ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 328, 2014-07-23 09:30

אבישי ברוורמן: רבותי, בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: אנחנו בנושא תקנות הגנת הצומח (מניעת חדירה של נגעים לאזור הערבה) (תיקון), התשע"ד- 2014.

אבישי ברוורמן: יש לנו כל מיני משרדים, וכמובן נציגי הערבה.

אבישי ברוורמן: אתן למשרד החקלאות.

אבישי ברוורמן: מי יציג במשרד החקלאות את הנושא?

אבישי ברוורמן: גב' פרוינד?

אבישי ברוורמן: כן, בבקשה.

<מרים פרוינד: חדקונית הדקל זה מזיק של עצי דקל, שהתפשט בעצם בכל הארץ מלבד באזור הערבה.

<מרים פרוינד: הנגע הזה גורם להרבה מאוד נזק בעצים שהוא פוגע בהם, ואחד הגידולים החשובים בערבה זה המטעים של התמרים שיש שם.

<מרים פרוינד: ובעזרת התקנה הזאת אנחנו מנסים לשמור על המטעים האלה נקיים מהחדקונית, למנוע בעצם הכנסה של חומר ריבוי לתמרים האלה מאזורים אחרים.

<מרים פרוינד: יש הסכמה מלאה של אנשי הערבה למהלך, כולל עיריית אילת.

אבישי ברוורמן: כולם מסכימים?

<מרים פרוינד: כן.

<קריאה: כמעט.

אבישי ברוורמן: יש מישהו פה שאיך אומרים, איך אמר שייקספיר, יש מישהו שיגיד משהו או לעולם יישאר שקט?

<קריאה: יידום.

<אברהם רמות: חסר לנו הסכמה של הירדנים והמצרים.

אבישי ברוורמן: טוב, הם עובדים על משהו אחר.

<יפרח סבלדי: אני רוצה להגיד משהו בבקשה.

אבישי ברוורמן: כן, מה?

אבישי ברוורמן: אדוני, רק לפרוטוקול, השם בבקשה.

<יפרח סבלדי: שמי יפרח סבלדי, אני ממושב צופר.

<יפרח סבלדי: אני מתעסק בענייני תמרים כבר כמעט 30 שנה, אפילו יותר, וגם אני מגדל בעצמי.

<יפרח סבלדי: אני חושב שכל מיני תקנות וחוקים זה לא הפתרון, כי החיפושית הזאת יודעת גם לעוף, ובעיקר לעוף.

<יפרח סבלדי: והפתרון הזה של לא להעביר חוטרים ממקום למקום הוא משני.

<יפרח סבלדי: והחדקונית לא יודעת לקרוא את החוקים.

<יפרח סבלדי: יש פה עניין שפשוט משרד החקלאות מתנער מאחריות ומעשייה בכל הנושא הזה.

<יפרח סבלדי: עד לפני כמה שנים הוא התעסק עם זה, כי זו בעיה בכל רחבי הארץ, לא רק בערבה.

אבישי ברוורמן: אני מקבל מה שאתה אומר.

יצחק וקנין: אני יכול לעזור לדיון, אבישי?

אבישי ברוורמן: אני כבר נותן לך.

אבישי ברוורמן: רק אני שואל את השאלה ואתן לאיציק.

אבישי ברוורמן: מה משרד החקלאות צריך לעשות בנוסף לתקנה הזאת כדי שהחדקונית, חיפושית, מה שתקרא לה - - -

יצחק וקנין: תקציב.

אבישי ברוורמן: כמה?

אבישי ברוורמן: איציק, תוסיף?

אבישי ברוורמן: כמה כסף?

יצחק וקנין: אגיד לך, מהניסיון.

יצחק וקנין: לי היו בבית דקלים, והחדקונית הזאת גמרה אותם, זה שני עצים גבוהים מאוד.

יצחק וקנין: ואני לא מדבר על מטעים, ששם הנזק יכול להיות בלי סוף.

יצחק וקנין: זאת אומרת, אני בגליל, קח את הערבה, אין מקום במדינה שלא נפגע מהחדקונית.

יצחק וקנין: הבעיה של זה שבזמנו, כאשר התגלתה הבעיה, כשעלו על הבעיה, הקציבו לזה כסף.

אבישי ברוורמן: כמה אתה זוכר?

אבישי ברוורמן: אם מישהו לעדכן במשרד החקלאות, כמה כסף?

יצחק וקנין: אין לי מושג, לא זוכר.

אבישי ברוורמן: חנן, אתה זוכר?

אבישי ברוורמן: אתה הלוא 50 שנה במשרד החקלאות.

יצחק וקנין: אני חושב שגם היום צריך לטפל בנושא התקציבי הזה.

<לאה ורון: סגן מנהל השירותים הווטרינריים נמצא פה.

אבישי ברוורמן: כן, סגן מנהל השירותים הווטרינריים.

<משה וייס: וטרינריים לא, אבל הגנת הצומח.

<לאה ורון: להגנת הצומח, סליחה, התבלבלתי.

אבישי ברוורמן: משה וייס.

<משה וייס: אנחנו משנת 99', סדר גודל של 1,000,000 שקל לשנה.

<משה וייס: השירותים להגנת הצומח על-פי חוק מטפלים בנגעי הסגר, לא בכל נגע שנמצא.

<משה וייס: עכשיו, היה טיפול לחדקונית, ובאיזשהו שלב היא יצאה מכלל שליטה והוכרזה במדינת ישראל כנגע רגיל.

<משה וייס: מה שאנחנו רוצים באזור הערבה, להחריג ולעשות לו אזור הסגר.

<משה וייס: ברגע שהוא נגע רגיל, השירותים להגנת הצומח יוצאים מהמשחק.

<משה וייס: ולכן מלפני שנתיים בערך יצאנו מהמשחק.

<משה וייס: ורוצים לחזור למשחק באזור הערבה, כי שם עדיין אפשר לקרוא לו נגע הסגר.

אבישי ברוורמן: אבל מה לגבי השאלה הזאת, שהתקנה הזאת היא חיובית והיא תעזור, אבל מעבר לזה, כמו שאומר מר סבלדי, אם החדקונית לא תקרא את התקנה ותעוף, הדברים האלה, צריך גם איזשהו תקציב לבער אותה.

אבישי ברוורמן: אז מה התשובה לזה?

<משה וייס: קודם כול, ללמד אותה לקרוא.

<משה וייס: אבל האמת היא שהתעופה שלה היא מאוד מועטה.

<משה וייס: היא עפה מאוד בקושי.

<משה וייס: והיתרון של הערבה שהיא מבודדת מאזורים אחרים.

אבישי ברוורמן: ולכן אתה לא רואה את הבעיה שמר סבלדי אומר כבעיה משמעותית.

<משה וייס: היא בעיה לאזורים אחרים כן.

יצחק וקנין: יש לי שאלה, רק לחדד את זה טיפה.

יצחק וקנין: אתה מדבר על הערבה, אבל כמי שקצת מכיר את הארץ ויודע שגם באזור בית-שאן יש לנו הרבה.

יצחק וקנין: השאלה מה אנחנו עושים באזור הזה, גם שם יש מפגע, לא פחות חשוב לטפל בזה.

<משה וייס: תראו, אפשר להרחיב בנושא הזה.

<משה וייס: אנחנו בזמנו ניסינו, כי אנחנו, בסך הכול משרד החקלאות מטפל בשטחים חקלאיים.

<משה וייס: ניסינו לעניין את המועצות, את העיריות.

<משה וייס: זה לא כל כך הלך, זו האמת.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, תקציב מהעיריות לא תקבלו.

<משה וייס: לא רק תקציב, אפילו כוח אדם לא עבר.

אבישי ברוורמן: כוח אדם זה תקציב, זה אותו דבר.

<משה וייס: נכון.

אבישי ברוורמן: לא רצו להעביר לכם תשלומים.

אבישי ברוורמן: האם משרד החקלאות, שכל כך הרבה כספים מועברים אליו לאחרונה, יכול לדאוג לנושא הזה בהתאם?

<משה וייס: רק להוסיף מילה.

<משה וייס: שירות ההדרכה, בעצם כשזה יוצא מגדר של נגע הסדר והופך לנגע רגיל, שירות ההדרכה במשרד החקלאות מטפל ומייעץ, בעיקר מייעץ.

<משה וייס: זאת אומרת מי שרוצה עזרה יש לאיפה לפנות, תקציב אין לצורך העניין הזה.

יצחק וקנין: כיום אין תקציב בכלל.

אבישי ברוורמן: כרגע ההערה של מר סבלדי היא נכונה, שכמובן מעבר לתקנה, אם היה תקציב זה היה עוזר.

אבישי ברוורמן: הוא אפילו טוען שהתקנה בפני עצמה יכול להיות שלא תהיה אפקטיבית.

אבישי ברוורמן: אבל אתם אומרים לי בצורה הכי ברורה: אין כסף.

אבישי ברוורמן: נציג משרד האוצר ישנו פה?

אבישי ברוורמן: האוצר א', האוצר ב'? אין.

אבישי ברוורמן: טוב.

<אברהם רמות: אני מבקש להגיד משהו.

אבישי ברוורמן: כן, מר סבלדי, ומה שם אדוני?

<אברהם רמות: אבי רמות.

אבישי ברוורמן: אז מר סבלדי ואחרי זה אבי רמות.

<יפרח סבלדי: רק להוסיף עוד דבר אחד, שהבעיה גם בערבה הדרומית וגם בבקעה היא יותר מהצד הירדני או מהצד המצרי.

<יפרח סבלדי: ובעבר, כשמשרד החקלאות טיפל בנושא היה שיתוף פעולה עם הירדנים, שפקחים מישראל עברו לשם ועשו את העבודה, ובתיאום והכול.

אבישי ברוורמן: ועכשיו שאין פקחים אז לא עושים את זה.

אבישי ברוורמן: ואז חדקונית הדקל הירדנית חוצה את הגבול.

<יפרח סבלדי: כמה עשרות מטרים, אין לה הרבה ללכת.

אבישי ברוורמן: אצלה יש שיתוף פעולה, שלום כבר מזמן במזרח התיכון, והיא גומרת לנו את התמרים.

<משה וייס: אז יש שיתוף פעולה עם הירדנים עדיין.

אבישי ברוורמן: אבי רמות, כן.

<אברהם רמות: אני מקיבוץ יוטבתה ואני מרכז את הוועדה החקלאית של המועצה האזורית חבל אילות.

<אברהם רמות: אני מאוד שמח על הישיבה הזאת.

<אברהם רמות: אני רוצה להודות לאנשי משרד החקלאות, אנחנו הצבנו בפניהם את האפשרות לסייע לנו קודם כול בדרך של תיקון התקנה שיחול עלינו, להרחיב את הצו שישנו ממילא בערבה בדברים אחרים גם לגבי חדקונית הדקל.

<אברהם רמות: צרה צרורה, איום גדול.

<אברהם רמות: אנחנו מתעתדים, אחרי שהתקנה תתפרסם ברשומות, לשבת שוב עם אנשי משרד החקלאות, כמו שעשינו בהתחלה אצל יוסי ישי ונמשיך עכשיו, ולראות איך אנחנו נערכים מעשית לטובת היישום של הדבר הזה.

<אברהם רמות: זה לא פשוט, זה כל משאית שעוברת על הכביש ויש עליה חוטרים של תמרים, מישהו צריך לשים עין ולהתחיל לברר.

<אברהם רמות: אבל יש לנו ניסיון באזור בשני פרויקטים דומים: קודם כול, בנושא זבוב הים התיכון, גם כן מזיק שאנחנו – כשאני אומר אנחנו זה החקלאים – בלתי נמנע, ומשרד החקלאות והמועצות האזוריות בעניין הזה.

<אברהם רמות: ויש את התקנות של תקופת החיץ, הסניטציה החקלאית, שגם בה אנחנו במשמעת עצמית עובדים בעניין הזה.

<אברהם רמות: אין לנו יותר מדי דרכים לעבוד.

<אברהם רמות: שיתוף הפעולה עם הירדנים הוא on and off.

<אברהם רמות: באירוע האחרון של הארבה מרים ניהלה את חיל האוויר שלהם ואת חיל האוויר שלנו, מהבחינה הזאת של הריסוסים.

<אברהם רמות: אבל מהניסיון שלנו, כשחלילה קורה משהו - -

אבישי ברוורמן: יש חברים טובים לפרוינד.

<אברהם רמות: - - אנחנו יכולים להגיד שאנחנו צריכים לעשות את כל מה שאפשר על מנת לעשות.

<אברהם רמות: יש היום מערך ניטור שנמצא בכל המטעים.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אבי, בקצרה אתה אומר לי, שאתה ממליץ להעביר את התקנה.

אבישי ברוורמן: ולאחר מכן אתה וסבלדי תמשיכו את הלחץ על משרד החקלאות, כדי שבכל זאת יצליחו ללחוץ על משרד האוצר או לקחת מהתקציב שלהם כדי להוסיף משאבים למגר או לבער את חדקונית הדקל.

<אברהם רמות: בהחלט.

<יפרח סבלדי: אני חושב שהלחץ שלך הוא הרבה יותר חזק מאשר שלנו.

אבישי ברוורמן: אני עושה מה שאני יכול.

<מרים פרוינד: יש לי מילה אחת להוסיף.

<מרים פרוינד: אני חושבת שהבעיה באזורים האחרים, לא בערבה, ששם אנחנו לוקחים את זה לידיים שלנו, זה דווקא השטחים העירוניים ולא השטחים החקלאיים.

אבישי ברוורמן: באיזה אזורים?

אבישי ברוורמן: בית-שאן, מה שהוא אומר?

<מרים פרוינד: כמעט אין אזור היום שלא נגוע בחדקונית.

<מרים פרוינד: אולי תל-אביב עדיין נקיה, אבל היא סוגרת עליה.

<משה וייס: אזור תל-אביב עדיין נקי.

<מרים פרוינד: הדקל בסופו של דבר מת.

יצחק וקנין: הוא נגמר.

<משה וייס: הקסם של החדקונית, שאתה לא רואה אותה עד שהיא גומרת את העץ.

אבישי ברוורמן: למה קוראים לה חדקונית?

אבישי ברוורמן: יש לה חדק?

<משה וייס: כן.

<משה וייס: זה סדרה של חיפושיות עם חדק.

<משה וייס: והקסם שלה שהיא חודרת לעץ, היא מקיימת את הדורות בתוך העץ.

<משה וייס: היא אוכלת בעצם את כל העץ והעץ נשאר חלול, ואחרי זה רוח מצויה מפילה אותו.

אבישי ברוורמן: אז לכן בעצם את אומרת לי שאם התופעה הזאת היא תופעה כל כך שכיחה צריך לעשות מאמץ.

אבישי ברוורמן: חנן, צריך לעשות פה מאמץ.

יצחק וקנין: אבישי, העיר נהריה זאת העיר שיש בה הכי הרבה דקלים, ראש העיר משוגע - - -

<מרים פרוינד: לדקלים.

יצחק וקנין: לא רק לדקלים, הוא בכלל משוגע לאסתטיקה של העיר.

יצחק וקנין: כמי שקרוב לעיר הזאת, אני רואה אותה, הוא באמת אחד מראשי הערים שאני חושב שאכפת לו מכל דבר.

<משה וייס: זה נכון.

<משה וייס: אבל את הכסף לחדקונית הוא לא - - -

יצחק וקנין: ואני זוכר את התקופה של החדקונית.

יצחק וקנין: והוא החליט שהוא פועל ביחד עם המערכת ועם המשרד כדי לטפל בדבר הזה.

יצחק וקנין: והוא טיפל, הוא עזר הרבה מאוד.

<מרים פרוינד: כן, אבל לא הצלחנו כי כמות העצים שהייתה שם זה משהו לא נורמלי.

<מרים פרוינד: לגייס את משרד הפנים.

אבישי ברוורמן: ותהיה לי שיחה השר שמיר.

<משה וייס: אם אפשר להעיר הערה בנושא, אז החדקונית היא בעיה קשה, אבל בחקלאות יש אלף בעיות קשות.

<משה וייס: לא, אני לא אומר למה.

<משה וייס: על-פי חוק המשרד מטפל במה שחדר לארץ ועדיין לא התפשט, לנסות לעצור אותו.

<משה וייס: אם משרד החקלאות יתערב בכל מזיק שנמצא בחקלאות, נצטרך תקציב של משרד הביטחון.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לקבל נייר, ללמוד – חבר הכנסת וקנין, אני, כל חברי ועדת הכלכלה, שיסביר – עזוב אותך מהחדקונית – בעיית המזיקים שחודרים, מה המדיניות שעושים אחרי שמאתרים אותם?

אבישי ברוורמן: מתי צריך לעשות את זה?

אבישי ברוורמן: מה סדר העדיפויות?

אבישי ברוורמן: מה התקציבים?

אבישי ברוורמן: ואז אזמן דיון לבעיית המזיקים במדינת ישראל, מה סדר העדיפויות שלה ואיך פועלים.

<חנן רטמן: נשמח לעשות את זה.

אבישי ברוורמן: מילה אחרונה, אדוני מ - - -

<מנחם ברקן: אני חמי ברקן מוועדה חקלאית ערבה תיכונה.

<מנחם ברקן: מה שחשוב להגיד, שהערבה בינתיים, לכל אורך הערבה עד אילת אזור נקי.

<מנחם ברקן: זה נורא חשוב להדגיש.

<מנחם ברקן: זאת אומרת, ברוב הארץ ישנה, חוץ מתל-אביב.

<מנחם ברקן: אולי אם ייפול על איזה מכונית איזה עץ אז זה יהיה במקומות אחרים.

<משה וייס: נפל.

<מנחם ברקן: אבל זה חשוב להדגיש, לא בכדי אנחנו פה, כי הערבה היא אזור נקי.

אבישי ברוורמן: ואתם רוצים להישאר נקיים.

<מנחם ברקן: כן.

<מנחם ברקן: התמרים בערבה, הדקלים, זה נטיעות שכל שנה יותר ויותר.

<מנחם ברקן: זה ענף טוב, יש לו הצלחה, ואני חושב שצריך לשמר את זה.

<משה וייס: דרך אגב, הייתה בערבה נגיעות שהגיעה מטאבה באזור אילת ואילות – טופלה והערבה נקייה.

אבישי ברוורמן: יפה מאוד.

אבישי ברוורמן: אז אם ככה, רבותי, מה שאנחנו נעשה, נקרא את זה, נאשר את התקנות, אקבל את הנייר לגבי המזיקים, ואז נעשה את הדיון לגבי כל המזיקים באופן כללי ונראה ונסתכל מה אפשר לעשות הלאה.

אבישי ברוורמן: חנן, רשמת את זה בפניך גם כן.

<חנן רטמן: רשום.

אבישי ברוורמן: בבקשה, מי הקורא?

<תמר מור: עורכת-דין תמי מור.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: עורכת-דין כספי, איזה הערה יש לך?

<מרים פרוינד: נכון.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: אם כך, נרשם לפרוטוקול שגם כן.

אבישי ברוורמן: בעד תיקון תקנה 1 לתקנות העיקריות – פה אחד

אבישי ברוורמן: אם כך, חבר הכנסת וקנין, אנחנו מאשרים את זה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לכולכם.

<אביגל כספי: רגע, זאת רק ההגדרה.

אבישי ברוורמן: אה, רק ההגדרה?

<תמר מור: זו הייתה ההגדרה.

<תמר מור: רגע, אנחנו מתקנים עוד תקנות.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: מאשרים.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: כן, איציק, הרם את ידך.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: בעד הוספת תקנה 2א לתקנות העיקריות – פה אחד

אבישי ברוורמן: הלאה, כן.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: הערות, כן?

<מרים פרוינד: לא.

אבישי ברוורמן: עושים מדגם?

<מרים פרוינד: מדגם, בדיוק.

אבישי ברוורמן: כן, בכלל בדיקות צריכות להיות במדגם, למען יראו וייראו, או למען יראו וייראו החדקונים.

<אביגל כספי: אז מה ההיערכות שנדרשת?

<אברהם רמות: אסביר לך איך הדברים האלה - - -

אבישי ברוורמן: אבי, בבקשה.

<אברהם רמות: בתחום החקלאי, אנחנו יודעים היכן עתידים להרחיב את המטעים הקיימים או לטעת מטעים חדשים.

<אברהם רמות: וחזקה עלינו, ועדות חקלאיות, שאנחנו מעורבים בדברים האלה ודואגים שהתמרים יגיעו ממקור בטוח.

<אברהם רמות: לגבי העיר אילת, כמו שמרים ומשה אמרו, זה עסק שונה, אין שמה תרבות חקלאית כמו שיש אצלנו, אבל אנחנו יודעים שיש רצון לשיתוף פעולה מצד העיר, מצד העיריה.

<אברהם רמות: ועכשיו, כשהדברים מקבלים איזושהי תקרה חוקית, יהיה לנו יותר נוח לבוא איתם בדברים ולגייס אותם לעניין הזה.

<לאה ורון: ראש העיר ביקש וקיבל הסברים והעתק של התקנות עצמן.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: הוא מאוד היה פעיל בשיחות עם הגברת ורון, וגם רמז לי.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אילת בתמונה.

<מרים פרוינד: כן, הם היו מתואמים אתנו.

<אברהם רמות: יש שיתוף פעולה מלא עם אילת.

<אביגל כספי: והמשרד עושה פרסום לעניין?

<מרים פרוינד: כן.

<מרים פרוינד: יהיה פרסום.

<אביגל כספי: יש מעבר לזה גם - - - פרסומי של מה מותר ומה אסור.

<מרים פרוינד: כן.

<אביגל כספי: ולעניין המשתלות, זאת אומרת המשתלות מודעות לזה שיהיה אסור להן להביא סוגים מסוימים?

<מרים פרוינד: ניידע את כולם.

<אביגל כספי: אוקיי.

<אביגל כספי: בעד תיקון תקנה 3 לתקנות העיקריות – פה אחד

אבישי ברוורמן: אם ככה, אנחנו מאשרים את סעיף 3, איציק.

אבישי ברוורמן: 4.

<תמר מור: אני רוצה לבקש תיקון נוסף.

אבישי ברוורמן: רגע, אחרי 3?

<תמר מור: אחרי 3.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: לפני 4.

<אביגל כספי: כן, אסביר מה העניין.

<אביגל כספי: בעצם כשמשרד החקלאות הגיע אלינו עם התקנות הם ביקשו להוסיף את תקנה 2א ולהוסיף בתקנה 3 את העניין שבכל מקום שיבוא הפונדקאים יהיה גם עצי דקל.

<אביגל כספי: זאת אומרת, שמשרד החקלאות יכול להורות על עצי דקל או פונדקאים שנמצאים, שאפשר להוציא אותם מחוץ לאזור, אפשר להשמיד אותם וכו'.

<אביגל כספי: ומשרד החקלאות מבקש להחיל את אותו דבר על עצי הדקל.

<אביגל כספי: עכשיו, מעבר לזה קיימת תקנה 4, שאומרת שאם משמידים את הפונדקאים, צריך לעשות את זה בהתאם לדינים הקיימים.

<אביגל כספי: וחשבתי שאולי זה המקום להוסיף, שגם את עצי הדקל, כמו שאנחנו מחילים על הפונדקאים בתקנות הקיימות, שההשמדה תהיה בכפוף להוראות הדינים הנוגעים בדבר, אותו דבר יחול ביחס לעצי הדקל.

אבישי ברוורמן: מרים, עורכת-דין מור, מקובל?

<מרים פרוינד: כן.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: בעד תיקון תקנה 4 לתקנות הקיימות, לפי עורכת-דין אביגל כספי – פה אחד

אבישי ברוורמן: אז אם ככה, עם תיקון כספי, אנחנו מאשרים את זה.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

<קריאה: אז אנחנו נוסיף את התקנה.

<תמר מור: דבר נוסף של תחילה.

<תמר מור: אומנם כתבנו, כמו שאנחנו עושים בכל התקנות: תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום פרסומן.

<תמר מור: אבל היינו רוצים בעצם שהתחילה תהיה ביום הפרסום.

<תמר מור: לא לתת את ה-30 ימים, כי אנחנו לא רוצים שמישהו יינזק.

<אביגל כספי: אז לעניין הזה רק השאלה היא באמת איזה היערכות נדרשת.

<אביגל כספי: האם זה באמת משהו שצריך פרסום?

אבישי ברוורמן: מהיום להיום?

<מרים פרוינד: נתחיל בפרסומים כבר היום, אבל אני לא חושבת שצריך איזושהי היערכות.

אבישי ברוורמן: בוא נחיש את הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מקבלים את עמדתכם.

אבישי ברוורמן: בעד אישור מועד התחילה של התקנות ביום פרסומן – פה אחד

אבישי ברוורמן: אז אם ככה, אנחנו מאשרים גם את הנושא הזה.

<אביגל כספי: אז תחילתן של תקנות אלה מיום פרסומן.

אבישי ברוורמן: כן.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכולכם.

אבישי ברוורמן: שיבואו ימים טובים.

אבישי ברוורמן: תודה.