הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 74, 2014-06-30 12:00

עדי קול: צהריים טובים.

עדי קול: אני שמחה לפתוח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.

עדי קול: כמו כל ישיבה אני פותחת ומסבירה על הוועדה לפניות הציבור.

עדי קול: הועדה לפניות הציבור היא ועדה קטנה ונשכנית.

עדי קול: היא פחות מוכרת מהועדות האחרות, לוועדות האחרות יש את אותן סמכויות כמו לוועדה הזאת.

עדי קול: ההבדל בינינו הוא שהועדה הזאת מתכנסת בעקבות פנייה, פנייה של אדם, של קבוצת אנשים, של ארגון, של הציבור.

עדי קול: זה המקום להביע את קולו של הציבור כאן בכנסת.

עדי קול: גם היום אנחנו מתכנסים בעקבות פנייה, האמת, פניות רבות.

עדי קול: הן פניות משני סוגים.

עדי קול: הפנייה הראשונה, הפונה לא כאן, העוזרת שלי, חשבון הבנק שלה עוקל למרות שהיא עובדת כאן בכנסת מזה שנה.

עדי קול: הוא עוקל בטענה שהיא לא שילמה למוסד לביטוח לאומי.

עדי קול: התברר שהיא שילמה למוסד לביטוח לאומי אך הכנסת לא דיווחה על כך ולכן המוסד לביטוח לאומי עיקל את חשבונה.

עדי קול: הפנייה השנייה היא של הפונה, אודליה שפנתה לכנסת אחרי שהיית זכאית להבטחת הכנסה במשך תקופה מסוימת.

עדי קול: היא התחילה לעבוד, אבל המשיכה לקבל את הבטחת ההכנסה.

עדי קול: היא לא שמה לב או שמה לב אך לא ידעה מה לעשות עם זה או לא רצתה לעשות עם זה דבר.

עדי קול: ביטוח לאומי לא הפסיק את הקצבה ואחרי שנה פנו אליה בטענה שהיא צריכה להחזיר סכום של 30 אלף שקל שהצטברו במהלך השנה כשהיא קיבלה את הקצבה.

עדי קול: זה סכום שלא היה לה ואין לה כיום.

עדי קול: היא נאלצה להתמודד עם קשיים מאוד מאוד גדולים.

עדי קול: היא פנתה אלינו.

עדי קול: אלו שני סוגי פניות.

עדי קול: פנינו לגביהן למוסד לביטוח לאומי, כינסנו את הדיון.

עדי קול: אני שמחה מאוד שהגיע אלינו מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי להשתתף בישיבה.

עדי קול: אנחנו מקווים למצוא פתרון שיהיה מקובל על כל המשתתפים.

<שלמה מור יוסף: תודה רבה.

<שלמה מור יוסף: באמת זה מסוג הדיונים, נמצאים כאן נציגים, המנהלים השונים שמאוד מאוד מצפים לתוצאות הדיון.

<שלמה מור יוסף: בשתי מילים, בשתי דוגמאות תיארת את כל הבעיה, אבל הבעיה הזאת מוכפלת בעשרות אלפים והמשמעות שלה היא מאות מיליוני שקלים.

<שלמה מור יוסף: באמת יש את צד הגבייה ויש את צד הגמלאות.

<שלמה מור יוסף: אני אתחיל דווקא בצד הגמלאות.

<שלמה מור יוסף: צד הגמלאות, זו אותה אישה או אותו נכה, כל מי שמקבל קצבה שתלויה במבחן ההכנסה שלו.

<שלמה מור יוסף: אנחנו את האינפורמציה לא יודעים.

<שלמה מור יוסף: האזרח שמקבל תלוש מהכנסת, מהאוניברסיטה, מסתם מעביד וכתוב שם בתלוש הממוחשב, 'ביטוח לאומי X שקלים', אז בטוח שהמוסד לביטוח לאומי יודע.

<שלמה מור יוסף: המוח שלו עובד כך, יש תלוש ממוחשב וכתוב 'מוסד לביטוח לאומי', אז בטח שהמוסד לביטוח לאומי יודע.

<שלמה מור יוסף: אם המוסד לביטוח לאומי ממשיך לשלם לי, סימן שלי עדיין מגיע התשלום.

<שלמה מור יוסף: אני מדבר לא על הרמאים ולא על הגנבים, על אנשים מתורבתים.

<שלמה מור יוסף: אז אנו באים אל אותם אנשים שקיבלו קצבה קיום מלכתחילה, הרי אלו האנשים.

<שלמה מור יוסף: שמקבלים קצבת נכות או הבטחת הכנסה או מזונות, פתאום אתה אומר להם 'תחזיר 20 אלף שקל אחורה'.

<שלמה מור יוסף: והוא, איפה יש לו 20 אלף שקל?

<שלמה מור יוסף: מתחילים הויכוחים ומתחילים הכעסים.

<שלמה מור יוסף: מה שורש הבעיה?

<שלמה מור יוסף: בגבייה זה פחות נורא, אבל זה נורא שמעקלים חשבון, בעצם פחות נורא כי בסוף זה מסתדר, אבל אם בדרך מעקלים את החשבון, את רוב האנשים הנורמטיביים זה די מעליב כשמעקלים להם את החשבון.

<שלמה מור יוסף: מעבר לצד הכלכלי זה צד שפוגע באופן אישי כשמנהל הבנק אומר 'עקלו לך את החשבון'.

<שלמה מור יוסף: אתה ישר נכנס לאיזו קטגוריה שאתה לא רוצה להיות בה.

<שלמה מור יוסף: מה שורש הבעיה?

<שלמה מור יוסף: שורש הבעיה זה הקשר שלנו עם הדיווחים על ההעסקה של אנשים במשק.

<שלמה מור יוסף: נמצאים כאן הארגונים השונים, את כולם אני מכיר ועם כולם ישבנו.

<שלמה מור יוסף: הם יגידו את דעתם בהמשך.

<שלמה מור יוסף: אבל אין כאן איזו התנגדות סופר עקרונית.

<שלמה מור יוסף: איך אני יודע על מישהו שהתחיל לעבוד בכנסת בחודש פברואר האחרון?

<שלמה מור יוסף: אם מישהו היה סטודנט עד חודש פברואר האחרון ושילם את הסכום המינימאלי בשובר כזה או אחר ומחודש פברואר הוא מעוסק, לצורך העניין בכנסת, אני אדע את זה בחודש יוני שנה הבאה.

<שלמה מור יוסף: עד חודש יוני שנה הבאה אני לא אדע שהוא התחיל לעבוד בכנסת אלא אם הוא טרח לבוא ולהודיע אקטיבית, הוא ביוזמתו.

<שלמה מור יוסף: כלומר, אתה לא מצפה מכל אזרח.

<שלמה מור יוסף: בסוף השנה הכנסת שולחת.

<שלמה מור יוסף: כל חודש הכנסת שולחת דמי ביטוח לאומי עם מספר העובדים, לא עם שמות העובדים.

<שלמה מור יוסף: היא אומרת 'עבור 2,000 עובדים אני מעבירה מיליון שקל' ובזה נגמר העניין.

<שלמה מור יוסף: בסוף השנה היא מעבירה את מספר העובדים, את שמות העובדים, את מספר תעודת הזהות של העובדים, את כל הפרטים האישיים שלהם.

<שלמה מור יוסף: היא מעבירה את זה בדוח שהיא מעבירה למס הכנסה.

<שלמה מור יוסף: מס הכנסה עושה עם הדוח את מה שהוא צריך לעשות עם הדוח.

<שלמה מור יוסף: עוברים עוד חודשיים, הוא מעביר את זה אלינו.

<שלמה מור יוסף: אז, בסביבות חודש יוני, יודעים שהוא התחיל בפברואר שנה וחצי קודם לעבוד בכנסת.

עדי קול: כל כמה זמן אתם עושים בדיקה ומעקלים חשבונות?

<שלמה מור יוסף: תיכף האנשים יתייחסו ספציפית לעניין הזה.

<שלמה מור יוסף: בתקופה של השנה וחצי הזאת פתאום רואים שהבנאדם לא שילם.

<שלמה מור יוסף: אנחנו מודעים לו.

<שלמה מור יוסף: אנחנו לא מעקלים חשבונות אם אין לפחות שלוש הודעות, מי שיושב פה וצריך לתקן אותי שיתקן אותי.

<שלמה מור יוסף: אם יש לפחות שלוש הודעות לפני זה - - -

עדי קול: אתם יודעים שיש תקלות, גם על זה אנחנו מקבלים פניות.

<שלמה מור יוסף: אני מדבר על שיטה שקיימת, אני לא מדבר על היוצא דופן.

<שלמה מור יוסף: אנחנו לא נצליח לפתור שום דבר אם לא נשנה את צורת הדיווח אלינו בזמן אמת על ידי המעסיקים השונים או דרך המייצגים השונים.

<שלמה מור יוסף: אנחנו לא המצאנו שום דבר בדיון הזה.

<שלמה מור יוסף: ב"חוק ההסדרים" של שנת 2010 אמרה המדינה 'יהיה דיווח כל שלושה חודשים'.

<שלמה מור יוסף: מכל מיני סיבות אחרות, אולי אנשים אחרים יתייחסו, זה לא מומש.

<שלמה מור יוסף: זה היה תיקון לפקודת המיסים ולכן זה לא באחריות שלנו, זה לא היה ב"חוק המוסד לביטוח לאומי".

<שלמה מור יוסף: זה היה בחוק שבאחריות משרד האוצר, מס הכנסה, רשות המיסים והם מסיבות שבחלקן היו טכניות, חלקן היו סיבות של רואי חשבון ויועצי מס שאולי הטיל עליהם עוד מעמסה.

<שלמה מור יוסף: מאז, ראשית הטכנולוגיה השתנתה והיכולת שלנו לתקשר אם המייצגים השונים ועם המעסיקים השונים השתפרה לאין ערוך.

<שלמה מור יוסף: היום היכולת להתקשרות אלקטרונית בינינו לבין המעסיקים היא באמת קיימת.

<שלמה מור יוסף: באנו באיזה משא ומתן, מתוך הכרת המוגבלות והצרכים של המייצגים, אמרנו 'עזבו, לא כל ארבעה חודשים.

<שלמה מור יוסף: הכי טוב אם זה היה כל חודש, אבל נעזוב כל חודש, 'לא כל ארבעה חודשים, אז לפחות כל חצי שנה'.

<שלמה מור יוסף: אם אני מקבל ב-15 ביולי את כל מה שהיה מה-1 בינואר, אז כל הפיגור שלי הוא חצי שנה.

<שלמה מור יוסף: פיגור של חצי שנה, פיגור של מי שהתחיל ב-1 בינואר, מי שהתחיל במהלך לו יש פיגור של חודש-חודשיים, ואז אתה צובר הרבה פחות חובות ואתה צובר הרבה פחות מתח מול המוסד לביטוח לאומי.

<שלמה מור יוסף: זה צד אחד.

<שלמה מור יוסף: צד נוסף, היום אנחנו נמצאים במיצוי זכויות יזום.

<שלמה מור יוסף: אנחנו רוצים לבוא ולקחת את כל המידע שיש לנו ולומר לאזרח דעי, הגיע לך דמי לידה ולא תבעת את זה'.

<שלמה מור יוסף: מה קורה היום?

<שלמה מור יוסף: – אני אספר לכם סיפור מהחיים, הוא לא נעים ואני אספר אותו.

<שלמה מור יוסף: היום כשאנחנו עושים את העניין, אמרנו נראה למי היה מגיע דמי לידה ולא קיבלה.

<שלמה מור יוסף: הרצנו מול המערכות ומצאנו נשים שלא קיבלו דמי לידה.

<שלמה מור יוסף: אמרנו, 'אם הן לא קיבלו דמי לידה ניתן להן דמי לידה'.

<שלמה מור יוסף: בדמי לידה אנחנו מוגבלים, אי אפשר לשלם אלא שנה אחת אחורה.

<שלמה מור יוסף: אנחנו גילנו את זה אחרי שנתיים והחוק לא מאפשר לנו לשלם.

<שלמה מור יוסף: אמרנו, מה, נפנה עכשיו לנשים ונגיד 'היה מגיע לך דמי לידה, אבל לא נשלם'.

<שלמה מור יוסף: אם היינו יודעים את זה בזמן אמיתי הייתה לנו היכולת לתת את הזכויות האלה .

<שלמה מור יוסף: תמיד מי שלא מקבל את הזכויות אלו אנשים יותר חלשים.

עדי קול: זה דיווח אחר.

<שלמה מור יוסף: לא.

<שלמה מור יוסף: הן צריכות לתבוע דמי לידה.

עדי קול: השאלה, מה אתה מבקש כאן כדי לפתור את הבעיה הזאת?

<שלמה מור יוסף: אם הדיווח היה בזמן אמיתי במהלך של חצי שנה אז הייתי יודע אם כן או לא.

<שלמה מור יוסף: אני מריץ את הדברים ורואה שהיא עבדה ואני רואה שהיא לא תבעה דמי לידה, אז אני אומר לה 'גברת, מגיע לך דמי לידה, למה את לא תובעת'.

<שלמה מור יוסף: אבל כשאני בא אליה שנתיים וחצי אחר כך, אז אפילו אם היא תתבע אני לא אוכל לשלם לה.

<שלמה מור יוסף: זה קצת מגוחך שאני אעשה את זה.

<שלמה מור יוסף: זאת אומרת, אנחנו נמצאים כאן באיזו סיטואציה, לדעתי כלום רוצים את אותו דבר.

<שלמה מור יוסף: בדרך כלל בוועדה לפניות הציבור יש את הציבור.

<שלמה מור יוסף: אנחנו עכשיו הפה של הציבור.

<שלמה מור יוסף: אנחנו רואים את הציבור, אנחנו רואים במידה מסוימת את העוול שנעשה לאנשים שאנחנו קוראים להם חזרה להחזיר כסף שהם לא ידעו שהם חייבים, זו השכבה הכי נמוכה כי הם קיבלו קצבאות קיום קודם.

<שלמה מור יוסף: אנחנו רואים את אלה שאנחנו מעקלים להם חשבונות שלא היו צריכים לעקל להם כי הם עובדים והמעביד משלם, רק שאנחנו לא יודעים.

<שלמה מור יוסף: זה הציבור שלא נמצא כאן.

<שלמה מור יוסף: אני חושב שהנושא של פניות הציבור, גם עמותת ידיד נכנסה לתוך העניין הזה וגם יושבים כאן כל האנשים שמייצגים, אני חושב שכולנו נמצאים פה בראש אחד.

<שלמה מור יוסף: לפי דעתי צריך לעשות את זה באיזה שינוי חקיקה פשוט ב"חוק המוסד לביטוח לאומי".

<שלמה מור יוסף: אם יהיה צורך אנחנו נעביר אליך הצעה ואפשר לעשות את זה.

<שלמה מור יוסף: זאת חקיקה שהיא בהסכמה.

<שלמה מור יוסף: אני רוצה להגיע למצב שלא תהייה עוד פעם חקיקה מצוינת שאי אפשר לממש אותה.

<שלמה מור יוסף: היעד שלנו הפעם, יושבים כאן כל האנשים שצריכים להסכים, שהחקיקה הזאת תהייה בהסכמה ושנצא לדרך ושבשנה הבאה לא יהיה לנו את החיכוך האין סופי הזה עם האוכלוסייה.

<שלמה מור יוסף: תודה.

עדי קול: קודם כל, קיימתי מספר דיונים בנושא הזה עוד לפני שהגענו לוועדה היום.

עדי קול: נפגשנו עם רשות המיסים כדי להבין למה החוק שעבר ב"חוק ההסדרים" לא מקוים.

עדי קול: הבנו שיש להם קשיים גם טכניים ואחרים כדי לקיים אותו.

עדי קול: מדברייך נשמע שהכול מאוד פשוט, אנחנו מסכימים.

עדי קול: השאלה למה זה לא קורה אם אנחנו מסכימים.

עדי קול: הבטחתי לעמותת ידיד זכות דיבור.

עדי קול: את רוצה לדבר עכשיו או שאת רוצה לשמוע קודם את הצדדים?

<תמר לוסטר: נשמע קודם את כולם.

עדי קול: בבקשה עורך דין עופר מנירב.

<עופר מנירב: אנחנו לא כל כך מסכימים.

<עופר מנירב: הדוגמאות שנתן מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, בצורה שזה ניתן זה מזכיר לי את אותו עורך דין שבא לבית המשפט להגן על הלקוח שלו וטען בלהט את כל הטענות עד שהמתמחה אמר לו 'שמע, אתה הפוך', 'אין בעיה.

<עופר מנירב: עכשיו אני אסביר לכם למה כל מה שאמרתי קודם הוא לא נכון'.

<עופר מנירב: אני מבקש להתייחס לדברים שלך עם כל הכבוד.

<עופר מנירב: אתם לא באים להגן על הציבור.

<עופר מנירב: צר לי.

<עופר מנירב: כי מי שחוקק את ההגבלה של השנה זה אתם.

<עופר מנירב: מי שהוריד את זה מארבע שנים לשנה זה אתם.

<עופר מנירב: בזמנו זה היה ארבע שנים התיישנות ולא שנה.

<עופר מנירב: אנחנו צעקנו, אמרנו ובקשנו ולא עזר לנו.

<עופר מנירב: אני אגיד לך עוד משהו, אם תסתכל בתקציב המדינה, אתה תראה שיש איזה סעיף קטן שמראה כמה המדינה חוסכת על ידי כך שהאנשים לא מקבלים את הכסף.

<עופר מנירב: זה מופיע בתקציב - - <קריאה:> זה היסטוריה, אתה רוצה להיות בהווה?

<עופר מנירב: לא תתנו לדבר, אני יוצא.

עדי קול: אתה תדבר, אבל דברים רלוונטיים.

<עופר מנירב: למה זה לא רלוונטי?

עדי קול: שוב, הבקשה שלנו הייתה לגבי הדיווח אחת לחצי שנה.

עדי קול: על זה אני שואלת אם יש התנגדות או שאין התנגדות ואיך אנחנו עושים את זה.

<עופר מנירב: טוב, אני מבין שההחלטה כבר נחתמה מראש.

<עופר מנירב: לפחות אני אגיד את דעתי.

<עופר מנירב: בסדר.

עדי קול: ההחלטה, זו שאלה.

<עופר מנירב: היום, אני לא יודע אם את יודעת, אבל בטוח שנציגי המוסד לביטוח לאומי יודעים שחלק גדול מדווחים כל חודש עם השמות.

<עופר מנירב: כל אלה שמעסיקים עד תשעה עובדים מתאים להם לדווח היום - - -

עדי קול: אני יודעת.

<עופר מנירב: מה קורה עם הנתונים האלה?

<עופר מנירב: הם מוקלדים למחשב?

<עופר מנירב: אני שואל.

<עופר מנירב: <קריאה:> כן.

<עופר מנירב: אז מה קורה עם זה?

<עופר מנירב: פה זה פתור.

<עופר מנירב: את זה כבר יש.

עדי קול: עופר, אני עוצרת אותך בגלל הטון.

עדי קול: לא לכעוס.

עדי קול: כולנו כאן סביב השולחן יודעים.

עדי קול: אני רק אסביר לך את התהליך שנעשה.

עדי קול: נעשה תהליך למידה, נפגשנו עם הגופים, אנחנו יודעים שמדובר רק על מעסיקים שיש להם למעלה מתשעה עובדים כי עד תשעה עובדים אנחנו מקבלים נתונים.

עדי קול: אנחנו יודעים את זה.

עדי קול: השאלה כעת היא מעל תשעה עובדים.

עדי קול: אנחנו מבקשים דיווח אחת לחצי שנה.

<עופר מנירב: הבנתי.

<עופר מנירב: אני לא יודע עד כמה מעודכנת, אבל בהצעה של חצי שנה מבטלים את הדיווח החודשי.

<עופר מנירב: לא צריך אותו.

<עופר מנירב: שוב, אני לא מבין.

<עופר מנירב: אם צריך את הדיווח החודשי ומטילים על כל הציבור דיווח חודשי, על חלק מהציבור על הקטנים מטילים לדווח על כל תשעה עובדים שלהם.

<עופר מנירב: זה חשוב מאוד, אז איך פתאום בהינף קולמוס תמורת חצי שנה את כל אלה שיש היום מבטלים.

<עופר מנירב: את כל ה- 400 אלף שמדווחים כל חודש.

<עופר מנירב: כל זה כבר לא רלוונטי?

<עופר מנירב: אני שואל.

עדי קול: אנחנו יודעים שאנחנו נפתור מצד אחד וזה לא יהיה פתרון מושלם.

עדי קול: אני חייבת לומר לך שאחד הדברים שלמדתי בפוליטיקה, לצערי הרב אין פתרונות מושלמים.

עדי קול: אני מניחה שאתם כולכם מכירים את זה כבר לפני.

עדי קול: השאלה מה אתה מציע.

עדי קול: יש כאן בעיה.

עדי קול: הצגתי את הבעיה, אתה מכיר את הבעיה, מה ההצעה שלך?

<עופר מנירב: אני מכיר את הבעיה משום היה לי הכבוד, ישבו איתי לפני שבועיים, לא הספקתי להגיב וכבר אני מגיע לפה.

<עופר מנירב: אני מבין שיש כוחות שפועלים בצורה כזאת או אחרת.

<עופר מנירב: לקחו טריגר של שתי פניות או שלוש פניות או משהו כזה, גם זה בסדר כדי לקדם תהליך של הצעת חוק פרטית שאולי לא תהייה פרטית אחר כך, היא תהייה ציבורית.

<עופר מנירב: אמרנו שהכול גלוי אז בואי נדבר גלוי.

עדי קול: הכול גלוי.

עדי קול: כל מה שאמרת לא קשור לשום דבר שקרה.

עדי קול: מדובר בפניות.

עדי קול: זה תהליך שאנחנו מנסים לעבוד מול המוסד לביטוח לאומי מעל שנה.

עדי קול: מעל שנה, והגענו לדיון כדי לשמוע את העמדות.

עדי קול: רק תגיד את עמדתך.

עדי קול: האם יש לך רעיון איך לפתור את הבעיה שאני הצגתי כבעיה?

עדי קול: אני הצגתי, אני מצטערת, זאת בעיה ואתה לא תוכל להוכיח שהיא לא בעיה.

עדי קול: בסדר?

עדי קול: יש לך בעיה לפתרון?

עדי קול: כן.

עדי קול: אני אגיד דבר מאוד פשוט.

עדי קול: היום יש למס הכנסה את כל הנתונים והם לא צריכים מעבר לכך.

עדי קול: פעם בשנה זה מספיק זמן כדי לעדכן ולא קורה שום דבר.

עדי קול: אותה דוגמה שהבאת שקיבלה - - -

עדי קול: אז אנחנו לא מסכימים.

עדי קול: תודה.

<עופר מנירב: אני לא יכול לדבר, כי לא מסכימים?

עדי קול: אתה אומר שאין בעיה.

עדי קול: אין מקום לדיון.

עדי קול: הדיון הוא על הבעיה.

<עופר מנירב: הבנתי, אני לא צריך לדבר, זה בסדר גמור.

עדי קול: בבקשה ירון.

<ירון גינדי: שלום.

<ירון גינדי: ירון גינדי נשיא לשכת יועצי מס.

<ירון גינדי: אני חייב להגיד שאנחנו היינו עם המוסד לביטוח לאומי בשיח בנושא זה.

<ירון גינדי: כשבחנו את מכלול האיזונים בין הרצון באמת לקבל את המידע מחד, לבין המעסה והנטל המוטלים על ציבור המייצגים והמעסיקים, רק בשביל הפרוטוקול כולם צריכים לדעת אנחנו משדרים 611, אנחנו משדרים את הדוחות השנתיים, אנחנו משדרים 126, אנחנו משדרים 856, באמת הנושא של הדיווח השלישוני מבחינתו היה מעמסה שהציבור לא יכול לשאת בה.

<ירון גינדי: אבל, באיזון הנכון ובהנחות ובסיכומים שלנו עם המוסד לביטוח לאומי, כאשר הבנו וסוכם עם המוסד לביטוח לאומי שאכן על הציבור יוקל גם נושא העיצומים הכספיים, לכאלה שהיה להם טעות בדיווח או טעות בשידור ובכל הפרמטרים אליהם אני לא רוצה להיכנס.

<ירון גינדי: היה שיח פורה ואני חייב להגיד כאן על השולחן, המוסד לביטוח לאומי נעתר לכל הבקשות שלנו.

<ירון גינדי: אחרי שהמוסד לביטוח לאומי אכן נעתר לכל הבקשות שלנו, אנחנו תומכים בדיווח חצי שנתי.

<ירון גינדי: אנחנו חושבים שהוא ראוי, אנחנו חושבים שמצד אחד יש כאן בעיה שצריך לטפל בה והדיווח החצי שנתי פותר אותה בהנחות שדיברנו עליהן עם המוסד לביטוח לאומי ובהנחה שהן באמת תבואנה לידי ביטוי בחוק.

עדי קול: אני רוצה להבין, אני יודעת שקיימתם דיון בלעדי, אני רוצה לדעת מהן ההנחות, על מה מדובר?

<ירון גינדי: איפה הבעיות שלנו?

<ירון גינדי: בואו נבין.

<ירון גינדי: הבעיות נבעו מאותם דיווחים מקוונים שעדין לא פתרנו את הבעיה עם רשות המיסים.

<ירון גינדי: מדינת ישראל, ציבור העסקים הקטנים והבינוניים בשנים האחרונות נכנס למצב קטסטרופאלי כשמוטלים עליו עיצומים כספיים נוראיים.

<ירון גינדי: חלק הגדול מהם נובע כתוצאה משגיאות, מתום לב, מטעויות בשידור, מטעויות טכניות של רשות המיסים ומטעויות טכניות שלנו.

<ירון גינדי: רשות המיסים מתעסקת לאחרונה במקום בגבייה בהטלת עיצומים כספיים.

<ירון גינדי: לחוליות המרכזיות יש בפתחן ערמות של מכתבים לביטולי קנסות.

<ירון גינדי: ציבור המייצגים וציבור העוסקים נמצא בשנתיים האחרונות במצב בלתי ראוי ובלתי סביר.

<ירון גינדי: לכן כדי לפתור את הבעיה הגענו למוסד לביטוח לאומי ואמרנו לו 'אוקיי, אנחנו נדווח לכם כל חצי שנה, אבל בואו נסכים על כמה דברים'.

<ירון גינדי: היה ומעסיק לא דיווח חצי שנה, לפני שמוטל עליו עיצום כספי הוא צריך לקבל התרעה מסודרת ורק אחרי שניתנה לו התרעה - - -

עדי קול: אני שואלת כאן שאלה של בורות.

עדי קול: שוב, אתם דיברתם על הסכמה אותה אני רוצה להבין.

עדי קול: ההסכמה אומרת שהדיווח יהיה למוסד לביטוח לאומי או לרשויות המס?

<ירון גינדי: הדיווח יהיה למוסד לביטוח לאומי.

עדי קול: לא כמו שהצעת חוק אומרת?

<ירון גינדי: כן.

<ירון גינדי: למוסד לביטוח לאומי.

<ירון גינדי: הדיווח יהיה ישירות למוסד לביטוח לאומי.

<ירון גינדי: דובר על כך שבתי התכנה יחויבו לייצר את הקובץ יחד עם ה- 102 החודשי של חודש יוני, את אותו קובץ חצי שנתי.

<ירון גינדי: דובר על כך שהציבור יהיה מוגן, שאם הייתה טעות טכנית לפחות הוא קיבל הודעה וניתן לו זמן להסיר להסדיר את המחדל.

<ירון גינדי: רק אם ניתנה לו הודעה וניתן לו זמן סביר להסיר את המחדל והוא לא הסיר את המחדל יוטל עליו עיצום כספי – זה הוגן לחלוטין.

<ירון גינדי: אנחנו ביקשנו הודעה אחת, בא המוסד לביטוח לאומי ואמר 'עזבו'.

<ירון גינדי: בראזני בא ואמר 'אני אתן לכם שלוש הודעות, במייל, ב-SMS, בדואר.

<ירון גינדי: אני לא רואה בזה בעיה.

<ירון גינדי: אנחנו חושבים שבסופו של דבר הדבר הזה צריך להיפתר.

<ירון גינדי: אם לא נפתור את זה בדרך הזאת בסוף נפתור את זה בדיווח שלישוני וזה יהיה קטסטרופה מבחינתנו.

עדי קול: מבחינת

עדי קול: כם זה הרע במיעוטו.

עדי קול: כן.

עדי קול: עוד מישהו רוצה להגיב?

<אהוד דבורה: אני מבקש להוסיף בקשר לעניין הדיווח השלישוני.

<אהוד דבורה: בזמנו ישבתי בישיבות האלה ומר נסרדישי שהיה מנהל רשות המיסים.

<אהוד דבורה: הוא העלה את הנושא של דיווח שלישוני.

<אהוד דבורה: הדוח השלישוני היה אך ורק לצורך מתן מידע למוסד לביטוח לאומי.

<אהוד דבורה: זאת אומרת שמס הכנסה לא היה זקוק לנתונים האלה, כלומר, כל הדיווח השלישוני מיותר ברגע שאנחנו מגיעים להסכמה עם המוסד לביטוח לאומי שיהיה אחת לחצי שנה.

<אהוד דבורה: אני לא אחזור על הדברים של ירון.

<אהוד דבורה: המשמעות היא שאנחנו יכולים לוותר על מה שהיה בשלישוני ואנחנו יכולים ללכת לדיווח החצי שנתי הזה.

<אהוד דבורה: אני מקווה שהוא יועיל גם לכולם וגם למוסד לביטוח לאומי וגם לאזרחים.

<אהוד דבורה: בצורת הבנייה הוא יתאים גם לנו.

<ירון גינדי: הפעם הוא בנוי נכון.

<ירון גינדי: יושבים פה מרשות המיסים, אנחנו עובדים איתם הרבה זמן על העניין הזה.

<ירון גינדי: יעתיקו את אותו מודל אז נגיע למצב טוב.

<שלמה מור יוסף: אני רק רוצה להבין.

<שלמה מור יוסף: יושבים כאן אנשי רשות המיסים.

<שלמה מור יוסף: לדעתי לרשות המיסים יש חשיבות בנושא של מס הכנסה שלילי מהדיווחים האלה, אבל אני לא יודע איפה זה עומד היום.

עדי קול: ליאת, יש לך עמדה בעניין של הדיווח, ומה המשמעות הזאת לגבי הצעת החוק ב"חוק ההסדרים" אני לא יודעת אם נגמר תוקפה.

<ליאת גרבר: היא עדיין.

<ליאת גרבר: פשוט היום אנחנו לא מיישמים אותה מכמה סיבות.

<ליאת גרבר: הסיבה הראשונה היא סיבה טכנית.

<ליאת גרבר: מאחר ונרשם שם שזה צריך להיות בחתימה אלקטרונית ואין כיום אפשרות ליישם את זה עם חתימה אלקטרונית, פשוט לא יכולים ליישם את זה.

<ליאת גרבר: אגב, המשמעות להגיש ידנית תהייה גם לרשות המיסים וגם לציבור תהייה הכבדה מאוד גדולה.

<ליאת גרבר: הייתה כמובן התנגדות מאוד גדולה של הלשכות לעניין הזה בגלל ההכבדה שהוא יוצר.

<ליאת גרבר: אנחנו כרגע לא מיישמים את זה.

<ליאת גרבר: התשובה היא שזה לא יעזור למס הכנסה שלילי.

<ליאת גרבר: מס הכנסה ככלל עובד שנתי לכן הדיווח השלישוני לנו לא ייתן את הנתונים הרלוונטיים לעבודה השוטפת.

<ליאת גרבר: כנ"ל לגבי מס הכנסה שלילי שמשולם על בסיס הכנסה שנתית.

<ליאת גרבר: היום בלי קשר מובילים מהלך תיקון של חוק מס הכנסה שלילי כדי להקדים את התשלומים.

<ליאת גרבר: שוב, זה יהיה מסגרת שנתית כך שזה לא יסייע לנו.

עדי קול: האם יש לכם עמדה לגבי הדיווח החד-שנתי למוסד לביטוח לאומי או שזה לא רלוונטי לגביכם.

<ליאת גרבר: אין לנו התנגדות לזה.

עדי קול: האם יש למישהו התנגדות?

עדי קול: אם אנחנו רוצים לעשות הסכמה.

<אהוד דבורה: לא התנגדות, אולי הצעה לליאת.

<אהוד דבורה: ליאת, יכול להיות שמה שאתם צריכים לעשות, כל השנים אתם מסרתם נתונים למוסד לביטוח לאומי, יכול להיות שהיום אתם תצטרכו לקבל את הנתונים מהמוסד לביטוח לאומי.

<אהוד דבורה: תאמינו לי, זה יהיה גם לנו יותר קל.

<אהוד דבורה: אולי אנחנו לא נצטרך להגיש את ה-126 אליכם אלא נעשה את זה בדרך שאנחנו עושים למוסד לביטוח לאומי.

<אהוד דבורה: זו דרך שהיא הרבה יותר קלה ועם מערכת הרבה יותר מתקדמת מבחינה - - - -

עדי קול: ליאת, אני מציעה לכם שתקבעו פגישת עבודה בנושא הזה.

<ליאת גרבר: הבנתי, אתה הולך קצת רחוק.

<איתן דרך: אני מלשכת יועצי המס.

<איתן דרך: צריכים לזכור, א'.

<איתן דרך: כל הדיווחים היום למוסד לביטוח לאומי נעשים כמעט כולם מקוונים.

<איתן דרך: יותר ויותר מייצגים של מעסיקים או המעסיקים עצמם, הכול מדווח.

<איתן דרך: למה אנחנו מסכימים לעניין של חצי שנתי, היה יותר טוב שזה היה On line ברמה חודשית.

<איתן דרך: למה אנחנו מסכימים לחצי שנתי?

<איתן דרך: כל הזמן יש תיקוני שכר רטרואקטיבית כתוצאה מאי הבנות בין העובד למעסיק, בין המעסיק לבין המייצג וכל מיני גורמים.

<איתן דרך: ברמה של חצי שנה הסכמנו על כך שהדברים האלה יתוקנו.

<איתן דרך: ברמה של דיווח חצי שנתי, לחצי שנה השני בעצם יתווסף אליו גם הדיווח השנתי שהוא בעצם מתקן את הקודמים.

עדי קול: עמותת ידיד, אתם מוכנים?

עדי קול: יש כאן אידיליה.

עדי קול: מדובר בוועדה לפניות הציבור.

<שלמה מור יוסף: יש לנו בעיה אחת, נורא חבל לי שנציג רואי החשבון יצא מהחדר.

<שלמה מור יוסף: זה לא מאפיין את מערכת היחסים שיש לנו עם לשכת רואי החשבון.

<שלמה מור יוסף: ביום הראשון אני אופיע בכינוס שלהם.

<שלמה מור יוסף: יש לנו פגישות שוטפות.

<שלמה מור יוסף: דודי גולדברג הוא בן בית אצלנו.

<שלמה מור יוסף: גם בדיבורים בינינו וביניהם היה אלמנט של הסכמה.

<שלמה מור יוסף: מה שנאמר פה מפתיע ולא נראה לי שהוא מייצג את מכלול ההתנהלות של לשכת רואי החשבון.

<שלמה מור יוסף: אחרי הישיבה אני אדבר עם דודי גולדברג כדי להבין - - -

עדי קול: כוון שיש לנו היסטוריה ארוכה עם עופר לא התרגשנו מהתנהגות שלו כי אנחנו מכירים אותה מסיטואציות אחרות, ולכן לא צריך לקחת אותה כמשהו מייצג.

<תמר לוסטר: אני מהמחלקה המשפטית של "ידיד".

<תמר לוסטר: באמת אנחנו מצטערים שעופר לא יכול להיות פה כי שתי הפניות שהבאתם מבחינתנו מייצגות בעיה הרבה יותר רחבה של אנשים שמגלים לפתע שיש להם חובות מאוד משמעותיים.

<תמר לוסטר: בשביל אוכלוסיות מוחלשות החובות האלה הם דבר שמאוד מאוד קשה להתמודד איתו.

<תמר לוסטר: כאן אנחנו תומכים בכל מנגנון שמנסה להקל להתמודד כי אנחנו נמצאים במצב בו אנחנו נאלצים לנסות להפחית את החובות האלה.

<תמר לוסטר: יש להם משמעויות בשורה של היבטים, שורה של משמעויות לא פשוטות.

<תמר לוסטר: חשוב לנו שיהיה מאוד ברור שבאמת מדובר בעיה שצריך לתת לה את הפתרון וצריך לנסות להתמודד גם הדברים האלה.

עדי קול: נמצא כאן נציג הלשכה המשפטית של המוסד לביטוח לאומי?

עדי קול: התיקון עליו אתם מדברים, היכן הוא יעשה והאם יש לכם כבר את הנוסח שלו?

<רועי קרת: יש לנו נוסח שלו, אנחנו עדיין מתלבטים בשאלה אם חייבים לעשות את זה בתיקון חקיקה.

<רועי קרת: יש לנו הוראת חוק שמאפשרת לנו לעשות הרבה דברים בהסכמה ללא תיקון חקיקה.

<רועי קרת: אם יש הסכמה רחבה מקיר לקיר כמו שמוצגת כאן אז זה בהסכמה.

<רועי קרת: יתכן שנעשה תיקון חקיקה.

<רועי קרת: יש לנו נוסח מוכן אם נדרש לזה.

<שלמה מור יוסף: כמו שאת רואה, גם אצלנו יש אי שקט.

<שלמה מור יוסף: יש אנשים שחושבים שההסכמה שיש היום יכולה לא להיות מחר, לכן את ההסכמה הזאת הם רוצים להביא בשינוי חקיקה.

עדי קול: אנחנו התחלנו להכין הצעת חקיקה פרטית בנושא הזה ועצרנו אותה כי רצינו להגיע להסכמה.

עדי קול: אנחנו נשמח להגיש הצעת חוק פרטית כדי לקדם גם את הנושא הזה.

עדי קול: אם יש לכם נוסח נשמח לקבל אותו.

<שלמה מור יוסף: עורך דין רועי קרת יהיה איתך בקשר.

עדי קול: אנחנו נשמח.

<ירון גינדי: אני חושב שאחד הדברים שבעצם יובילו להסכמה יותר רחבה של המהלך הזה, אם יוחלט שבעקבות הדיווח החצי שנתי אותם דמי לידה, אבטלה וכדומה, אנשים לא יצטרכו להביא מסמכים ולא יצטרכו לדווח על זה.

<ירון גינדי: זה יילקח מתוך הדיווח החצי שנתי.

<ירון גינדי: יהיו לך כבר הנתונים, חסכת לעם ישראל לבוא ולהציג תלושי שכר, להציג אותם, להגיש דוחות.

<ירון גינדי: הכול אצלך במערכת.

<ירון גינדי: אחרי מהלך כזה, אני לא מאמין שיש מישהו שלא יסכים לדבר הזה.

<שלמה מור יוסף: אתה צריך לשמוע את מנהל אגף גמלאות אצלנו.

<אורי קנדל: תלוי באיזו רזולוציה, אני לא מכיר את הנוסח.

<אורי קנדל: לאיזו רזולוציית הכנסות מגיע אליהן.

<אורי קנדל: אבל הפתרון שסגרנו אל מול טופס 100 יהיה גם לדמי אבטלה וגם לדמי לידה.

<אורי קנדל: להרבה ממצוי זכויות זה מספיק לנו.

<אורי קנדל: לדמי לידה אולי לא נצטרך נתונים משלימים, אבל גם לגבי הגבייה פיתחנו איזה טופס שמבנה של ההכנסות מספיק טוב לנו.

<ירון גינדי: אנחנו נצטרך לכסות את הכול כך שיפתרו את האוכלוסייה מנטל בירוקרטי מיותר.

<ירון גינדי: זה אינטרס משותף.

עדי קול: אני שמחה.

עדי קול: אתם מבטלים את הדיווח החודשי של העסקים הקטנים?

<ירון גינדי: בוודאי.

<ירון גינדי: ה-102?

<ירון גינדי: בוודאי, חוץ מבעלי שליטה.

<ירון גינדי: <קריאה:> לא סוכם.

<ירון גינדי: כן סוכם.

עדי קול: מעולם לא היה לנו דיון כל כך כייפי.

עדי קול: מוסכם על כולם.

<שלמה מור יוסף: אני מאוד מרוצה מהעשייה של המהלך הזה.

<שלמה מור יוסף: אני די מודאג מדיונים שכולם מסכימים כי אחר כך אין עם מי לריב כשזה לא מצליח.

<שלמה מור יוסף: אני מקווה שההסכמה הזאת תהייה אות לביצוע מהיר.

עדי קול: קודם כל אני מבטיחה לכם שאני אוכל לריב איתכם אם זה לא יבוצע.

עדי קול: אנחנו נמשיך לעקוב.

עדי קול: זה בעצם התפקיד שלנו.

עדי קול: וועדות כאלה עם הסכמה הן בפחות אצלנו.

עדי קול: אני מודה לכולם.

עדי קול: אני חושבת שזה צעד מאוד מאוד חשוב.

עדי קול: נכון שהצגנו שתי פניות, אבל הן מייצגות הרבה פניות שמגיעות גם למקומות אחרים וגם למוסד לביטוח לאומי עצמו.

עדי קול: אנחנו רוצים לקצר את הבירוקרטיה, את הקושי ואת ההתנהלות.

עדי קול: שוב, הרוח שאתם מרגישים מהמוסד לביטוח לאומי היא רוח חדשה שאנחנו מרגישים אותה בכל אחד מהדיונים שלנו, זו גישה שהולכת לקראת האזרח, לקבל אותו ולתת לו פתרונות ומענים.

עדי קול: שוב, אני מאוד מעריכה את זה.

עדי קול: בסוף תשמח לבוא לכאן כי אתה מקבל מחמאות.

עדי קול: אני מודה לכל המשתתפים.

עדי קול: אנחנו נמשיך בדיאלוג איך מקדמים את החקיקה הזאת.

עדי קול: תודה רבה.