בדרישה שלהם.

דוד צור: לא בדיוק – זה בדרך כלל הפרקליטות, כי זה הצתה.

דוד צור: אין פה מישהו מהפרקליטות, אבל גם הם לא יודעים לומר יותר מדי, כי הנהלת בתי המשפט, כפי שאתם יודעים- - -

אברהם מיכאלי: בואו לא נגלגל אליהם.

אברהם מיכאלי: אם הפרקליטות רוצה משהו, תאמין לי, יודעים להגיע לזה.

דוד צור: בואו נשמע את אנשי המשטרה.

<ירון בנימין: בוקר טוב.

<ירון בנימין: אני רפרנט חטיבת חקירות באח"מ.

<ירון בנימין: אתייחס לדברים שנוגעים, כמובן, לגזרת המשטרה, כי חלק מהדברים שנאמרו פה הם לא לפתחנו, כמו הנושא, שזה לא עולה לכותרות, או נושא הענישה, כפי שאמר חבר הכנסת צור בצדק.

<ירון בנימין: בסוף הדיון אני רוצה שתהיו משוכנעים, שהמשטרה עושה הכול כדי לטפל בנושא הזה, ואסביר למה.

<ירון בנימין: אני נוגע בפרספקטיבה רחבה בנושא דליקות בכלל.

<ירון בנימין: הנושא הזה מצוי, לא רק היום, אלא בתקופה האחרונה בלבת הקשב הארגוני, בפרט שמדובר בהצתות מכוונות ובפרט שמדובר בהצתות של מקומות שקשורים בקודשי דת, וזה באמת לא משנה, וטוב נאמר פה, אם זה קשור לערבים או למוסלמים או לנוצרים.

<ירון בנימין: זה באמת לא משנה, כי אנחנו כמשטרה ערים לפוטנציאל הקטלני שבהצתת מקום תפילה.

<ירון בנימין: לקחנו את כל המקרים מינואר 2013, דהיינו שנה ושלושה חודשים, ואנחנו יודעים להצביע על 13 אירועי דליקות שהיו בשנה ושמונה חודשים האחרונים כלפי בתי כנסת יהודיים או כלפי אביזרים בתוך בתי כנסת.

יעקב ליצמן: כמה מקרים הוי מסגדים?

<ירון בנימין: פחות.

<ירון בנימין: אנחנו מדברים בסך הכול אולי על עשרים מקרים גם של יהודים וגם של ערבים בשנה ושמונה חודשים האחרונות.

<ירון בנימין: מתוך 13 האירועים האלה של הצתות בתי כנסת יהודיים או כלפי חלק מבתי כנסת, אנחנו יכולים לומר בוודאות ששבעה מתוך האירועים האלה נעשו לא בכוונת זדון, ואני מתכוון או לילדים ששיחקו עם גפרורים או לחולה נפש שטען שהוא משיח ונכנס לבית כנסת וניסה להצית או למקרה של רשלנות, כלומר אנחנו מדברים על כששה מקרים שעל פניו נראו בהם הצתות מכוונות.

<ירון בנימין: מתוך ששת המקרים הללו יש מקרה אחד בוודאות, שאנחנו יכולים לייחס אותו לפשיעה לאומנית, וזה המקרה הכי חמור.

<ירון בנימין: בתום חקירה מאומצת נתפסו חשודים, והוגש נגדם כתב אישום שנמצא כאן.

<ירון בנימין: זה בירושלים.

<ירון בנימין: כתב אישום מאוד חמור.

<ירון בנימין: זריקת בקטב.

דוד צור: כשאנשים בפנים?

<ירון בנימין: אין טוב ממראה עיניים.

<ירון בנימין: אני מפנה פה לאישום השלישי.

דוד צור: מה היו האישומים?

דוד צור: היזק לרכוש?

<ירון בנימין: בגדול, במקרה הזה נתפסו ארבעה חברי כנופייה, ששמו לעצמם מטרה, לפגוע בכל הגזרה כלפי יהודים.

דוד צור: היו מתפללים בזמן שזרקו את הבקטב?

<ירון בנימין: לא זוכר, אגיד לך.

יעקב ליצמן: מתי זה קרה?

דוד צור: לפי סעיפי האישום תוכל לומר.

יעקב ליצמן: זה אחרת, שאיש משטרה עומד בראש הוועדה.

<ירון בנימין: לא היו מתפללים.

<ירון בנימין: 16.11.13.

<ירון בנימין: זה האירוע הכי חמור שבו הוגשו כתבי אישום.

דוד צור: הם עצורים עד תום ההליכים?

<ירון בנימין: עצורים עד החלטה אחרת.

<ירון בנימין: אני מניח שהעונש פה יהיה חמור.

<ירון בנימין: אגב, לא נגענו בענישה.

<ירון בנימין: המחוקק, סעיף 448, הצתה, 15 שנות מאסר.

<ירון בנימין: כשההצתה מכוונת, זה עשרים שנות מאסר.

<ירון בנימין: כלומר יש החמרה, והדברים פה לפתחו- - -

יעקב ליצמן: אבל אף אחד לא קיבל.

יעקב ליצמן: השופטים- - -

אברהם מיכאלי: אתה צודק.

אברהם מיכאלי: האווירה הכללית – זה כלום.

דוד צור: תלוי אם הם קטינים, פעם ראשונה.

דוד צור: יש הרבה מאוד פרמטרים.

דוד צור: מה עם חמשת המקרים האחרים?

<ירון בנימין: שם ההתפלגות כדלקמן: שניים מתוכם נמצאים במהלך חקירה.

<ירון בנימין: יש לי פה פירוט מלא.

דוד צור: תוכל לומר את האזורים?

דוד צור: רנדומליים?

<ירון בנימין: כן.

דוד צור: זה לא במקום אחד.

דוד צור: בכל מיני מקומות.

<ירון בנימין: שני מקרים נמצאים במהלך חקירה.

<ירון בנימין: שני מקרים בעצם נעשה בהם מיצוי חקירתי, ובשפה משטרתית זה נקרא עד מציאה של מוביל חקירתי, בין אם זה מודיעין או ממקום אחר.

דוד צור: זו מכבסה טובה לומר: אין לנו מושג.

דוד צור: אני לא אומר את זה אישי.

<ירון בנימין: אני תמיד אומר ביושר שהמבחן שלנו כמשטרה זה לעשות את המקסימום, ונכון שהמקסימום לא תמיד מספיק.

<ירון בנימין: מקרה אחד נמצא בפרקליטות לעיון.

דוד צור: לקראת כתב אישום?

<ירון בנימין: לא.

<ירון בנימין: אין התפתחות – כנראה, לסגירה.

דוד צור: תן יותר פרטים.

דוד צור: אלה שבחקירה, אל תפרט.

דוד צור: אבל אלה שאין לכם קצה, איזה אזורים הם?

משה זלמן פייגלין: ובאיזו חומרה?

<ירון בנימין: אעבור על חמשת המקרים.

<ירון בנימין: 29.7.13, רח' דוד ניב 29 בירושלים.

<ירון בנימין: הצתת פרוכת.

<ירון בנימין: התיק הזה מושעה, והטרמינולוגיה פה חשובה, כי בדקתי בעצמי את התיקים האלה במערכת פלא אתמול.

<ירון בנימין: התרשמתי שעשו הכול.

<ירון בנימין: זה להכין חוקר שריפות ומז"פ, ולחקור עדים, וזירת רובע ומצלמות.

<ירון בנימין: קורה לפעמים שאנחנו מגיעים למבוי סתום לא רק בתיקים כאלה; גם בתיקים חמורים אחרים, אבל הנחיית מפכ"ל במקרה זה היא ברורה וחד-משמעית: לעשות הכול כדי להגיע למבצעים, כדוגמת התיק הזה.

<ירון בנימין: הלוואי שבכל המקרים נוכל להגיע למבצעים, כי אנחנו רואים בזה חשיבות.

<ירון בנימין: המקרה השני, 16.11.13, רח' החיל 45, ירושלים.

<ירון בנימין: זה כתב האישום.

<ירון בנימין: המקרה השני, מה שעלה פה, חובבי ציון 37 פתח תקווה.

<ירון בנימין: אגב, על פניו נראה שבין חמשת המקרים הללו – אני אומר את זה בזהירות – אין קשר, למעט אולי שני המקרים של פתח תקווה וכביש 6 מהטעם הפשוט, שהם נעשו בהפרש כמה שעות.

<ירון בנימין: זו הסיבה היחידה.

יעקב ליצמן: גם מרחק, מקום.

<ירון בנימין: יש ריחוק גיאוגרפי, אבל בכביש 6 זה היה ב-03:00 לפנות בוקר, ובפתח תקווה- - -

דוד צור: בכביש 6 אין מצלמות?

יעקב ליצמן: היושב-ראש שאל אותך קודם לגבי מצלמות של תחנת דלק.

יעקב ליצמן: בטח יש שם.

<ירון בנימין: בדקו מצלמות.

<ירון בנימין: העניין הוא אם יש במצלמות קצה חוט, וכרגע אין.

דוד צור: יודעים את שעת ההצתה בכביש 6?

<ירון בנימין: ב-03:00 לפנות בוקר.

דוד צור: זה גם כן דליל מאוד מבחינת תנועה.

דוד צור: העובדים נבדקו בתחנת כביש 6?

<ירון בנימין: כולם, גם עובדים.

<ירון בנימין: אפילו נבדקו אנשים מבית הכנסת לצורך הצפת מניעים, סכסוכים.

<ירון בנימין: אגב, המקרה בפתח תקווה קרה כמה שעות יותר מאוחר.

דוד צור: הם עוד בחקירה?

<ירון בנימין: כן, והנחינו את שתי היחידות לנסות למצוא חוט מקשר בין שני המקרים הללו.

משה זלמן פייגלין: מה זה היה בפתח תקווה?

<ירון בנימין: הצתת ארון קודש.

<טל בורמן: רק לציין שבכביש 6 זה היה טוטאל לוס.

<טל בורמן: לא נשאר זכר מהקרוואן.

משה זלמן פייגלין: והמקרה הרביעי?

<ירון בנימין: 19.5.14, קצת קודם, נחל גילה בבית שמש.

<ירון בנימין: הצתת ישיבה בתוך בית כנסת.

<ירון בנימין: גם התיק הזה בחקירה.

<ירון בנימין: כהכנה לדיון נכנסתי לפלט, דיברתי עם ראשי הצוות.

<ירון בנימין: התרשמתי שעושים את המקסימום.

<ירון בנימין: אני מקווה שאם יהיה דיון- - -

דוד צור: מה השעות?

דוד צור: לפנות בוקר?

דוד צור: לילה, מאוחר?

<ירון בנימין: בפתח תקווה זה היה 17:00 אחר הצהריים של יום שבת.

<ירון בנימין: בכביש זה היה ב-03:00.

<ירון בנימין: לכן אני אומר שלא מצאנו עוגנים שנותנים לנו יסוד סביר לחשוב שמדובר בכנופיה.

<ירון בנימין: לכן אני אומר שצריך להיזהר מהשימוש במילה תופעה, אבל בלי קשר, זה מבחינתנו מאוד חמור.

<ירון בנימין: אבל אנחנו לא מזהים מכנה משותף, לכן קשה לדבר על תופעה.

משה זלמן פייגלין: אתה אומר דבר והיפוכו.

משה זלמן פייגלין: אם זה לא כנופיה ספציפית, זה כן תופעה.

<ירון בנימין: גם אם היה מקרה של- - -

דוד צור: להגדיר תופעה, צריך ריבוי מקרים במצטבר.

משה זלמן פייגלין: אני אישית מכיר- - - שנשרף כמה פעמים, לפני פרק הזמן הזה, ביפו.

משה זלמן פייגלין: נדמה לי שגם ברמלה.

<ירון בנימין: אחסוך לך ואומר איך המפכ"ל מסתכל על זה.

<ירון בנימין: גם אם נשרף בית כנסת אחד בחמש שנים, זה מאוד חמור, אבל בין זה לבין תופעה צריך להיות זהירים.

<ירון בנימין: אני לא אומר שאין.

יעקב ליצמן: לגבי המצלמות שדוברו, אגיד משהו.

יעקב ליצמן: זה לא משל, אבל חלילה וחס רצח.

יעקב ליצמן: ברור לכם שהייתם בודקים כל רכב שעבר בכביש 6 באותו יום.

יעקב ליצמן: אין לי ספק.

יעקב ליצמן: לא צריך להיות שוטר כדי להבין את זה.

יעקב ליצמן: אני בטוח שכל כביש 6 מלא מצלמות.

יעקב ליצמן: אם כיכר השבת מלאה מצלמות.

דוד צור: בשעה מאוד דלילה.

יעקב ליצמן: גם ברור לך שבאו עם רכב.

יעקב ליצמן: על-פי השכל.

יעקב ליצמן: ברגע שמתיישבים על המצלמות – אני לא מבין- - -

דוד צור: תחנת חדרה?

יעקב ליצמן: ואני לא שוטר...

<ירון בנימין: אני יכול לומר לך, שאני מאוד מתחבר למה שאתה אומר ולכאב, אבל תהיה משוכנע שגם בתיק הזה- - -

יעקב ליצמן: אני משוכנע.

דוד צור: אבל ירון, שואלים פה דברים ספציפיים.

דוד צור: שואל פה חבר הכנסת ליצמן – יש פה חלון זמנים יחסית מצומצם, שבו גם התנועה דלילה.

דוד צור: שיש צילום של כל מי שנכנס לכביש 6, נוסע לכיוון צפון, וגם נכנס לתחנת הדלק, גם הוא מצולם.

דוד צור: זה לא בהכרח אומר שזה בא מהכיוון הזה.

דוד צור: יכול לבוא מישהו רגלית או מאחור, אבל לפחות אפשר לשלול את זה.

דוד צור: האם הפעולות האלה – זה מה שצריך לבדוק.

דוד צור: אגב, זה תיק שמנוהל בתחנת חדרה, או הועבר למרחב?

<ירון בנימין: זה תיק שמנוהל באחריות מחוז חוף.

<ירון בנימין: מי שמטפל בסיפור הזה, התיק הזה בפיקוח קצין אח"מ מחוז חוף.

דוד צור: אתה לא עונה לי.

דוד צור: הפ"א שלו, מטופל במרחב, בימ"ר, בצח"מ של המרחב או בתחנה?

<ירון בנימין: כפי הידוע לי, ברמת תחנה, אבל אבדוק את זה.

דוד צור: האם הפעולות הללו, לשלול את הרכבים בין 02:30 בלילה ל-04:00 בבוקר, אלה שנכנסו לתחנה – זו פעולה שבוצעה?

דוד צור: צריך לבדוק את זה.

דוד צור: פעולות החקירה שבוצעו.

דוד צור: כי זה נראה לי יחסית פשוט.

דוד צור: יש פה תיעוד.

דוד צור: לכן מייד שאלתי על כביש 6.

דוד צור: לא שאלתי על פתח תקווה או על ירושלים.

דוד צור: שם זה יותר מסובך וקשה, אבל פה לכאורה זה נראה פעולות חקירה.

דוד צור: אני לא מנהל פה דיון צח"מ – איכשהו נשאבנו לזה.

דוד צור: תעשה את הבדיקה הזאת.

דוד צור: זה משהו שאנחנו חייבים להיות רגועים אתו.

דוד צור: זה שאתם רואים את התופעה כחמורה, זה חשוב, אבל איך אמרתי בזמנו בדיון על השירות – בסוף השירות הכי טוב לאזרח זה לא אם שלחת לו SMS ולהיות נחמד אליו ולהסביר פנים.

דוד צור: גם אם תהיה קשוח – בסוף מבחינת האזרח השירות הכי טוב, שתביא לו גילוי.

דוד צור: תחזיר לו את הרכוש.

דוד צור: תביא תוצאה.

דוד צור: תמצא את הגנב.

דוד צור: לכן כתב אישום – מצוין, אני אומר.

דוד צור: במקרים שבהם אין קצה זה מתסכל.

דוד צור: גם אתכם, אני מבין.

דוד צור: זה לא שאתם אדישים, אבל הציבור מחפש תוצאות.

משה זלמן פייגלין: אגיב למה שליצמן אומר פה בצורה עדינה ומנומסת, אבל בכל זאת מאוד חמורה, כי ברור לנו, שהאווירה הציבורית או חוסר האווירה הציבורית מחלחלת לתעדוף המשטרתי הפנימי.

משה זלמן פייגלין: זה לא יכול להיות שלו.

משה זלמן פייגלין: זה חייב להיות כך.

משה זלמן פייגלין: לא בא אליכם בטענה.

משה זלמן פייגלין: אולי אנחנו מנסים דרככם לייצר את סדר העדיפויות הערכי הנכון בקרב הציבור הרחב ובקרב מקבלי ההחלטות שמעבר למשטרה.

משה זלמן פייגלין: מה שליצמן אמר כאן, זה שאם היה מדובר ברצח, ומן הסתם הפעולות הללו כן היו מתבצעות, אבל הגענו למצב שזה רק בית כנסת שנשרף, אז אין לנו עכשיו את כוח האדם לפתוח את כל הצילומים של הרכבים שנכנסו לכביש 6, כי זה בסך הכול בית כנסת.

משה זלמן פייגלין: אם זה היה כתובת תג מחיר, עם כל החומרה שבה, השר לביטחון פנים כבר אמר: זה טרור, צריך לתת לנו כלים של שב"כ, צריכים לתת לנו שינויי חקיקה, זה מאיים על קיומה של המדינה.

משה זלמן פייגלין: שריפת בית כנסת זה באיזשהו מקום בסדר העדיפויות של המשטרה – כרגע את הפעולות הטכניות, הטריוויאליות שצריך היה לעשות במקרה כזה, לא נעשו.

משה זלמן פייגלין: אני מנסה להעמיד את הדילמה במקום.

דוד צור: תתפלא, אני מסכים אתך.

דוד צור: קודם כל, המשטרה - ואני רוצה לייצג טיפה את משטרת ישראל – מה שאתה אומר הוא כמעט נהלים פנימיים.

דוד צור: מה שבזמנו בעגה המקצועית, תעדוף – בפירוש כך.

דוד צור: אם רוצים שמשטרת ישראל תתעסק בפרטו, בדברים החשובים שבהם אפשר להשפיע על הרתעה, היא לא יכולה להתעסק בכל גניבת פלאפון, רדיו מרכב או היזק לרכב, להבדיל, או בית כנסת.

דוד צור: אומר פה, ומקובל עליי, ירון, ששריפה של בתי כנסת נמצאים בתעדוף גבוה של משטרת ישראל.

דוד צור: לכן אני לא חושד בך בקשרים בעניין התעדוף במקרה הזה, כלומר זה נושא שבתעדוף גבוה, כי גם נושא הצתות בכלל של ארגוני פשיעה – אגב, יש לא מעט הצתות.

דוד צור: הוא לא הזכיר את זה.

דוד צור: הוא אמר את זה בפתח דבריו.

דוד צור: יש מאות אירועי הצתות.

דוד צור: אני מדבר עכשיו כמפקד מחוז ולא כחבר כנסת.

דוד צור: כשאני הייתי מקבל דיווח על אירוע הצתה בנמל תל-אביב או בבת ים או בחולון, מייד היינו שולחים לשם צוותים לא רק של כב"א, כי המשמעות של הצתת מכולת, שדקה אחרי זה או יום או יומיים אחרי זה נשמע גם יריות על הבית שלו, ואחרי שלושה-ארבעה ימים נמצא גם גופה, כי זה סחיטה באיומים.

דוד צור: ההצתה היא חלק מסחיטה באיומים.

דוד צור: לכן כל נושא ההצתות תמיד נמצא במעקב מאוד גבוה של הפיקוד במשטרת ישראל.

דוד צור: נושא בתי כנסת, לא נכנס שם העניין של ארגוני פשיעה בדרך כלל.

דוד צור: אין פה סחיטה אבל יש מאפיינים אחרים.

דוד צור: לכן אני לא מקבל את עניין התעדוף.

דוד צור: בתעדוף באופן כללי אני מסכים אתך – כך משטרת ישראל עובדת, אבל לא בנושאים שקשורים בפגיעה בדת, בגוף.

משה זלמן פייגלין: אני נמצא במתקפה לכיוון אחר, לא נגד משטרת ישראל.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש לדייק את הדברים.

משה זלמן פייגלין: הבעיה שלי בעניין הזה היא לא משטרת ישראל אלא התודעה הציבורית הכללית במדינת ישראל, שדוחקת לשוליה כלאחר יד נושא שאמור היה לעצור את המדינה מלכת.

משה זלמן פייגלין: פה זה לא ליל הבדולח של שנות ה-30'.

משה זלמן פייגלין: זה מדינת ישראל על רקע כל הדברים הללו, מעלימה עין מהדברים המקודשים לה ביותר, מנסה להתעלם מהם.

משה זלמן פייגלין: בסוף היא חוטפת את זה בהר הבית.

משה זלמן פייגלין: לא מופנה למשטרה.

משה זלמן פייגלין: ושוב אני עושה את הקישור המיידי והברור – לי ברור לחלוטין שמה שקורה היום בעזה זה המשך ההתעלמות מכיבוש החמאס בהר הבית.

משה זלמן פייגלין: אתה שומע מה אני אומר, דוד?

משה זלמן פייגלין: הם כבשו את הר הבית.

משה זלמן פייגלין: שם התחלנו לקבל את עזה.

משה זלמן פייגלין: זה מחובר.

דוד צור: זה נושא שמחובר לשנינו בצורה מאוד אינטימית.

משה זלמן פייגלין: בפעם הראשונה שניהלתי את המליאה בכנסת, לא הבנתי איך עולים חברי כנסת ולוקחים את הזמן ומדברים על נושא אחר לגמרי.

משה זלמן פייגלין: זה עצבן אותי עד שהתרגלתי, אבל כאן זה לא מה שאני עושה.

משה זלמן פייגלין: זה בדיוק אותו נושא.

משה זלמן פייגלין: זה הר הבית, זה בתי כנסת, זה נגמר בעזה.

משה זלמן פייגלין: אגב, זה לא נגמר בעזה; זה יימשך לאזורים אחרים.

יעקב ליצמן: עוד דבר קטן.

יעקב ליצמן: אני מתחבר למה שהוא אומר.

יעקב ליצמן: זה לא נגד המשטרה, אבל צריך להבין, מה שקרה בהונגריה, רומניה, פולין, אם חלילה שורפים שם בית כנסת, דבר ראשון הממשלה לא מקבלת את זה בקלות, כי היא מסתכלת על זה כשריפה לאו דווקא של בית כנסת.

יעקב ליצמן: גם אנחנו, כשרואים שריפת בית כנסת, רואים את זה רחוק יותר.

יעקב ליצמן: זה לא עניין רק של בית כנסת.

יעקב ליצמן: לדעתי, המשטרה צריכה לפעול – לא רוצה לומר כמו שם, כי שם יש להם עניין מהר מאוד לתפוס את זה, גם כאן כך זה צריך להיות.

דוד צור: חבר הכנסת מיכאלי.

אברהם מיכאלי: שמעתי את תשובת השר במליאה.

אברהם מיכאלי: הוא אכן פירט מספר דברים בתשובתו.

אברהם מיכאלי: אני לא בא למשטרה כמשטרה כרגע בטענה, למה הדברים שגם השר אמר וגם הם אומרים לא נמצאים, בעיניי, בסדר עדיפות עוד יותר עליונה.

אברהם מיכאלי: יש פה שידור מסוים לציבור.

אברהם מיכאלי: גם המקרים שמניתם פה, אם זה 13 או 7 מקרים, אני לא רואה שהמשטרה משדרת את חומרת העניין, כי כאן – למה שאלתי למה הפרקליטות לא פה?

אברהם מיכאלי: אני לא יודע אם היא הגישה כתבי אישום ואיך זה מתנהל בבתי משפט.

אברהם מיכאלי: אני כרגע לא מגלגל הכול לבתי משפט.

אברהם מיכאלי: איך שמשדרים מלמטה, שזה חמור, הציבור מתייחס לזה בהתאם.

אברהם מיכאלי: גם בתי המשפט מתייחסים לזה בהתאם.

אברהם מיכאלי: האווירה הציבורית פה היא של לא קרה כלום.

אברהם מיכאלי: התחושה היא שמאשימים כל מיני גורמים הזויים, וכשמאשימים בתג מחיר גורמים הזויים, שם אומרים: זה עדיין לא נסלח.

אברהם מיכאלי: יש כאן שידור גם כלפי העולם.

אברהם מיכאלי: כמה פעמים הגשתי הצעות לסדר כלפי ממשלות זרות, שקרו אצלם חילול בית עלמין או חילול בית כנסת.

אברהם מיכאלי: איך אני יכול לבוא אליהם בטענה, שהם יגידו לי: תבדקו אצלכם כמה בתי כנסת נשרפו ואיך טיפלתם בזה.

אברהם מיכאלי: פה אנחנו מאבדים את כל כוח ההשפעה שלנו גם כלפי העולם.

אברהם מיכאלי: אגב, שם אני מאיים אפילו על ראשי מדינות, אומר להם: נפעיל, בצדק, את הקהילה היהודית בעולם נגדכם, והם חוששים מזה.

אברהם מיכאלי: ופה בארץ הקהילה היהודית שלנו בקושי יודעת שזה קרה, ואם יודעת, חולפים על זה כמו מקרה – אתה, אדוני היושב-ראש, לא התייחסת לזה, אבל מתייחסים לזה כמו מקרה של גניבת פלאפון, לצערי, בגלל שהדבר לא מוצא ביטוי.

אברהם מיכאלי: אני יודע שהמשטרה לא קובעת, אבל לא נפתח חדשות ראשיות: בית כנסת נשרף.

אברהם מיכאלי: אבל אם המשטרה משדרת: קרה מעשה חמור, וכל הכתבים הפליליים יודעים שפה קרה מעשה חמור, יש פה אווירה שכולם קשורים בכולם.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה להוסיף, כי אני חושב שיש לי התשובה מדוע זה קורה, והיא לא כי המשטרה או השר לביטחון פנים לא חושב שזה חמור, ששורפים בתי כנסת, אלא יש פה משהו יותר עמוק.

משה זלמן פייגלין: יש תופעה מוכרת בקרב קהילות יהודיות בעולם, שחוות אנטישמיות, לפחות בפעם הראשונה, שאומר הרב שם או מנהיג הקהילה: בואו לא נלך לתקשורת.

משה זלמן פייגלין: בואו לא נעשה מזה רעש.

משה זלמן פייגלין: כאילו מין רצון – אם נוריד ראש ונעלים את האלימות נגדנו, לא יידעו שיש אלימות ובאמת לא תהיה אלימות.

משה זלמן פייגלין: זה מה שקורה שם בזעיר אנפין.

משה זלמן פייגלין: מה קורה כאן בתוך המדינה – יש מלחמה בין ערבים ליהודים על הארץ הזאת.

משה זלמן פייגלין: איך אמר אחמד טיבי – אין לנו זכויות בארץ הזאת; יש לנו זכויות על הארץ הזאת.

משה זלמן פייגלין: חבר הכנסת אחמד טיבי.

משה זלמן פייגלין: לנו כישראלים האמירות הללו לא טובות.

משה זלמן פייגלין: אנחנו לא רוצים להראות שיש מלחמה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו רוצים להראות שיש ישראליות כוללת.

משה זלמן פייגלין: אנחנו רוצים להראות מציאות של גן עדן.

משה זלמן פייגלין: אנחנו רוצים להסתיר את המאבק האמתי שמתקיים על המדינה הזאת.

משה זלמן פייגלין: לכן, למשל, כששלי דדון, ה' ייקום דמה, נרצחת, והפיקוד הבכיר של המשטרה כבר אומר למשפחה שזה רצח לאומני, השר לביטחון פנים אומר בסיור באום אל-פאחם: לא, עוד לא בטוח.

משה זלמן פייגלין: מנסה בכל מחיר להרחיק מהתודעה שזה רצח לאומני.

משה זלמן פייגלין: אותו דבר בשריפת בתי הכנסת.

דוד צור: הם הכירו בזה כרצח לאומני.

משה זלמן פייגלין: בסוף, אבל הוא ניסה למשוך ולמסמס את העניין.

משה זלמן פייגלין: אותו דבר בשריפת בתי הכנסת.

משה זלמן פייגלין: כשאתה עושה משריפת בתי כנסת עניין גדול ומעלה את זה לראש הכותרות, אתה מציף את העובדה שיש פה מאבק דתי לאומי על הארץ הזאת, מחוצה לה ובתוכה.

משה זלמן פייגלין: מדובר פה בתופעה שהיא לא חוסר רגישות, אלא יש לה פסיכוזה פנימית, שגורמת לה – צריך להבין אותה כדי שנוכל להתמודד אתה.

דוד צור: קודם כל, אני מודה לחברי הכנסת מיכאלי וליצמן על שהעלו את הנושא לסדר-היום וגם לחבר הכנסת פייגלין, שהצטרף לדיון.

דוד צור: אני אומר כאן לנציגי הממשלה – אתם הנציגים היחידים, למרות שהיינו רוצים לראות פה גם את משרד המשפטים, ונעביר לו את זה.

דוד צור: הוועדה פה רשמה לפניה גם את האירועים, גם את דיווח המשטרה.

דוד צור: אני לא התרשמתי, כפי שהיה פה אולי ניסיון של חבר כנסת לומר את זה, וגם אם זה נאמר, זה נאמר בצורה שלא תוקפת אתכם ישירות, אבל לא התרשמתי שמשטרת ישראל לא העמידה את הנושא הזה בסדר עדיפות גבוה.

דוד צור: אני חושב שהוא כן נמצא בסדר עדיפות גבוה – נושא ההצתות בכלל ושל בתי הכנסת בפרט.

דוד צור: יחד עם זאת, לא התרשמתי מהתוצאות.

דוד צור: כלומר אני מצפה שתדווחו לנו, בלי קשר לדיון הזה, ואני מבקש שתעבירו לנו דיווח על פעולות החקירה – לא על הפעולות עצמן אלא על התקדמות בחקירה במקרה הספציפי הזה של כביש 6.

דוד צור: נראה על פניו שיש בו קצוות יותר ריאליים לגילוי.

דוד צור: שמעתי פה את ההערות לגבי סדר העדיפות הציבורי בעניין הזה.

דוד צור: למשטרת ישראל יש חלק קטן בעניין הזה.

דוד צור: אין לה שליטה על מה מפורסם, לא מפורסם, באיזה גודל.

דוד צור: לפעמים נכון שאין לה הרצון אולי להרים את זה לציבור במלוא העוצמה, ואני חושב שזה תפקידנו כחברי כנסת כן לעשות את זה ולתת לזה את הנפח הנדרש.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אם אפשר להעיר בסיכום, אנחנו בוועדת הפנים לא יושבים רק מול משטרת ישראל, עם כל הכבוד.

אברהם מיכאלי: אנחנו פה על הסוגיה הזאת היינו צריכים לראות פה היום עוד כמה גורמים שקשורים – משרד המשפטים, הנהלת בתי המשפט.

אברהם מיכאלי: זה לא רק נסגר במשטרה.

דוד צור: אתייחס לזה.

דוד צור: לכן אמרתי שנפנה פנייה במקרה הבודד שבו כן הוגש כתב אישום, ובסופו של דבר להבין מה מידת החומרה שמתייחסת לזה גם הנהלת בתי המשפט, אם כי אין לנו שליטה על העונשים המוטלים במקרים הללו.

דוד צור: חבר הכנסת מיכאלי, אתה יודע את זה.

דוד צור: אנחנו יכולים רק לעשות בזה הרבה רעש, אבל אין לנו שליטה על מערכת המשפט.

דוד צור: נבקש פסקי דין קודמים, אם יש, בפעם הבאה – ירון תעביר לנו פסקי דין קודמים שכן הוגש בהם כתב אישום וזה הגיע להכרעת בתי המשפט.

יעקב ליצמן: אני חושב שנמשיך, כפי שאמרת.

אברהם מיכאלי: צריך להמשיך לעקוב.

יעקב ליצמן: שידווחו לוועדה.

דוד צור: אני רוצה לסכם.

דוד צור: התופעה חמורה.

דוד צור: אנחנו לא מקלים בה ראש לחלוטין.

דוד צור: אני מסכים עם חבר הכנסת פייגלין, שיש בה גם סממנים של ערעור על ריבונות וגם על עצם קיומנו כאן.

דוד צור: חלק מהמקרים הם של פסיכופתים או כל מיני כאלה – אני לא מתייחס לזה.

דוד צור: באותם מקרים שבהם זה נראה משהו בזדון, ולכן הם מערערים גם על הריבונות שלנו, ולכן אני מצפה שהמשטרה תדווח לוועדה על ההתקדמות במקרים האלה.

יעקב ליצמן: גם דיווח על הבדיקות של כביש 6.

דוד צור: כן.

דוד צור: על המקרה הזה אני מבקש שתעשו, ועוד משהו, שזה לא בעיה מהבחינה הזאת להגיע לשם.

<ירון בנימין: רק ברשות

<ירון בנימין: כם הערה – אני מסכים שחשוב שנציגי משרד המשפטים יגיעו, והם יוכלו לתת את המענה גם במקרה הספציפי של כתב האישום וגם לפסקי דין אחרים.

דוד צור: נפנה אליהם בסיכום, נבקש תשובה.

דוד צור: אגב, מהסיפא של הדברים שהוא הציג בנתונים של התיקים שהלכו לסגירה בפרקליטות, אתה מבין שזה לא נתון לשיקול דעתו של קצין משטרה במשטרת ישראל לסגור את התיק, אלא זה מובא לידיעת פרקליט.

אברהם מיכאלי: אני לא מטיל את כל האשמה על המשטרה, וביקשתי כרגע לראות מכלול שלם של הסוגיה הקשה הזאת.

אברהם מיכאלי: אגב, ייתכן שיש עוד גופים שקשורים בזה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה לראות את המכלול השלם, כי את התופעה צריך לעקור.

אברהם מיכאלי: זה מה שאנחנו מבקשים.

דוד צור: תודה רבה, הישיבה נעולה.