הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 13, 2014-07-02 14:00

קארין אלהרר: אני רוצה להתחיל בדיון.

קארין אלהרר: היום יום רביעי, 2 ביולי 2014, אני מתכבדת לפתוח ישיבה נוספת.

קארין אלהרר: אנחנו נתחיל, כפי שהבטחנו בהצבעה על סעיפים בנוסח המתוקן.

קארין אלהרר: היום ההצבעה תהיה על סעיף 28.

קארין אלהרר: הנוסח עבר ביום חמישי, עד סעיף 28 כולל, ומחר בבוקר תהיה הצבעה על סעיפי ההמשך בנוסח - - -

<דנה נויפלד: אי אפשר - - -

קארין אלהרר: לא, כי אמרתי שאני אתן כמה ימים לכל נוסח.

קארין אלהרר: אם היינו מעבירים את זה כמקשה אחת זה היה מוצבע כמקשה אחת.

קארין אלהרר: גברתי היועצת המשפטית - - -

<אתי בנדלר: על סעיף 1 אנחנו מדלגים, כי זה סעיף ההגדרות.

<אתי בנדלר: סעיף 1, נאמר שנעבור עליו בסוף ונקרא אחד אחד.

<אתי בנדלר: על סעיפים 2 עד 6 היו הצבעות והן אושרו והגענו עכשיו לסעיף 7.

עיסאווי פריג': ומה עם ההסתייגויות שלי ב-2 עד 6?

<אתי בנדלר: מקום שאתה הגשת הסתייגות יש, מקום שלא הגשת הסתייגות, אין לנו.

עיסאווי פריג': אני הגשתי הסתייגות.

<אתי בנדלר: אני אומר לך למה הגשת, לסעיפים 4 ו-5.

עיסאווי פריג': הגשנו מ-2 עד 6 לשנות את השם תאגיד לרשות.

<אתי בנדלר: אנחנו רושמים את ההסתייגות הזאת פעם אחת, זה נקרא הסתייגות לנושא ואז בכל מקום שבו מופיעה המילה תאגיד השידור, ככל שההסתייגות הזו תתקבל המונח יוחלף לכל אורך החוק, כולל ההטיות וכו'.

עיסאווי פריג': ההסתייגות הזו רשומה אם כך?

<אתי בנדלר: היא רשומה.

<אתי בנדלר: לכן, גברתי, צריכים להתחיל בסעיף 7.

קארין אלהרר: אני רק מסבה את תשומת לב חברי הוועדה, לסעיף 7 הוגש נוסח חדש, הוא מונח לפניכם.

קארין אלהרר: הגיע היום נוסח חדש, שאני לא זוכרת אפילו אם הספקנו להעלות אותו לאתר הוועדה, הוא יעלה כנראה או היום או מחר לאתר הוועדה, אני מבקשת לדלג על הסעיף.

גלעד ארדן: אני רק אדגיש, לטובת חברי הוועדה והיתר, שבסעיף אין שינויים דרמטיים שמצמצמים משהו במטרות הגוף אלא רק מוסיפים, קרי יש לנו שפה שפותחת את נושא השידורים ומרחיבה אותו לאספקת תכנים באופן כללי, כדי שלא יגיד מאן דהו לגבי תכנים מקוונים שלא אמור או כן אמור.

גלעד ארדן: זה השינוי העיקרי בו.

<אתי בנדלר: יש בו, עד כמה שהצלחתי לעיין בו, היענות לחלק מההערות שהועלו כאן ואני חושבת שאחרי שחברי הכנסת יעיינו בנוסח החדש זה פשוט יוריד חלק מההצעות לתיקונים או הסתייגויות לאחר מכן.

גלעד ארדן: אין בעיה.

מיקי רוזנטל: אז מה אנחנו עושים עכשיו?

<אתי בנדלר: עוברים לסעיף 8.

<אתי בנדלר: סעיף 8 אושר.

עמרם מצנע: לא הבנתי, מה עם סעיף 7?

מיקי רוזנטל: אנחנו צריכים לקבל נוסח מעודכן.

עיסאווי פריג': זה הנוסח או יש נוסח אחר?

מיקי רוזנטל: נוסח מעודכן.

עיסאווי פריג': קארין, סעיף 7 זה הנוסח שהונח לפנינו או יש נוסח אחר?

קארין אלהרר: יש נוסח חדש.

קארין אלהרר: המשרד שמע את ההערות ורוצה להוסיף עוד דברים, הוא יובא לפניכם ואז נצביע.

גלעד ארדן: לא, הוא כבר הובא, אתם מעלים אותו לאתר הוועדה גם, נכון?

קארין אלהרר: לא, אבל לפניהם הוא לא הובא עדיין.

עמרם מצנע: זה מה שמתוקן פה?

עמרם מצנע: במה שניתן לנו עכשיו, או שזה דברים נוספים?

קארין אלהרר: בואו נעשה מהתחלה.

קארין אלהרר: סעיף 7 לא מוצבע היום.

קארין אלהרר: הנוסח של סעיף 7 יועבר לעיונם של חברי הוועדה בהקדם האפשרי.

קארין אלהרר: אז אנחנו לא מצביעים היום על סעיף 7.

עיסאווי פריג': אני הגשתי תוספות לסעיף 7 אז אני מבקש שדנה תיקח אותם, כי אם יש מקום להוסיף אותם אז לא נגיש אותם כהסתייגות.

עיסאווי פריג': איך לעשות את זה?

עיסאווי פריג': נתתי את זה לאתי.

קארין אלהרר: עיסאווי אומר שהוא הגיש בקשות לסעיף 7.

עיסאווי פריג': בסעיף 7 יש לי שתי תוספות שציינתי אותן, אז להעביר לדנה, במידה שהיא תחליט להוסיף את זה ואז הן לא יהיו הסתייגויות.

<אתי בנדלר: מההצעות החדשות?

<אתי בנדלר: אתה צריך לחכות.

קארין אלהרר: סעיף 8 כבר הוצבע, אנחנו עוברים לסעיף 9, שעדיין לא העברתם נוסח.

<דנה נויפלד: למה?

<דנה נויפלד: מעכשיו כל הנוסחים הועברו.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: אז אני מבקשת להקריא את סעיף 9 בנוסח החדש שלו.

גלעד ארדן: לא צריך להקריא את כולו מחדש, רק את השינוי שהיה בו.

גלעד ארדן: זה לא תנ"ך.

<דנה נויפלד: אפשר להציע הצעה?

קארין אלהרר: כן.

<דנה נויפלד: בגלל שהסעיפים כבר הוקראו, אז מספיק רק להציג את השינויים.

קארין אלהרר: בסדר.

<אתי בנדלר: זה אפשרי במקום שאין שינויים משמעותיים, שלא יתחילו 'במקום זה יבוא'.

<אתי בנדלר: כאן זה אפשרי.

<דנה נויפלד: אני אציג את התיקונים.

<דנה נויפלד: התיקונים שהוכנסו, התחלנו עם 9 חברים, הגענו ל-11 חברים.

<דנה נויפלד: למעשה מה שעשינו, בעקבות התיקונים בוועדה עשינו כמה דברים.

<דנה נויפלד: אחד, היו שני נציגי ציבור בעלי ניסיון בניהול כספים - - -

<אתי בנדלר: רגע, קודם כל תתחילי ברישא.

<אתי בנדלר: מה עם הנשים?

<אתי בנדלר: לפי הרישא.

עיסאווי פריג': לפי הרישא, שנדע.

קארין אלהרר: אמרנו שיהיה רוב - - -

<דנה נויפלד: יש חמש נשים במקום ארבע.

<אתי בנדלר: נכון, זאת אומרת לפחות חמש נשים מתוך 11.

קארין אלהרר: אני מבקשת שזה יהיה שש נשים לפחות.

<דנה נויפלד: בסדר.

<אתי בנדלר: רוב נשי.

גלעד ארדן: יש פה רוב נשי כופה בוועדה.

מיקי רוזנטל: כן, בוא נחליט גם שהמנכ"ל יהיה אישה.

קארין אלהרר: אפשר.

גלעד ארדן: איפה מרב מיכאלי?

גלעד ארדן: אפשר שהשידורים יפנו - - -

קארין אלהרר: אוקיי, בסדר, הבדיחה הובנה.

קארין אלהרר: אז אמרנו לפחות שש ואני גם - - -

מיקי רוזנטל: מתוכן אישה ערבייה אחת לפחות.

קארין אלהרר: לא יודעת אם אישה, אבל לפחות נציג ערבי.

עיסאווי פריג': אני איבדתי את הצפון.

עיסאווי פריג': אני רוצה להבין.

עיסאווי פריג': עכשיו זה תוקן ל-11.

עיסאווי פריג': לפחות חמש נשים, זה יהיה שש.

קארין אלהרר: כתוב 11.

עיסאווי פריג': בסדר, כתוב, ראיתי.

עיסאווי פריג': כתוב חמש, משנים את זה לשש.

עיסאווי פריג': עכשיו מה לגבי ההסתייגות שהגשתי?

גלעד ארדן: קיבלנו אותה, יהיה כתוב, עקרונית, לא צריך את הניסוח עכשיו, לפחות אחד מ-11 יהיה נציג מהמגזר הלא יהודי.

<אתי בנדלר: ברשותך, אדוני השר, המגזר הלא יהודי זה לא ביטוי שנהוג להשתמש בו בחקיקה.

<אתי בנדלר: אני נועצתי בנושא הזה עם הממונה - - -

גלעד ארדן: מה שתחליטי מקובל עליי.

גלעד ארדן: כל עוד המהות נותרת בעינה, שהיא תנסח ככל שהיא תמצא לנכון.

מיקי רוזנטל: חמישית מתושבי המדינה הזאת הם ערבים ולכן שיהיה נציג ערבי.

מיקי רוזנטל: גם השידורים מוגדרים בערבית.

עיסאווי פריג': אז השידור הלא עברי.

עיסאווי פריג': נשנה את זה.

מיקי רוזנטל: לא, לכן אני חושב שצריך נציג ערבי.

חמד עמאר: לא נכתוב נציג ערבי, נציג לפי החוק, בן מיעוטים, לרבות דרוזי וצ'רקסי.

חמד עמאר: אני לא יכול להוציא את הדרוזים והצ'רקסים.

מיקי רוזנטל: אין לי בעיה עם זה.

עיסאווי פריג': דנה, יש חוק של הייצוג ההולם.

<אתי בנדלר: אוקיי, נכון, זה ערבי, דרוזי וצ'רקסי.

<דנה נויפלד: חוק החברות הממשלתיות.

עיסאווי פריג': אני רוצה שיקבל ביטוי בסעיף 9, מה העניין?

<דנה נויפלד: אפשר לעשות את זה ככה.

עיסאווי פריג': מה העניין?

עיסאווי פריג': אני לא מבין, יש חוק.

<אתי בנדלר: שמה?

קארין אלהרר: ייצוג הולם ל - - -

גלעד ארדן: תשתדל לדבר גם איתי, אם זה בסדר מבחינתך.

עיסאווי פריג': לא, לא - - -

גלעד ארדן: כי לגבי המהות אלה החלטות שלי בסופו של דבר.

גלעד ארדן: כמו שהמהות אצלך שאתה מעלה היא החלטות שלך.

גלעד ארדן: האם אפשר לדבר אלייך, היועצת המשפטית?

גלעד ארדן: אני פונה אלייך, זה נושא שאת העלית, איך זה יהיה כתוב, איך זה לא יהיה כתוב.

גלעד ארדן: חוק החברות הממשלתיות, אני אמרתי כבר ואתם אישרתם זאת, שהוא חל על החוק הזה.

גלעד ארדן: כיוון שהוא חל יש ממילא חובת ייצוג הולם למגזר הערבי, או הלא יהודי, או איך שזה ייקרא.

גלעד ארדן: אינני יודע אם בחוק החברות הממשלתיות, אני מניח שכן, ערבי זה כולל גם מיעוטים אחרים, כמו דרוזים, בדואים ואחרים.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לעשות משהו שונה בחוק הזה ששולל את ה - - - כמו שציין חבר הכנסת חמד עמאר.

גלעד ארדן: למרות שזה מיותר להזכיר זאת, כיוון שזה ממילא חל, אני מוכן שזה ייאמר פה בצורה נוספת, איך אומרת היועצת?

גלעד ארדן: שלייקס על השלייקס, למרות שפה אין שום צורך בזה.

גלעד ארדן: אז ייאמר כאן ש-1 מה-11 יהיה נציג, איך שגברתי תכתוב, כמשמעותו בחוק החברות הממשלתיות.

<אתי בנדלר: אז כדי שלכולם יהיה ברור על מה מדובר, בחוק החברות הממשלתיות כתוב שימנו השרים, אני מדלגת על חלק מהסעיף, ככל הניתן בנסיבות העניין ולכן ההחלה של סעיף חוק החברות הממשלתיות זה רק ככל שניתן בנסיבות העניין, וכאן תהיה הוראה - - - כפי שאדוני קורא לזה, דירקטורים מקרב האוכלוסייה - - -

גלעד ארדן: לא בשביל להתווכח, אבל לא חושב שהייתה מחלוקת שניתן, אז 'הניתן' לא רלוונטי.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: דירקטורים מקרב האוכלוסייה הערבית, לעניין זה האוכלוסייה הערבית לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית.

עיסאווי פריג': בסדר, אז תכניסי אוכלוסייה ערבית, לרבות הדרוזית והצ'רקסית, אבל שיהיה כתוב בחוק ברור.

<דנה נויפלד: אפשר להמשיך?

<דנה נויפלד: אני מציגה רק את התוספות מאז הדיון האחרון, לא דברים שהיו בוועדה.

<דנה נויפלד: יש פסקה (8) ופסקה (9) בהן נעשו תיקונים בהמשך לדיוני הוועדה.

<דנה נויפלד: אחד זה שבמקום נציג ציבור אחד, בעל ניסיון משמעותי בתחום החינוך או בעל ניסיון בתחום השידור לילדים ולנוער, עכשיו יהיו שניים.

<דנה נויפלד: והתיקון הנוסף הוא שבמקום נציג ציבור בעל ניסיון משמעותי בתחום היצירה הטלוויזיונית או הקולנועית יהיו שני נציגים ואפשרות נוספת שאחד מהם יהיה בעל ניסיון משמעותי בתחום היצירה המוזיקלית.

מיקי רוזנטל: רק כדי להבין, זאת אומרת המכסה של היצירה המוזיקלית זה 'או בעל ניסיון ביצירה טלוויזיונית'?

<דנה נויפלד: או טלוויזיונית, או מוזיקלית.

<קריאה: אבל יכול להיות - - -

קארין אלהרר: לא, אתם התבלבלתם.

קארין אלהרר: זה שנכנסתם זה לא אומר שאתם יכולים לדבר.

קארין אלהרר: עכשיו זה רק לח"כים.

קארין אלהרר: יש פה התחייבות מפורשת לאנשי תוכן?

<דנה נויפלד: דיברנו על אנשי תוכן, אכן היה שינוי בעניין הזה.

<דנה נויפלד: היה למעלה, בפסקה (3) נציג ציבור בעל ניסיון משמעותי בתחום העיתונות הכתובה או המשודרת באתר אינטרנט חדשותי.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה להפנות את תשומת הלב, מאחר שיש נושאים שגברתי חשבה על אפשרות להעלות, ככל שתרצי, לחייב שבוועדות מסוימות הנציג של התוכן יהיה חבר בהן, ויש כאן רק נציג אחד כזה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שממילא - - -

<דנה נויפלד: למה, יצירה קולנועית או טלוויזיונית זה לא נציג תוכן?

<אתי בנדלר: אנחנו לא יודעים באיזה תחום.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת על מה מדובר כאן, איזה סוגי תפקידים יש בתחום הזה.

<אתי בנדלר: אני מניחה שהכוונה הייתה בעיקר על מי שמחויב לאתיקה עיתונאית, או לערכים עיתונאיים.

<אתי בנדלר: כי על זה בעצם דובר כאן.

<אתי בנדלר: יוצא שאם זה יהיה הנציג היחידי שאולי יענה לקריטריון הזה, יכולה להיות קצת בעיה אם הוא נעדר מסיבה כלשהי בכל מיני ועדות שגברתי רוצה שהוא יהיה חבר בהן.

מיקי רוזנטל: גברתי, התוספת הזאת, למיטב זיכרוני, אם זיכרוני לא מטעה אותי, נולדה כצורך לזה שייענו גם לצרכי המוזיקה וכו' וכו', אבל זה לא היה במקום איש תוכן טלוויזיוני, שחובה שהוא יהיה בוועדה.

מיקי רוזנטל: באופן תיאורטי יכול להיות מצב שיהיה איש קולנוע, שזה מבורך, ואיש מוזיקה, שזה מבורך, אבל לא יהיה אדם מתחום התוכן הטלוויזיוני.

מיקי רוזנטל: זה פשוט מגחך את החוק.

מיקי רוזנטל: לפיכך אני מציע לעשות תיקון בדבר הזה, כמו שדיברנו עליו כשנולד השינוי הזה.

מיקי רוזנטל: לא יכול להיות שלא יהיה נציג טלוויזיוני מובהק במועצה הזאת.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת רוזנטל, פסקה (3) לא עונה לדרישה הזאת, לטעמך?

<אתי בנדלר: סעיף 9(א)(3).

מיקי רוזנטל: 'נציג בעל ניסיון משמעותי בתחום העיתונות הכתובה - - -'.

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: יש שני תחומים שונים לחלוטין, נציג עיתונות חדשות זה נציג אחד ויש בו צורך ומובהקות, העניין של טלוויזיה, יצירת הטלוויזיה, כל תכניות הטלוויזיה, זה תחום שונה לחלוטין מתחום החדשות ושני האנשים האלה חייבים להיות במועצה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת נציגים של שני התחומים האלה חייבים להיות במועצה, זה לא יכול להיותש לא.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת חלק ניכר משידורי הערוץ החדש יוקדשו לחדשות גם ברדיו, גם באינטרנט.

מיקי רוזנטל: יש תאגיד חדשות שלם וצריך להיות נציג מועצה שמבטא את הידע החדשותיץ.

מיקי רוזנטל: זה תחום אחד.

מיקי רוזנטל: תחום הטלוויזיה ותכניות הטלוויזיה, הוא נוגע לעולם שלם שאיננו מתחום החדשות וחשוב מאוד שיהיה - - -

גלעד ארדן: יש לנו הצעה לפתרון, למרות שאני לא מסכים עם ההערה.

גלעד ארדן: עוד פעם, אני לא אתעקש על זה, אני פשוט קצת מתקשה - - - הרי הטענה תמיד היא שהשר, שזה סוג של מילת גנאי, לא צריך להתערב יותר מדי בשיקול הדעת וכמה שפחות, לכן כשמקימים ועדת איתור, ויש בה שופט ויש בה איש בכיר מתחום התקשורת ויש בה איש בכיר מתחום הכלכלה, היא אמורה להבין שעליה להפעיל שיקול דעת וליצור תמהיל של אנשים שירכיב את הידע המצרפי הנדרש כדי לנהל את הגוף הזה.

גלעד ארדן: ככל שאנחנו מתערבים פה בשיקול הדעת ותוחמים אותו ככה יהיה קשה יותר להביא את התוצאה הזו.

גלעד ארדן: אני גם לא חושב שזה נכון.

גלעד ארדן: בכל מקרה אני חושב שהפתרון למה שהעלה חבר הכנסת רוזנטל יכול להתקבל על ידי זה שבסוף סעיף קטן (9) יהיה כתוב 'ובלבד שהם מתחומים שונים'.

מיקי רוזנטל: אבל אז יכול להיווצר, אדוני השר, מצב שפה יש נציג של המוזיקה ונציג של הקולנוע - - -

גלעד ארדן: ושל הטלוויזיה.

מיקי רוזנטל: לא, אין נציג למשל של ה - - - אין בדירקטוריון אדם שתחום המומחיות שלו זה חדשות.

מיקי רוזנטל: אם הניסוח הזה.

גלעד ארדן: זה סעיף קטן (3).

מיקי רוזנטל: לא, אנחנו אומרים ככה, (3) מדבר על איש חדשות והסעיף הקודם אומר או קולנוע, או מוזיקה או שידורי טלוויזיה ואז יכול להיות מצב שאין נציג של שידורי טלוויזיה בתוך המועצה הזו.

מיקי רוזנטל: באופן תיאורטי.

מיקי רוזנטל: אני לא מבין למה ל - - -

גלעד ארדן: אז תוריד את הקולנוע.

מיקי רוזנטל: זה לא שייך לשר, אגב, כבוד השר.

מיקי רוזנטל: זה לא שייך לענייני השר, זה באמת מובן מאליו.

מיקי רוזנטל: מה שאני אומר הוא מתחום המובן מאליו, זה בכלל לא צריך להיאמר.

קארין אלהרר: אוקיי, חבר הכנסת רוזנטל, נוריד את הקולנועית.

עיסאווי פריג': אבל מאחר ושני נציגים אנחנו צריכים להוסיף, לפחות אחד מהם מכל תחום.

עיסאווי פריג': שלא יהיו שניים מוזיקאים או שני טלוויזיה.

קארין אלהרר: זה או-או.

<דנה נויפלד: זה או, זה ככה כתוב, משהו פסיק משהו או זה כאילו חלופות.

עיסאווי פריג': ולא יכולים להיות - - -

קארין אלהרר: לא.

<דנה נויפלד: לא, אפשר היה - - - רגע, באופן תיאורטי היה - - -

גלעד ארדן: לא משנה מה אפשר, אפשר זה בגלגול הבא.

עיסאווי פריג': אבל מה שכתוב זה שאחד מכל תחום.

קארין אלהרר: כן.

<אתי בנדלר: לא, אז אם אחד מכל אז צריכים לכתוב את זה.

גלעד ארדן: אין בעיה, אז יפוצל ותעשי אחד מתחום הטלוויזיה ואחד המוזיקה.

גלעד ארדן: אין בעיה.

<אתי בנדלר: 'אחד מהם'.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: המחיר הוא שאם יבוא במאי מפורסם שעשה את כל הסרטים הכי ידועים במדינה, אבל אף אחד מהם לא עלה לטלוויזיה ישירות דרכו, אלא בשידור משני, הוא לא יכול להיות מועמד כנציג ציבור.

גלעד ארדן: אם חושבים שהתוצאה הגיונית, בסדר.

גלעד ארדן: אני לא חושב שהיא הגיונית, אבל בסדר.

גלעד ארדן: זאת אומרת מישהו שיש לו ניסיון מוזיקלי כן יכול ומישהו שיש לו ניסיון קולנוע לא יכול להיות מועמד.

מיקי רוזנטל: אני לא התעקשתי על - - -

גלעד ארדן: מיקי, אני מזכיר עוד פעם, פה מדובר על מי יכול להיות מועמד.

גלעד ארדן: אתם בעצם מבקשים לשלול את שיקול הדעת - - -

עמרם מצנע: אז למה אתה מסכים לשינוי?

גלעד ארדן: כי אין לזה סוף.

גלעד ארדן: אי אפשר לרצות את כולם דרך חלוקה סוציאליסטית של המקומות.

גלעד ארדן: זה לא ייצוגי, אין פה ייצוגיות, יש כאן ועדת איתור שתפקידה להביא את הבסט אוף דה בסט - - -

מיקי רוזנטל: הכי טובים.

גלעד ארדן: ואם לא ייגשו מועמדים טובים מתחום המוזיקה, אבל ייגשו מועמדים טובים מתחום הקולנוע?

מיקי רוזנטל: אתה רוצה הצעה?

גלעד ארדן: לא, מיקי, אני רוצה להסביר משהו.

גלעד ארדן: אתם מתעלמים מהעובדה - - -

מיקי רוזנטל: במקום לצעוק תקשיב רגע ואז תראה ש - - -

גלעד ארדן: אני אקשיב, אבל אני רוצה להסביר משהו לפני כן.

גלעד ארדן: אתם מתעלמים מהעובדה, כי אני חווה את זה ואתם פחות, שהתעשייה בכלל של טלוויזיה בישראל היא לא תעשייה גדולה.

גלעד ארדן: מי שטוב בה הוא מעוניין להתפרנס ממנה, מי שמעוניין להתפרנס ממנה לא יכול להיות בדירקטוריון הזה.

גלעד ארדן: עכשיו תבין שבסוף המלאי או המצאי של אנשים שיכולים להיות פה מועמדים הוא מאוד מאוד מצומצם, לצערי.

גלעד ארדן: לכן כשאתה מגביל את שיקול הדעת של ועדת האיתור, בסוף אם יבוא מישהו שהוא לא הכי מקצועי אבל הוא מתחום איקס, בגלל שהוא מתחום איקס הוא יועדף על פני מישהו שהוא אולי וואו, אבל מתחום וואי.

גלעד ארדן: אני חושב שלא צריך לכבול את שיקול הדעת של ועדת האיתור.

עיסאווי פריג': קארין, אני מציע להשאיר את זה איך שהוא, רק לרשום שלפחות לא שניים מאותו תחום.

עיסאווי פריג': להשאיר את שלוש האפשרויות, הטלוויזיה, הקולנוע והמוזיקה ולפחות לא שניים מאותו תחום.

קארין אלהרר: זאת הייתה הכוונה.

גלעד ארדן: אז כיוונתי לדעת גדולים.

מיקי רוזנטל: אני רוצה להציע הצעה וגם תשובה לכבוד השר.

מיקי רוזנטל: אין קולנוען שאני מכיר במדינת ישראל שלא עשה גם טלוויזיה, כי קשה מאוד להתפרנס מקולנוע, לצערנו.

מיקי רוזנטל: זה אחת.

קארין אלהרר: אז מעולה, מיקי.

מיקי רוזנטל: לא, זה בתשובה לדברים שאמר מדם לבו השר.

מיקי רוזנטל: אחת.

מיקי רוזנטל: שתיים, לדעתי איש תוכן מתחום הטלוויזיה הכרחי, המוזיקה או הקולנוע יכול להיות או או, באמת אין שום בעיה.

קארין אלהרר: טוב, בסדר.

<אתי בנדלר: אז מה הוא עמק השווה?

קארין אלהרר: שני נציגים, טלוויזיה, קולנוע או מוזיקה, וצריך שלא יהיו שניים מאותו תחום.

<אתי בנדלר: אבל אז צריכים לשים לב שמה שאמר חבר הכנסת רוזנטל, שמי שעסק בקולנוע עסק גם בטלוויזיה וההיפך ואז - - -

<דנה נויפלד: אז לא נורא.

מיקי רוזנטל: יכול להיות פה מצב, סליחה, בדירקטוריון אתם רוצים שיהיה משפטן, זה חשוב, נכון, ומישהו עם ניסיון ניהולי זה חשוב, רק מישהו עם ניסיון טלוויזיוני, זה פחות חשוב.

קארין אלהרר: לא נכון, מיקי, יש פה - - -

מיקי רוזנטל: זה פשוט מגוחך, בדיחה.

עיסאווי פריג': אתי, להוסיף לפחות אחד מתחום היצירה הטלוויזיונית או הקולנועית.

עיסאווי פריג': בהמשך לסיפה.

קארין אלהרר: טוב, בסדר.

<אתי בנדלר: אני כתבתי, ובלבד שלא ימונו שני נציגים מאותו תחום.

<אתי בנדלר: זה מה שאתם אומרים.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: אפשר להצביע?

<אתי בנדלר: עוד דבר אחד לפני כן.

עיסאווי פריג': על מה?

עיסאווי פריג': על 9 יש לי הסתייגויות.

קארין אלהרר: רגע, אבל עוד לא הצבענו.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (א)(1)(ב), לגבי יושב ראש המועצה, וזו שאלה לאדוני השר, תפקיד ניהולי בתחום התקשורת.

<אתי בנדלר: במקום אחר אתה אמרת בארגון משמעותי, לגבי המנכ"ל, בתחום התקשורת, האם גם כאן הכוונה היא לארגון משמעותי בתחום התקשורת?

מיקי רוזנטל: עברנו לסעיף אחר?

קארין אלהרר: לא, אנחנו ב-9(1)(ב).

קארין אלהרר: יש לך הסתייגות?

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: ההסתייגות שלי אומרת שהוא חייב להיות - - -

<דנה נויפלד: זה לא המנכ"ל, זה היו"ר.

מיקי רוזנטל: אוקיי, אני חוזר בי.

קארין אלהרר: נגיע לזה.

קארין אלהרר: אז אנחנו על תפקיד ניהול בכיר משמעותי.

<אתי בנדלר: תפקיד ניהולי בכיר בארגון משמעותי.

קארין אלהרר: נכון, דיברנו.

קארין אלהרר: קודם הסתייגויות.

עיסאווי פריג': תגיש את זה.

<אתי בנדלר: אתה צריך להציג את ההסתייגויות שלך, אלא אם כן - - -

עיסאווי פריג': אני אציג אותן, אין בעיה.

עיסאווי פריג': ב-9(א)(1) כתוב 'תפקיד בכיר בתחום ניהול', תואר אקדמי, אני רוצה תואר אקדמי מוסמך.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה תואר שני?

עיסאווי פריג': כן.

מיקי רוזנטל: אני חושב שזו טעות.

גלעד ארדן: זה לא הסתייגויות, זה הצעות.

גלעד ארדן: הייתי מציע להסביר את ההבדל בין הצעות לבין הסתייגויות דיבור, שעליהן לא חייבים לקיים ממש את ה - - -

<אתי בנדלר: אני ציינתי את זה בדף ההסבר שנשלח לחברי הכנסת בהקשר הזה.

<אתי בנדלר: חבר כנסת שאינו מגיש הסתייגות כלשהי להצעת חוק יכול לבקש רשות דיבור.

<אתי בנדלר: במקרה הזה אני חושבת שאין סיכוי שחבר הכנסת פריג' לא יגיש הסתייגות כלשהי ולכן הנושא של רשות דיבור לא רלוונטי לגביו.

גלעד ארדן: לא התכוונתי פה לוועדה.

גלעד ארדן: התכוונתי למליאה.

גלעד ארדן: בסדר, לא חשוב.

גלעד ארדן: כשמישהו מגיש הסתייגויות שהוא לא באמת מתכוון שיתקיים פה דיון לגביהן, אלא כדי שיינתן לו זמן דיבור במליאה - - -

<אתי בנדלר: הסתייגויות דיבור, לא רשות דיבור.

גלעד ארדן: זה בדיוק מה שאמרתי, גברתי.

גלעד ארדן: אמרתי הסתייגויות דיבור.

<אתי בנדלר: הנקודה היא כזאת, השאלה אם באמת אתה רוצה פשוט לקבל זמן, זו הערה שאני פונה לכל חברי הכנסת.

<אתי בנדלר: מי שמטרת ההסתייגויות שלו היא לקבל זמן דיבור וכידוע בשל כל הסתייגות ניתן לקבל במליאה חמש דקות דיבור, אני מציעה שישאיר לנו את האפשרות להגיד 'אני רוצה עשר הסתייגויות', לא משנה, אנחנו כבר ננסח לו הסתייגויות שלא יפגעו באסתטיקה של החוק, גם אם היא תתקבל, הסתייגויות שבמקום ו' חיבור כותבים וכן וכיוצא באלה דברים ולא להתחיל באמת להציג ולדון בכל הסתייגות, בכל הצעה.

עיסאווי פריג': אני מבחינתי ההסתייגויות הן מהותיות.

<אתי בנדלר: הן מהותיות, מדובר בהסתייגויות מהותיות, אוקיי.

עיסאווי פריג': ואני אעלה את זה ותוסיפו, אני מבקש כאן בעל תואר אקדמי, אני מציע וחושב שתפקיד כזה צריך להיות בעל תואר אקדמי מוסמך לפחות.

מיקי רוזנטל: אתה מגביל את מספר האנשים.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פריג'?

קארין אלהרר: מי נגד?

<אתי בנדלר: ההסתייגות לא התקבלה.

<אתי בנדלר: בעד – מיעוט

<אתי בנדלר: ההסתייגות לא התקבלה.

<אתי בנדלר: ההצעה לא התקבלה.

<אתי בנדלר: היא תהפוך להסתייגות.

עיסאווי פריג': אני צריך להגיש לך את זה.

<אתי בנדלר: בסדר, עכשיו אתה לא צריך להגיש, היא נרשמה.

עיסאווי פריג': כתוב לי, זה בשם הסיעה.

<אתי בנדלר: בסדר גמור.

עיסאווי פריג': ב-9(1)(ב), תפקיד ניהולי בכיר בתחום התקשורת, אני מבקש להוסיף התקשורת המשודרת.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת פריג'?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: להצביע, אני לא רואה ידיים.

קארין אלהרר: תודה, נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא התקבלה.

עיסאווי פריג': 9(א)(6).

עיסאווי פריג': ההסתייגות שלי היא כך, מאחר שבסעיף (5) הניהול הכספי קיבל ביטוי אני לא חושב שבסעיף (6) אנחנו צריכים עוד מומחיות פיננסית נוספת כי לתאגיד ולרשות יש יועץ חשבונאי, יש רואה חשבון, יש אנשים מבחוץ שייתנו את הדעת.

עיסאווי פריג': אני מציע לבטל את זה ובמקום זה להכניס סעיף 'עיתונאי פעיל נציג הגוף היציג של העיתונאים'.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של עיסאווי?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא התקבלה.

גלעד ארדן: גברתי מצרפת את קולה גם?

קארין אלהרר: בוודאי.

עיסאווי פריג': בסעיף 9(א)(7) אני מציע למחוק, אני חושב שלא צריך נציג ציבור שהוא משפטן עם ניסיון בתחום ההסדרה, מאחר שלגוף כזה יש יועץ משפטי שאמור להיות פעיל ולתת את הדעת.

עיסאווי פריג': לא צריך, מניסיון עבר, לתת מצב שחבר מועצה הוא גם משפטן וחיצוני, משפטן ויתנהלו דברים לא - - - אני מציע למחוק ובמקום זה להכניס 'יוצר פעיל, נציג הגוף היציג של היוצרים'.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא התקבלה.

עיסאווי פריג': סעיף (9) תוקן.

עיסאווי פריג': זה יהיה חלק מה - - -

קארין אלהרר: מהנוסח.

עיסאווי פריג': אז אלה ההסתייגויות שלי לסעיף 9.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 9(א) כנוסח - - -

מיקי רוזנטל: אתם רוצים להשאיר את זה כך, או או או?

מיקי רוזנטל: במצב שבמועצה לא יהיה נציג מתחום הניסיון הטלוויזיוני.

מיקי רוזנטל: זאת המשמעות של ההצעה.

קארין אלהרר: אני לא מבינה למה.

מיקי רוזנטל: כתוב 'שני נציגי ציבור בעלי ניסיון משמעותי בתחום היצירה, או הטלוויזיונית, או הקולנועית או המוזיקאלית', יכול להיווצר מצב שיהיה נציג מהקולנוע, נציג מהמוזיקה ולא נציג מתחום היצירה הטלוויזיונית.

מיקי רוזנטל: לטעמי זה ממש מוזר.

מיקי רוזנטל: שאחד מהם לפחות הוא נציג מהתחום הטלוויזיוני והאחרים, יכול להיות או קולנוען או - - -

קארין אלהרר: אז נעשה כזה דבר - - -

גלעד ארדן: אני אגיד לך, זה קל.

גלעד ארדן: פשוט בסיפה צריך לרשום אחד מהם לפחות בתחום היצירה הטלוויזיונית.

מיקי רוזנטל: תודה, אדוני השר.

קארין אלהרר: אתה מוותר על ההסתייגות שלך?

מיקי רוזנטל: ודאי.

<אתי בנדלר: היא התקבלה.

עמרם מצנע: אבל אז יכול להיות מצב שלא יהיה מישהו מהמוזיקה.

עמרם מצנע: אז זו הסתייגות שלי.

קארין אלהרר: הסתייגות של חבר הכנסת מצנע.

עמרם מצנע: אני רוצה שבהרכב יהיה נציג ציבור בעל ניסיון משמעותי במוזיקה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מצנע?

קארין אלהרר: מי נגד?

יוני שטבון: יש בעיה מבחינת ההצעה, כיושב ראש וכשר?

יוני שטבון: יש בעיה עם הנוסח של מצנע?

יוני שטבון: אני שואל.

קארין אלהרר: לא, מצנע רוצה שבכל מקרה יהיה חבר מועצה שהוא מתחום המוזיקה.

קארין אלהרר: אי אפשר שני נציגים - - -

יוני שטבון: לא או, הוא לא רוצה או.

קארין אלהרר: הוא רוצה לחייב בתחום המוזיקה.

עמרם מצנע: ולא אכפת שזה לא יהיה בסעיף הזה.

קארין אלהרר: חבר נוסף.

עמרם מצנע: לא אמרתי חבר נוסף, יכול להיות שאפשר לקבל חלק מההסתייגויות - - -

מיקי רוזנטל: אני גם הייתי רוצה שיהיה מישהו מהמוזיקה, שלא יובן לא נכון.

מיקי רוזנטל: אבל בתעדוף אני חושב שלא יכול להיות שלא יהיה מישהו מהטלוויזיה.

גלעד ארדן: אין סיבה, אבל תן לוועדת האיתור להחליט מה התמהיל שהיא רוצה, כי המחיר של מה שאתם מבקשים זה להגדיל עוד ועוד.

עמרם מצנע: לא אמרנו להגדיל, אבל לשנות.

גלעד ארדן: עמרם, תראה, אתה ותיק ממני ומנוסה, אבל אפילו אני למדתי בפוליטיקה שכשרוצים למצוא לכולם מקום אז צריך להגדיל את המקום שיושבים בו, כי אחרת אין מקום.

גלעד ארדן: ועדת לנדס, ואני מקבל את זה לגמרי, המליצה לא על מודל של ייצוגיות, אלא על איזה שהוא תמהיל שמשאירים גם לשיקול דעת ועדת האיתור שהיא תבנה דירקטוריון מקצועי שבו יש את סך היכולות.

גלעד ארדן: אני יכול לפרוט לך את זה - - -

עמרם מצנע: לא, אני - - -

גלעד ארדן: עמרם, למה שלא יהיה מישהו עם ניסיון הפקתי, עריכתי, פזמונאי, ספרותי?

גלעד ארדן: כל אחד לחוד.

גלעד ארדן: נפרק את כל תחום התרבות לסך כל המקצועות שמרכיבים אותם ונגיד שבדירקטוריון יהיה כל אחד מהם.

עמרם מצנע: אבל שיניתם את הסעיף, נתתם פריוריטי לטלוויזיה ו - - -

גלעד ארדן: כי זה גוף טלוויזיה בסופו של דבר.

גלעד ארדן: מיקי באמת צודק.

עמרם מצנע: רשות השידור זה לא גוף טלוויזיה.

עמרם מצנע: רשות השידור כוללת - - -

גלעד ארדן: בשנים הקרובות הדבר המרכזי שהוא ה - - -

עמרם מצנע: אגב, אני בעד להוציא את הרדיו מהחוק.

קארין אלהרר: חבר הכנסת מצנע ואדוני השר - - -

גלעד ארדן: קודם כל נתנו מעמד גם לרדיו, אבל הדבר המרכזי שרוצים להרגיש בו שינוי זה הטלוויזיה.

עמרם מצנע: אני איתך בזה שלוועדת האיתור זה - - - אבל להשאיר את זה כמו שהיה.

עמרם מצנע: יש שלושה והם יבחרו מתוכם שניים.

גלעד ארדן: אבל יש היגיון במה שמיקי אמר שמכל 11 איש האלה אחד לפחות אני רוצה להיות בטוח שיש לו רקע בכיר בטלוויזיה.

גלעד ארדן: הוא הולך להיות בדירקטוריון של גוף - - -

עמרם מצנע: אמרת מקודם בשכנוע עמוק שבשביל זה יש ועדת איתור, שהיא תדאג שמתוך 11 יש לה מספיק שיקול דעת להציב בנקודות כאלה או אחרות את האנשים המתאימים, ולכן איש טלוויזיה יכול להיות גם בסעיף 8, גם בסעיף 3.

גלעד ארדן: ותאר לך שהוועדה מצאה אדם שהוא עורך בכיר בטלוויזיה וגם יש לו ניסיון במוזיקה, אז למה לחייב אותה לשים עוד אחד ממוזיקה?

עמרם מצנע: לא, לצורך העניין מוזיקה.

עמרם מצנע: תראה - - -

גלעד ארדן: בסדר, אבל אז אתה לא יכול להבטיח - - - הפתרון הוא או להגדיל ל-12, או למחוק את אחד מהמקצועות, כי אין אופציה - - -

עמרם מצנע: למחוק את קולנוע, כי קולנוע וטלוויזיה זה די זהה.

גלעד ארדן: אז תצביעו מה שאתם רוצים.

גלעד ארדן: אני לא מתערב בזה, מה שתחליטו מקובל עליי.

מיקי רוזנטל: זה שני עולמות, אגב, קולנוע וטלוויזיה.

עיסאווי פריג': למה להכניס גם איש מבפנים משפטן, אם יש יועץ משפטי?

עיסאווי פריג': אתה יכול להחליף את זה ב - - -

יוני שטבון: גברתי היושבת ראש, אני לא רוצה להוסיף אף נציג, אני רוצה להכניס מילים, שלדעתי יהיו מוסכמות על כולם, בסעיף (8), שני נציגי ציבור בעלי ניסיון משמעותי בתחום החינוך ומורשת ישראל, אם אפשר?

יוני שטבון: או בעל ניסיון בתחום השידורים לילדים ונוער.

יוני שטבון: בסעיף קטן (8)

<אתי בנדלר: במקום נציגים - - -

יוני שטבון: לא, לא לשנות את ההרכב ולא כלום, שני נציגי ציבור בעל ניסיון משמעותי בתחום החינוך ומורשת ישראל.

מיקי רוזנטל: אבל אנחנו בסעיף 9.

קארין אלהרר: 9(8) קטן.

יוני שטבון: יש למישהו בעיה עם זה?

יוני שטבון: לא צריכה להיות בעיה.

יוני שטבון: אני לא מבקש להגדיל את המועצה.

קארין אלהרר: אתה מגיש את זה כהסתייגות?

קארין אלהרר: לא הבנתי.

יוני שטבון: מבחינתי אם זה הנוהל.

יוני שטבון: אני לא רוצה - - -

קארין אלהרר: אדוני השר, זו הצעה שאתה מסכים לה?

גלעד ארדן: אני לא הבנתי את ההצעה.

קארין אלהרר: הוא רוצה להוסיף מורשת ישראל.

יוני שטבון: בסעיף (8) תחום החינוך ומורשת ישראל.

יוני שטבון: לא להוסיף נציגים אלא להגיד שחינוך - - -

<אתי בנדלר: יש, אגב, בפסקה הקודמת שני נציגי ציבור בעלי ניסיון משמעותי בתחום החינוך או בעלי ניסיון בתחום השידורים לילדים ולנוער.

<אתי בנדלר: זאת אומרת יש לך בתחום - - -

יוני שטבון: החינוך ומורשת ישראל.

<אתי בנדלר: אבל חינוך מופיע בפסקה הקודמת, זה מה שאני אומרת.

<אתי בנדלר: לאותה פסקה שיש שם חינוך?

יוני שטבון: כן, להכניס את המילים - - -

<אתי בנדלר: וּמורשת, או מורשת ישראל.

יוני שטבון: ומורשת ישראל.

גלעד ארדן: מורשת ישראל זה גם רפורמי.

יוני שטבון: חינוך ומורשת ישראל.

יוני שטבון: מורשת ישראל זה דבר רחב, אין סיבה שמישהו יתנגד לזה.

<אתי בנדלר: אני מתנצלת, פשוט יש שתי פסקאות שמסומנות ב-(8) ולכן חשבתי שאתה מדבר על - - -

קארין אלהרר: לגבי (8) הראשון.

יוני שטבון: בסדר?

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: אדוני השר, זו הצעה שמקובלת על אדוני?

גלעד ארדן: אני רוצה להבין - - -

קארין אלהרר: חבר הכנסת שטבון, אתה יכול לפרט שוב?

יוני שטבון: אני מסכים שלא צריך להגדיל את סך - - -

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: הוא מציע שהסעיף את חוזרת עליו, על החינוך, פשוט יתווסף לו - - -

יוני שטבון: חינוך ומורשת ישראל.

יוני שטבון: זה הסיפור.

גלעד ארדן: מה, בתחום החינוך או?

יוני שטבון: לא, חינוך ומורשת ישראל, זה משהו רחב, זהו.

גלעד ארדן: ואז זה אומר שאם בא איש חינוך שאין לו רקע במורשת ישראל, אז הוא לא יכול להיות שם.

קארין אלהרר: בדיוק?

יוני שטבון: בתחום השידורים לילדים ונוער, סך המרכיבים פה הם מאוד רחבים.

יוני שטבון: אני לא רואה בזה בעיה, אף אחד לא יפסול מישהו - - - רקע במורשת ישראל זה דבר שהוא מאוד כוללני, אני לא חושב שצריך להיות פה משהו לעומתי.

קארין אלהרר: אבל מה קורה אם מגיע חבר ועד שהוא לא יהודי?

יוני שטבון: אבל בחוק החברות הממשלתיות יש - - -

קארין אלהרר: לא, אבל אתה פוסל אותו על הרקע המקצועי.

קארין אלהרר: במקום שהמבחן יהיה מבחן מקצועי גרידא, אתה הופך את זה למבחן מקצועי פלוס ידיעת מורשת ישראל.

יוני שטבון: גם ילדים ונוער, את גם מתחמת משהו.

יוני שטבון: אני חושב שכמו שילדים ונוער זה תחום רחב, מורשת ישראל זה דבר רחב.

קארין אלהרר: אתה חושב שאדם לא מהמגזר היהודי יידע מורשת ישראל?

יוני שטבון: אבל יש פה עוד הרבה סעיפים.

יוני שטבון: אני לא שללתי פה, אני רוצה להכניס את הצד הפוזיטיבי, משהו חיובי, אני לא רוצה לשלול אף אחד.

קארין אלהרר: כן, חבר הכנסת כבל?

איתן כבל: יוני פשוט לא היה כשיצאנו ממצרים, כשעשינו את כל הדיונים.

איתן כבל: ואני אומר את זה במובן הזה שכל כך נזהרנו והיה דיון סביב העניין הזה והיו אחרים גם ממפלגתך וממפלגות אחרות ובסוף החלטנו לשים את זה, כי אם אתה פורץ את זה, לא בתוספת של בן אדם אלא של עוד הגדרה ועוד הגדרה ועוד הגדרה - - -

יוני שטבון: לא, אני אומר את זה בצד הפוזיטיבי.

פנינה תמנו: אני חייבת להצטרף לדבריו של חבר הכנסת שטבון, אני חייבת לומר שהמבחן אינו יכול להיות מבחן שהוא רק מקצועי.

קארין אלהרר: את לא חברת ועדה.

פנינה תמנו: אני לא חברת הוועדה, אבל אני חברת כנסת ויש לי זכות להביע את דבריי.

קארין אלהרר: לא, בסדר, חברת הכנסת פנינה, הכול בסדר.

פנינה תמנו: רק חשוב לי לומר, אם אנחנו ניקח את המגמה שקרתה בארצות הברית והתקנות הפדרליות שהעניקו התקדמות בתפיסה מבחינת מועצות הקשורות - - - גברתי היושבת ראש?

קארין אלהרר: כן, אני שומעת.

פנינה תמנו: אני אורחת, את יודעת, של פעם ב-, אז אבקש קשב, אם אפשר.

קארין אלהרר: קשב רב.

פנינה תמנו: ממך ומהשר.

פנינה תמנו: אני אומרת עוד הפעם, המבחן צריך להיות לא רק מבחן שהוא מקצועי.

פנינה תמנו: חשוב מאוד, ואני לא רואה שום סעיף שמביא לידי ביטוי את המגוון התרבותי במועצה ציבורית.

פנינה תמנו: חשוב לי לדעת, כפי שהיו במועצות הקודמות, שיש ביטוי לאנשים מהמגוון של המיעוטים שקיימים במדינת ישראל, כי זהו שידור ציבורי, אז שיהיה ייצוג כזה ולא נגביל אותו רק למבחנים המקצועיים.

פנינה תמנו: על כן אני מציעה שיהיה פה סעיף כלשהו שנותן ביטוי הולם ושלא נמצא את עצמנו עם בעלי מקצוע, שלא ייפגעו האשכנזים שבינינו, אבל כולם באים מחתך מסוים, או - - -

<קריאה: לא כולם.

פנינה תמנו: אני נורא מצטערת כי בסוף זה מביא את השידור עצמו, את איכות השידור, למקום מסוים וכך קורה גם בארצות הברית שעל ידי תקנות פדרליות ועל ידי תמרוצים, בוודאי ובוודאי בשידור ציבורי, נותנים ביטוי למגוון הקיים בחברה.

יוני שטבון: גברתי היושבת ראש, אני מכבד את מה שחברת הכנסת פנינה אמרה, רק לא קיבלתי תשובה לעניין ההצעה שלי.

יוני שטבון: אני מבקש לשים את זה כתוספת 'ומורשת ישראל', ואם חברים פה לא מעוניינים אז לשים את זה כהסתייגות מבחינתי.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: השאלה אם מקבלים את זה במסגרת ההצעה הממשלתית, או שמגישים הסתייגות.

קארין אלהרר: זו השאלה.

גלעד ארדן: קודם כל כפי שראיתי כאן, גם בקרב חברי הקואליציה, לא כל עמדה שלי היא עמדה שמתקבלת על ידי החברים.

איתן כבל: לדעתי אתה צריך לעשות בדק בית אצלך.

גלעד ארדן: אני יכול להגיד את עמדתי בעניין הזה, אבל זה גם עניין ערכי.

גלעד ארדן: בסעיף 7, שלא הצבענו עליו והבנתי שאנחנו לא מצביעים עליו היום, אני מזכיר עוד פעם ששידור ציבורי הוא גם מטפל בכשלי שוק והוא צריך לשדר בשפה הערבית ואנחנו נעגן בחקיקה ברדיו גם את השפות הרוסית והאמהרית כחובה, מה שלא היה עד עצם היום הזה, מאז שקם השידור הציבורי.

פנינה תמנו: וגם בערוץ 33 כמובן.

גלעד ארדן: לא בטוח שאנחנו נכניס בחוק באיזה אפיק בדיוק זה ישודר.

גלעד ארדן: הייתי שמח ל - - -

פנינה תמנו: שזה לא יצומצם לרדיו.

שמעון סולומון: אי אפשר גם לפגוע במה שהיה, שזה היה חשוב ביותר.

שמעון סולומון: אי אפשר לפגוע במה שפעל יפה עד היום.

גלעד ארדן: מה אי אפשר לפגוע במה שפעל יפה?

שמעון סולומון: בערוץ 33 היה גם שידור באמהרית, זה לא היה רק ברדיו.

<תמנה עורב: ובטלוויזיה.

קארין אלהרר: אתם לא פה, אתם לא מבינים את זה?

גלעד ארדן: טוב, כנראה שכל מה שלא יהיה בחוק הזה, שלא היה מעולם, אז יסתכלו רק על מה אין בו, חבל.

שמעון סולומון: לא, כבוד השר - - -

גלעד ארדן: כבוד חבר הכנסת אפשר היה לפנות אליי גם לפני היום, אבל בסדר, אין בעיה.

שמעון סולומון: אבל אפשר להגיד גם כאילו לא היה, אז לא נכנס.

שמעון סולומון: אני מדבר על מה שהיה ויצא.

שמעון סולומון: אין בעיה, נפנה באופן מסודר- - -

גלעד ארדן: מה היה?

פנינה תמנו: אנחנו סומכים עליך כמי שהייתה לו פעילות בעבר - - -

גלעד ארדן: מה היה?

שמעון סולומון: מה זה מה היה?

גלעד ארדן: אני שואל מה היה, אני לא יודע מה היה.

גלעד ארדן: ספר לי מה היה.

שמעון סולומון: בערוץ 33 - - -

גלעד ארדן: יש שידורים באמהרית?

פנינה תמנו: כן.

גלעד ארדן: כמה שעות ביום?

שמעון סולומון: חצי שעה כל שבוע במוצאי שבת.

גלעד ארדן: חצי שעה בשבוע במוצאי שבת?

גלעד ארדן: אוקיי.

פנינה תמנו: וזה לא מספיק, זה המעט שיש להם כדי להיות קשורים עם העולם החיצון.

גלעד ארדן: בסדר, הבנתי.

גלעד ארדן: אנחנו נכניס סעיף גם שיחייב בטלוויזיה גם שידורים בשפות שרווחות, בסדר?

פנינה תמנו: אנחנו מעריכים את זה.

גלעד ארדן: ונזכיר את הרוסית ואת האמהרית.

פנינה תמנו: רק לעניין השאלה שלי, לעניין הייצוג ההולם, שיהיה גם במועצה, שיביא באמת לקדמת הבמה - - -

גלעד ארדן: אפשר לקבוע פגישה איתך?

פנינה תמנו: בוודאי, השר.

גלעד ארדן: אנחנו באמצע סעיף והצבעה.

פנינה תמנו: על הסעיף הזה.

עיסאווי פריג': גברתי היושבת ראש, את יושבת ראש הוועדה, ועם כל הכבוד את צריכה לנהל אותה.

עיסאווי פריג': אז יש - - -

פנינה תמנו: חבר הכנסת פריג' - - -

עיסאווי פריג': עם כל הכבוד.

עיסאווי פריג': אני אומר את דעתי, מה לעשות.

עמרם מצנע: אפשר להצביע על זה.

חמד עמאר: מתי את צריכה לסיים את החוק?

חמד עמאר: בקצב הזה נסיים אותו בשנה הבאה.

קארין אלהרר: רק שנייה.

איתן כבל: אנחנו רוצים התייעצות סיעתית בעניין.

קארין אלהרר: אדוני מקבל את ההצעה, כן או לא?

גלעד ארדן: אני לא יודע, אני לא מכיר את המשמעויות של זה.

גלעד ארדן: כיוון שזה לא עלה בפנינו מעולם, לא בפני ועדת לנדס, לא בכל החודשים שזה נדון - - -

קארין אלהרר: אני רוצה להצביע על הסעיף, ברשותך.

גלעד ארדן: אני רק רוצה להעיר לגבי ההצעה של חבר הכנסת שטבון.

גלעד ארדן: מה שניסיתי להגיד, ואני מנסה לדבר כרגע על תוכן השידורים, שהנושא של מורשת ישראל הוא בהחלט בעיניי צריך להיות חלק מהשידורים.

גלעד ארדן: מורשת זה לא - - -

קארין אלהרר: זה בא לידי ביטוי בסעיף 7.

<דנה נויפלד: גם בתפקידים.

גלעד ארדן: לא, מורשת זה לאו דווקא אורתודוקסי וזה לאו דווקא רפורמי, זה לאו דווקא קונסרבטיבי, זה היסטוריה, זה תרבות, זה ערכים, זה דברים שליוו את העם היהודי לאורך כל ההיסטוריה שלו ואני חושב שהשידור המסחרי, אין ספק שהוא לא נותן מענה בתחום הזה.

גלעד ארדן: אני באופן עקרוני הייתי שמח אם היה בדירקטוריון מישהו עם רקע והבנה בזה, עוד פעם, גם אם הוא היה רפורמי, לא משנה.

יוני שטבון: זה לא משנה אם הוא יהודי או לא יהודי, מורשת ישראל זה כל העבר של מדינת ישראל.

קארין אלהרר: זה לא נראה לך קשור אם הוא יהודי או לא יהודי?

יוני שטבון: לי לא.

יוני שטבון: אני יכול להגיד את זה בצורה פוזיטיבית, באתי להגיד - - -

קארין אלהרר: כן?

קארין אלהרר: אני מתקשה ל - - -

גלעד ארדן: רקע והבנה בנושא הזה?

גלעד ארדן: לצערי הרב, בגלל מחדלי הממשלות לאורך כל הדורות, גם הנוכחית, מסתובבים בארץ הרבה מאוד אנשים שאין להם מושג במורשת ה - - -

קארין אלהרר: לא בקרב היהודים.

גלעד ארדן: נכון, בעיקר לא.

פנינה תמנו: אפשר שהוא יהיה אתיופי בעל ידע של מורשת - - -

עיסאווי פריג': כבוד השר, רק לגבי הערבים, אתה לא יכול להגיד את זה, הם לומדים הרבה על מורשת ישראל.

יוני שטבון: נכון.

חמד עמאר: הם לומדים יותר מהיהודים.

חמד עמאר: בבתי הספר מעבירים להם את זה יותר מהיהודים.

גלעד ארדן: אני לא יודע מה להגיד, שהוועדה תחליט עם לקבל או לא.

גלעד ארדן: יש לי קושי, אני חייב להגיד את זה לחברי הכנסת, באופן עקרוני מהיום ואילך, אם יעלו נושאים כאלה גדולים וחדשים מהרגע לרגע התשובה אוטומטית תהיה לא, כי אנחנו לא יכולים לעבוד בצורה הזו ואם חבר כנסת מתייחס ברצינות לנושא שלו, שיעביר לנו וליועצת המשפטית, וגם אליכם, הצעה לקראת הדיון, או לפחות ידבר איתנו.

גלעד ארדן: לא יכולים פתאום לשנות שמים וארץ, כי אז לעולם לא נסיים את הדיון בחוק הזה.

גלעד ארדן: כיוון שעמדתי האישית היא בעד, אבל אני מבין שזה בא רק כרגע, יצביעו חברי הוועדה, ירצה חבר הכנסת שטבון, אם זה לא יתקבל, יגיש הסתייגות למליאה ונגבש עמדה סופית עד אז.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מצביעה על סעיף 9.

<אתי בנדלר: רגע, יש את ההסתייגות של חבר הכנסת שטבון ויש את ההסתייגות של חבר הכנסת מצנע.

גלעד ארדן: הוא מציע 'או', או שהוא מציע עוד נציג?

גלעד ארדן: אם זה יהיה 'או' זה בסדר מבחינתך?

יוני שטבון: אני מבקש 'ו-'.

גלעד ארדן: מה זה 'ו'?

קארין אלהרר: גם וגם.

יוני שטבון: חינוך ומורשת יהודית.

גלעד ארדן: אבל זה אומר שיכול להיות שאיש חינוך רגיל - - - חינוך גם לא קשור דווקא ללא-יהודי, יכול להיות איש חינוך שהוא בתחום הגיאוגרפיה, בתחום האזרחות או - - -

יוני שטבון: אדוני השר, מה שאתה גם אמרת, בצדק, מורשת ישראל זה דבר מאוד רחב.

יוני שטבון: אני לא רואה שזה מצמצם שום דבר, חשוב לי שהנושא הזה בממד הפוזיטיבי בחינוך, שזה לא יהיה גיאוגרפיה, אלא כן יהיה מישהו עם חינוך בהקשר של השידור הציבורי, שזה מדובר על מורשת.

יוני שטבון: זה יכול להיות היסטוריה, זה יכול להיות הרבה דברים.

יוני שטבון: אני לא רואה שיש למישהו בעיה עם זה.

עמרם מצנע: תצביעו על הסעיף כפי שהוא.

קארין אלהרר: חבר הכנסת שטבון, אדוני השר, תראו, בעיקרון הוועדה צריכה להצביע על הנוסח שהממשלה מביאה.

קארין אלהרר: אין תיקונים כרגע, אנחנו נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת שטבון.

חמד עמאר: למה להביא את זה להסתייגות?

חמד עמאר: יש שני נציגים, נציג אחד לפחות יהיה בעל זה - - -

עמרם מצנע: לא, התשובה היא לא, אני לא מוכן לזה.

עמרם מצנע: איש חינוך צריך להיות איש חינוך.

קארין אלהרר: חברים, סליחה, חבר הכנסת שטבון, אתה רוצה שנצביע על ההסתייגות שלך?

יוני שטבון: כן.

קארין אלהרר: בבקשה.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שטבון?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: רגע, מי מצביע בכלל?

קארין אלהרר: יש פה הרבה ח"כים.

גלעד ארדן: אבל זה בסדר, רק הוא הצביע בעד.

יוני שטבון: ל'יש עתיד' יש פה שלושה נציגים.

יוני שטבון: בעד – 1

יוני שטבון: ההסתייגות לא אושרה.

<עידית חנוכה: ברשות היושבת ראש אני רק אגיד מי הרשאים להצביע, כי יש פה יותר - - - חבר הכנסת שמעון סולומון במקום חברת הכנסת רינה פרנקל, חבר הכנסת יוני שטבון במקום חברת הכנסת איילת שקד, חבר הכנסת מצנע במקום חבר הכנסת דוד צור ו - - -

מיקי רוזנטל: מיקי רוזנטל מצביע במקום חבר הכנסת איתן כבל, למרות נוכחותו, עד שהוא יכריז אחרת.

איתן כבל: אני לא מסוגל להצביע כשהוא נמצא פה.

יוני שטבון: גברתי היושבת ראש, אפשר לעשות הצבעה חוזרת להבין באמת מה התוצאה?

יוני שטבון: לא הבנתי מי בעד.

קארין אלהרר: רק אתה הצבעת בעד ההסתייגות שלך.

יוני שטבון: ונגד?

פנינה תמנו: האם אנחנו - - - כדי שאני לא אגיש הסתייגות על העניין של ה - - -?

קארין אלהרר: לא, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, אני חייבת להצביע על ההצעה כפי שהיא הובאה על ידי הממשלה.

קארין אלהרר: אפשר להגיש הסתייגות.

קארין אלהרר: אם השר יחליט שהוא מקבל אותה, תורידי את ההסתייגות.

פנינה תמנו: אוקיי, אז גם ההצבעה הזאת לא סוגרת את הגולל?

איתן כבל: אפשר לגייס את המליאה.

פנינה תמנו: מה, 120 חברי כנסת אתה רוצה שאני אגייס?

מיקי רוזנטל: כן.

מיקי רוזנטל: אני בטוח ש - - -

קארין אלהרר: חברת הכנסת תמנו-שטה, את רוצה להגיש הסתייגות?

פנינה תמנו: כרגע אני אקבל את עצתך החכמה, יושבת ראש הוועדה, אני אשב עם השר ואנחנו נכניס את התיקון הדרוש כדי לתת מגוון פוליטי.

<אתי בנדלר: גברתי, אחרי ההצבעה לא ניתן יהיה להכניס תיקון.

<אתי בנדלר: אלא אם כן יש בקשה לדיון מחדש שתתקבל.

קארין אלהרר: אז תגישי.

פנינה תמנו: אז אני אגיש רביזיה.

פנינה תמנו: אני מגישה רביזיה.

<אתי בנדלר: אי אפשר כרגע.

קארין אלהרר: על מה רביזיה?

פנינה תמנו: אחרי ההצבעה אני אגיש.

קארין אלהרר: אז את לא רוצה הסתייגות?

פנינה תמנו: לא, נגיש רביזיה אחרי ההצבעה.

קארין אלהרר: אפשר להצביע עכשיו על הסעיף?

<אתי בנדלר: רגע, אני מבקשת להפנות את תשומת הלב, לחבר הכנסת אזולאי הייתה הסתייגות, שהוא ביקש שלפחות נציג אחד יהיה מקרב האוכלוסייה הדתית.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת אלעזר שטרן ביקש נציג ציבור בעל ניסיון בתחום מורשת ישראל.

<אתי בנדלר: האם גברתי מאשרת לרשום להם הסתייגויות בלי דיון בעניין הזה, כיוון שהצעות דומות לא התקבלו?

קארין אלהרר: כן.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: אז עכשיו, אחרי שההסתייגויות נדחו ניתן להצביע על סעיף 9(א).

קארין אלהרר: יש עוד הסתייגויות?

<אתי בנדלר: לא על סעיף 9(א).

<אתי בנדלר: אני מבקשת להצביע עליו.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 9(א), בנוסח כפי שהוסכם עליו היום בוועדה.

קארין אלהרר: מי בעד? 6.

קארין אלהרר: מי נגד?

עיסאווי פריג': בנוסח הזה אני נגד.

קארין אלהרר: עיסאווי.

קארין אלהרר: בעד – 6

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: יוני הגיש הסתייגות מליאה?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר שלסעיפים קטנים (ב) ו-(ג) לא היו שינויים ואין הסתייגויות.

קארין אלהרר: עיסאווי, 9(ב) ו-(ג), יש הסתייגויות?

מיקי רוזנטל: על העניין של עבר פלילי וחיקוקים לפי דין.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 9(ב) ו-(ג) כנוסח ההצעה הממשלתית.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיפים אושרו.

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ד) שהוא כאן כרגע כסעיף קטן (ד) לסעיף 9, מאוד יכול להיות שהוא ימצא אכסניה אחרת.

<אתי בנדלר: על כל פנים הוא סעיף שמדבר על כך שכל מינוי להפסקת כהונה של חבר מועצה יפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של תאגיד השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: אני מציעה רק לתקן את זה באופן שייאמר שתאגיד השידור הציבורי יפרסם הודעה על וגו', כדי שיהיה ברור על מי חלה החובה.

קארין אלהרר: בהחלט.

מיקי רוזנטל: נכון, תיקון מצוין.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף קטן (ד) כנוסח ההצעה והתיקון של היועצת המשפטית.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: לגבי סעיף 10.

<דנה נויפלד: רגע.

גלעד ארדן: כלום, היא רוצה להגיד שלא נצביע, כי לא העברנו את ההגדרה מה זה פעילות פוליטית.

<אתי בנדלר: אמר השר, אין לי מה להוסיף.

גלעד ארדן: צודקת.

<אתי בנדלר: מדלגים על סעיף 10.

מיקי רוזנטל: בסדר, אין בעיה.

מיקי רוזנטל: השר רוצה?

מיקי רוזנטל: אתה רוצה למשוך?

גלעד ארדן: לא מושך, פשוט יש בינינו מחלוקת מה זה ההגדרה של פעילות פוליטית.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לפתוח את זה שוב לדיון, כתיבת טורים בעיני מי שדנים היא לא, אבל השאלה מה זה אומר, נגיד, אם מישהו ארגן הפגנות.

גלעד ארדן: לא יודע.

מיקי רוזנטל: אין לנו הגדרות אחרות בחוקים אחרים?

גלעד ארדן: לא.

עמרם מצנע: יש.

מיקי רוזנטל: אם אני מאשר את זה אני מצביע עכשיו נגד עצמי.

מיקי רוזנטל: אני לא יכול להיות חבר במועצה הזאת, כבר כמה שנים עברו?

מיקי רוזנטל: די, די, סתם.

מיקי רוזנטל: בדיחה אישית.

גלעד ארדן: נכון, בגלל זה צריך להגדיר את זה במדויק, כי זה סעיף עם הגבלה מאוד משמעותית.

מיקי רוזנטל: לכן אני אומר, כדאי ש - - -

גלעד ארדן: לא, זה לא כתוב, כתוב פעילות פוליטית, לא זיקה לשר.

גלעד ארדן: אנחנו נביא הצעה לסעיף ונקיים עליו דיון.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: ההבחנה בין זיקה לבין פעילות - - -

חמד עמאר: צריך להבדיל.

גלעד ארדן: אנחנו נבדיל, אנחנו נביא הצעה ונדון בה כאן.

קארין אלהרר: הדיון יתקיים כשיובא הסעיף.

קארין אלהרר: עזבו את זה עכשיו.

קארין אלהרר: לא דנים היום ב-10.

קארין אלהרר: סעיף 11.

קארין אלהרר: כן, היועצת המשפטית?

<אתי בנדלר: כן, סעיף 11 אושר כבר בישיבת הוועדה ב-18.6.

<אתי בנדלר: אני רק מפנה את תשומת הלב שדובר על מילוי מקום במקרה של נבצרות זמנית ארוכה, או במקרה של השעיה.

<אתי בנדלר: זה מפוזר בשני מקומות, לא כל כך ברור.

<אתי בנדלר: אנחנו נאחד את זה בסעיף אחד כדי שזה יהיה ברור.

<אתי בנדלר: סעיף 12.

<אתי בנדלר: יש נוסח חדש של ה - - -

עיסאווי פריג': מה עם סעיף 11?

קארין אלהרר: הצבענו עליו מזמן, בישיבה השלישית.

עיסאווי פריג': ואם יש הסתייגויות על זה?

קארין אלהרר: לא יודעת, הוא היה צריך להגיש אותן, לא?

<אתי בנדלר: עקרונית הוא היה צריך להגיש אותן.

<אתי בנדלר: אם גברתי מאשרת אני אכלול את ההסתייגויות האלה גם ללא דיון.

קארין אלהרר: תוותר על ההסתייגויות, עיסאווי.

עיסאווי פריג': בסדר גמור.

עיסאווי פריג': אין בעיה, אני אגיש אותן לצורך זמן דיבור.

<אתי בנדלר: אתה מבקש הסתייגויות דיבור?

גלעד ארדן: אז אתה לא צריך להגיש, היא תכתוב עבורך.

גלעד ארדן: ככה זה מקובל.

<אתי בנדלר: הסתייגויות דיבור על סעיף 11.

<אתי בנדלר: גברתי מאשרת?

קארין אלהרר: בסדר.

עיסאווי פריג': אני אקריא אותן ונצביע עליהן?

עיסאווי פריג': אין לי בעיה.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: אתה מתעקש שזה יהיה דווקא על סעיף 11, חבר הכנסת פריג'?

עיסאווי פריג': כן, על סעיף 11.

<אתי בנדלר: מדוע?

<אתי בנדלר: אם כל מה שאתה רוצה זה זמן דיבור במליאה.

עיסאווי פריג': כי אני רוצה להעלות אותן, כי אני חושב שיש דברים ש - - -

<דנה נויפלד: על סעיף 11, מינוי ממלא מקום?

<דנה נויפלד: זה מינוי ממלא מקום.

קארין אלהרר: למה זה כזה קריטי, עיסאווי?

עיסאווי פריג': טוב, אני מדלג.

עיסאווי פריג': הלאה.

קארין אלהרר: תודה.

<אתי בנדלר: הסתייגויות לסעיף 11 נמחקו.

<אתי בנדלר: לא היו.

קארין אלהרר: סעיף 12, דנה, את יכולה להסביר את השינויים?

<אתי בנדלר: איפה חבר הכנסת רוזנטל?

<אתי בנדלר: היו לו הצעות לסעיף הזה.

קארין אלהרר: מיקי, מחכים לך לסעיף הזה.

<דנה נויפלד: אני אדבר מהר.

<דנה נויפלד: הכנסנו את התיקונים בעקבות השינויים שהתבקשו בוועדה.

<דנה נויפלד: בפסקה (1) הבהרנו שמספר הערוצים ומספר הרשתות כפוף לסעיף 67, שזה הסעיף שמדבר על מספר הערוצים.

<דנה נויפלד: הורדנו וחידדנו בפסקה (2) שהפיקוח על ביצוע מדיניות צריך להיות תואם לתפקידים כאמור בסעיף 7, שהוועדה טרם הצביעה.

<דנה נויפלד: פסקה (3) חידדנו שהסמכות היא לאשר את לוחות השידורים של תאגיד השידור הציבורי בהתאם למרכיבי ההוצאה, שזה לפרט את שיעור ההשקעה בכל אחד מהתחומים שדובר בהם.

<דנה נויפלד: חידדנו בפסקה (6) שהדיון בהצעת התקציב יהיה רק לאחר שהמועצה נוכחה שהוא מאוזן, וחידדנו בפסקה 12 - - -

קארין אלהרר: בסעיף (6) ירד השר.

<דנה נויפלד: אישור השר הממונה ירד.

עמרם מצנע: איך זה יהיה מנוסח?

<אתי בנדלר: נראה לי, 'אישור שר האוצר'.

<דנה נויפלד: אישור רק של שר האוצר.

<דנה נויפלד: דיברנו על השר הממונה.

עמרם מצנע: אז יש לי הסתייגות על זה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להסביר.

<אתי בנדלר: בהתאם לחוק יסודות התקציב, גם אם החוק הזה ישתוק לחלוטין ולא יאמר שתאגיד השידור טעון אישור של שר האוצר, הרי שבהתאם לחוק יסודות התקציב תקציבה יהיה טעון אישור שר האוצר, לכן מה שמוסיפה פסקה זו זה בסך הכול את המועד להבאת התקציב לאישורו, כאמור.

<אתי בנדלר: יש לך מה להוסיף לנציגי האוצר על כך?

<אתי בנדלר: וגם את הגורם האחראי, מוסיפים לי, נכון.

קארין אלהרר: בסדר, אז הורדנו את שר התקשורת ונשאר שר האוצר.

עמרם מצנע: אני מבקש שתירשם הסתייגות.

עמרם מצנע: אני חושב שאין סיבה שיהיה פה איזה שהוא פתח להתערבות פוליטית.

עיסאווי פריג': אני מצטרף להסתייגות.

מיקי רוזנטל: גם אני מצטרף להסתייגות.

<אתי בנדלר: מצנע פלוס פריג' פלוס רוזנטל.

עיסאווי פריג': וכל הסתייגות שאני מכריז זה בשם הסיעה.

<אתי בנדלר: אוקיי.

עמרם מצנע: מה שאני מציע, להוריד את השרים בכלל.

<אתי בנדלר: אני מסבירה לאדוני - - -

עמרם מצנע: תפקיד המועצה לדון - - -

קארין אלהרר: אבל, מצנע, תקשיב, יש פה - - -

גלעד ארדן: אתם עוד לא הקשבתם אפילו להסבר.

עמרם מצנע: אני הבנתי בדיוק את ההסבר.

מיקי רוזנטל: אני מבקש לשמוע.

<אתי בנדלר: אם חברי הכנסת מבקשים למנוע אישור תקציב תאגיד השידור הציבורי על ידי שר האוצר, המחיקה כאן לא תעזור, מה שצריכים לכתוב זה להוסיף סעיף לחוק שאומר שעל אף הוראות סעיף כך וכך בחוק יסודות התקציב, תקציב התאגיד הציבורי לא יהיה טעון אישור של שר האוצר.

עמרם מצנע: אז אני בעד להוסיף.

מיקי רוזנטל: אנחנו הבנו את זה גם מקודם ועדיין ההסתייגות, שלי לפחות, בתוקף.

<אתי בנדלר: האם זה מה שאתם רוצים?

<אתי בנדלר: זה הוספת סעיף וייאמר שעל אף הוראות סעיף - - -

מיקי רוזנטל: נכון, ולפיכך אנחנו מבקשים שזה גם יירד מפה.

<יונתן רגב: בכל התאגידים הסטטוטוריים שמקבלים תקציב או מהמדינה או תקציבים ציבוריים כאלה או אחרים יש את הסעיף ששר האוצר מאשר את תקציבם.

<יונתן רגב: המטרה כאן היא לראות שהתקציב באמת משקף את ההוצאות הצפויות.

<יונתן רגב: אין כאן התערבות בתוכן, אין כאן התערבות על מה מוציאים.

<יונתן רגב: למשל כשאנחנו בוחנים אותו אנחנו בוחנים שסעיפי השכר מתוקצבים בדומה להוצאות שהיו בשנה שעברה, אין לנו כאן ביקורת על אם צריך יותר שכר, יותר עובדים.

<יונתן רגב: למשל, אם כל השנים האחרונות, תאגיד מסוים הוציא 10 שקלים על שכר והשנה הוא מתקצב שקל אחד, כנראה ברור שהתקציב שלו הוא לא סביר, לא הגיוני, ואחר כך הבעיות מגיעות למדינה בדברים האלה.

<יונתן רגב: זו הסיבה שאנחנו מאשרים את הדבר הזה.

<יונתן רגב: שוב, אני מדגיש, אין כאן התערבות, לא בתכנים, לא עם מי ההתקשרויות וכדומה.

גלעד ארדן: תן לי רק להוסיף עוד משפט.

גלעד ארדן: עמרם, זה לא הוא אומר.

גלעד ארדן: תנו לי להוסיף משפט.

גלעד ארדן: אני את עצמי הורדתי, אני מזכיר לכם.

גלעד ארדן: פשוט אני מתכוון להיות שר אוצר עד ש...

מיקי רוזנטל: אני לא רציתי להגיד את זה.

מיקי רוזנטל: זה שקוף.

גלעד ארדן: לא, אני את עצמי הורדתי, אני רק מזכיר לכם, תחשבו, כל אחד מכם גם עלול להיות בסוף שר אוצר.

גלעד ארדן: בשונה מכל הגופים במדינה, שאם האוצר למשל חושב באישור תקציב שהם לא מתנהלים נכון, או יש שם בעיות קשות, אז הוא יכול לפגוע להם בהעברת התקציב או לשחק בלוח הזמנים שלו וכו' וזה הכלי שלו לכאורה להשפעה שאתם יכולים להגיד שהיא עלולה לגרום לשר, פה אין את זה.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: כי יש סעיף נפרד שאומר יהא אשר יהא מה שהם יגלו שם, אין לזה קשר לאותם 150, שאני מקווה שעוד מעט יגדלו ל-200, בחוק.

גלעד ארדן: יש כאן סעיף חוק ראשי שאומר שדרך פקודת התעבורה וגביית אגרות הרכב בישראל מועברים כל שנה 200 מיליון.

גלעד ארדן: אין שיקול דעת למשרד האוצר מתי, לא הוא מעביר את הכסף, אין לו שום שיקול דעת לא על הזמן ולא על - - - כל מה שהסעיף הזה מאפשר זה בסך הכול סוג של בקרה למניעת שחיתויות, למניעת אי סדרים.

עמרם מצנע: מה המשמעות שהשר לא אישר?

עמרם מצנע: הוגש לו תקציב והוא לא אישר.

גלעד ארדן: תשאל אותו, אני עוד לא הייתי שר.

עמרם מצנע: אני שואל.

מיקי רוזנטל: אם אתה קורא את חוק מבקר המדינה לחברות הממשלתיות, אז אתה מבין ש - - - כאילו יש שם מהומה גדולה.

מיקי רוזנטל: סליחה, תמשיך רגע, תיכף אני אסביר את זה.

עמרם מצנע: אני שואל שאלה.

עמרם מצנע: כאן כתוב 'מובא לאישור השר', השר לא מאשר.

גלעד ארדן: לא, הוא שואל מה קורה אם השר לא מאשר.

עמרם מצנע: אז התקציב לא מאושר?

<יונתן רגב: השר לא מאשר, אל"ף, התקציב לא מאושר, הם אמורים להתנהל מתקציב של 1/12 עד ש - - -

מיקי רוזנטל: עד שהמועצה תאשר?

קארין אלהרר: רגע, מי ייתן את הדין אם - - -

<יונתן רגב: שוב, האוצר - - -

מיקי רוזנטל: רגע, אי אפשר לשמוע אותו.

פנינה תמנו: אי אפשר לשמוע אותו, כי לא נותנים לו להשלים משפט.

עמרם מצנע: הוא - - - כל החברות - - -

קארין אלהרר: אז אתה אומר לתקן עוול בעוול?

עמרם מצנע: יש פה רשות סטטוטורית.

קארין אלהרר: אי אפשר, זה כסף ציבורי

גלעד ארדן: קודם כל גם היום התקציב שלהם לא מאושר כבר כמה שנים.

מיקי רוזנטל: כן, אבל זה גוף שהוא רגיש במיוחד ולכן אנחנו היינו רוצים איזה שהוא מנגנון אחר.

מיקי רוזנטל: שהמדינה תפקח, אבל זה לא יהיה ב - - -

קארין אלהרר: אני רוצה להגיד משהו.

קארין אלהרר: אני הראשונה שבאתי ואמרתי, ואני זאת הייתי שרציתי להוציא את הפוליטיקה מהמקום הזה, בסדר?

קארין אלהרר: עכשיו אני באה ואומרת שיש פה עניין שבסך הכול השר צריך לוודא שאין התחייבויות עתידיות לשנה הקרובה שיכניסו את המקום הזה לאיזה שהוא גירעון תקציבי.

קארין אלהרר: בסוף, מיקי, אלה כספי ציבור - - -

מיקי רוזנטל: תראי, אם זה הסעיף היחידי, בואי נכתוב אותו - - -

קארין אלהרר: תן לי לסיים.

מיקי רוזנטל: ששר האוצר יוודא מה שאמרת ובא לציון גואל.

מיקי רוזנטל: אני חושב שגם חבר הכנסת מצנע יסכים, אם את אומרת אישור, אישור יכול להיות כל דבר.

קארין אלהרר: מה זה אישור?

קארין אלהרר: ביטלנו את סעיף 64, מיקי, שמדבר על הדרך שבה השר יכתיב על איך ייראה התקציב וכו'.

קארין אלהרר: לא נכנסים פה לרזולוציות האלה, רוצים רק לבוא ולראות שלא ייכנסו לאיזה שהוא גירעון תקציבי.

קארין אלהרר: אני הראשונה שרוצה לבטל את זה.

מיקי רוזנטל: כשיש כוונות טובות לא צריך גם חוק.

מיקי רוזנטל: לפי הסעיף הזה כרגע - - -

קארין אלהרר: אבל, מיקי, אני מסבירה לך שיש חוק נפרד, בלי קשר לזה.

<יונתן רגב: אני רוצה עוד שתי מילים, בבקשה.

קארין אלהרר: בבקשה.

<יונתן רגב: לאור כל המצב הקיים היום זה שמעבר לשר אוצר צריך גם אישור ממשלה ואישור כנסת.

<יונתן רגב: כלומר לעומת המצב היום הולכים ליממה הרבה הרבה הרבה פחות אגרסיבית של אישורים.

<יונתן רגב: מצד שני יש כאן כספי ציבור מאוד משמעותיים.

<יונתן רגב: כן צריכה להיות כאן שקיפות וכן צריכה להיות כאן הבקרה המינימלית.

<יונתן רגב: העולם של ההפרדה, בטח מהפוליטיקה וגם מהפקידות הממשלתית, הוא קריטי והוא עובר כאן כחוט השני בכל החוק הזה.

<יונתן רגב: יחד עם זאת עדיין צריכה להיות איזה שהיא בקרה.

<יונתן רגב: בסוף ראינו מקרים שבהם גופים מסוימים לא מתוקצבים כמו שצריך ואז מוסדות כאלה או אחרים מגיעים לסף קריסה ומגיעים למדינה עם הדבר הזה.

<יונתן רגב: צריך להגיד דוגמה נוספת.

<יונתן רגב: ות"ת, המועצה להשכלה גבוהה, שגם שם יש הפרדה מאוד ברורה בין המדינה והפוליטיקה לאקדמיה.

<יונתן רגב: גם שם את תקציב התאגיד עצמו מאשר באותה שיטה בדיוק שר האוצר.

<יונתן רגב: זה לא מביא להתערבות, זה לא פתח להתערבות.

<יונתן רגב: גם אם יש רצון להתערבות, עצם אישור התקציב לא מביא את זה, וכן חייב להיות איזה שהוא מקום של בקרה על התקציב הזה.

עמרם מצנע: האם מקובל עליכם שייכתב גם תוך כמה זמן השר צריך לאשר?

<יונתן רגב: כן.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת?

גלעד ארדן: מה, הוא חותמת גומי?

עמרם מצנע: הוא לא חותמת גומי.

גלעד ארדן: ואם התקציב רע, אז הוא חייב?

גלעד ארדן: גירעוני?

עמרם מצנע: לא.

עמרם מצנע: בהינתן - - - אתה מכיר את זה בעצמך, משרדי ממשלה כשנותנים סמכות לשר לאשר לפעמים זה נמשך שנים.

קארין אלהרר: אבל מה העניין?

קארין אלהרר: אני לא מבינה.

קארין אלהרר: השאלה היא ה - - -

גלעד ארדן: אבל אין לזה משמעות.

עיסאווי פריג': - - - של משרד האוצר רשות השידור.

עיסאווי פריג': זאת המציאות.

גלעד ארדן: המשמעות היא בקרתית, אין לזה משמעות דה פקטו.

עיסאווי פריג': אם אין משמעות תוריד את זה.

עיסאווי פריג': נוריד את זה.

<יונתן רגב: תראו, תקציב רשות השידור 2013 - - -

גלעד ארדן: נוריד את הסיפה.

גלעד ארדן: יש לכם סמכות לפי חוק - - -

<יונתן רגב: הסעיף הזה?

<יונתן רגב: הסעיף הזה לא מוריד, אתם כבר הורדתם - - -

עמרם מצנע: אז תורידו אותו.

<דנה נויפלד: זה אומר לגבי המועד, מתי - - -

<יונתן רגב: לא, זאת אומרת אם אני מוריד אותו מי הגורם האחראי?

<דנה נויפלד: זה אומר שהמועצה אחראית להגיש את הזה.

<יונתן רגב: אין לי בעיה.

<דנה נויפלד: מה כל כך נורא בזה?

<דנה נויפלד: מה כל כך נורא?

<דנה נויפלד: זה כסף ציבורי - - -

מיקי רוזנטל: אין בעיה, אנחנו רוצים פיקוח ציבורי, אנחנו חוששים - - -

<דנה נויפלד: אני שומעת מכם, איך זה התערבות?

מיקי רוזנטל: אנחנו חוששים שהשר באמצעות אי אישור התקציב יתקע את השידורים.

מיקי רוזנטל: מה זה לא ברור?

<דנה נויפלד: רגע, יוני, מתי בפעם האחרונה אושר תקציב רשות השידור?

<יונתן רגב: תקציב רשות השידור, לדעתי האחרון שאושר, אם אני לא טועה, בדיעבד, כלומר רוב הזמן ב-2012-13 לא אושר, 14' לא אושר - - -

גלעד ארדן: לא, זה מלמד על מצבה של רשות השידור, איך היא מתנהלת.

קארין אלהרר: סליחה, סליחה, סליחה, אני רוצה להסביר - - -

גלעד ארדן: אבל אתם לא רוצים שהשרים יוכלו להשפיע, אבל גם שהם לא יוכלו לבקר?

חמד עמאר: תגיד לי, ואם השר - - -

מיקי רוזנטל: גם אתה בצד - - - חשבתי שגם אתה בצד שלנו - - -

קארין אלהרר: סליחה, חמד, רוזנטל - - -

מיקי רוזנטל: - - - שהפוליטיקאים לא ישפיעו.

מיקי רוזנטל: אתה כל הזמן עומד על זה, למה בסעיף הזה זה לא ברור?

מיקי רוזנטל: אם השר - - - אתה אומר שזה טכני, אתם אומרים שמישהו חייב לפקח.

מיקי רוזנטל: אנחנו מסכימים שמישהו חייב לפקח, השאלה אם זה חייב להיות שר האוצר.

מיקי רוזנטל: זאת השאלה היחידה.

פנינה תמנו: מיקי, כי הרבה מאוד מכספי הציבור מאושרים על ידי שר האוצר.

פנינה תמנו: כספי ציבור.

מיקי רוזנטל: נו, אז מה?

פנינה תמנו: באמת?

פנינה תמנו: כספי ציבור.

פנינה תמנו: הוא שר האוצר, הוא מגן על הקופה הציבורית.

עיסאווי פריג': בואו נשאל את השאלה הנכונה, אם השר לא מאשר מה קורה?

עמרם מצנע: שאלתי.

קארין אלהרר: תקשיבו לי רגע.

קארין אלהרר: הסעיף הזה, אפשר היה להוריד אותו לולא העובדה שזה מחייב בימים, פשוט עניין פרוצדוראלי, שיש תקופה של 30 יום.

עמרם מצנע: אז את כותבת, קארין.

עמרם מצנע: הלוא הסעיף הזה דן בסמכויות המועצה, סמכותה לדון בהצעת התקציב, לאשרה לא יאוחר מ-30 יום לפני שנת התקציב.

קארין אלהרר: זה מקובל?

גלעד ארדן: ואם הם העבירו את זה רק שלושה חודשים אחרי שנת התקציב?

גלעד ארדן: כמו שהם עושים - - -

עמרם מצנע: אבל זה כתוב בלאו הכי בחוק, אז תורידו את זה מפה.

מיקי רוזנטל: כן, בדיוק.

מיקי רוזנטל: שתיים, תציע לנו מנגנון אחר.

מיקי רוזנטל: יש מנגנונים אחרים.

מיקי רוזנטל: לא כל דבר במדינה שר האוצר מפקח, יש גם מנגנונים נוספים, תציע מנגנון אחר.

<יונתן רגב: על כל התאגידים הציבוריים?

<יונתן רגב: כן, כולל, כמו שאמרתי, תאגיד של מל"ג.

<יונתן רגב: עם כל ההפרדות - - -

מיקי רוזנטל: למל"ג יש תקציב, פה אתם אומרים שאתם לא רוצים לגעת בתקציב.

<יונתן רגב: מה זאת אומרת?

מיקי רוזנטל: למל"ג יש תקציב - - -

<יונתן רגב: גם הרשות השנייה ודאי.

<יונתן רגב: תקציב התאגיד עצמו מאושר על ידי שר האוצר.

פנינה תמנו: תגידו, מה, רשות השידור הם שונים?

פנינה תמנו: נו באמת, שר האוצר אמור לאשר, מה לעשות?

מיקי רוזנטל: לא, הרי מה שקרה זה - - - מה קרה באגרה?

מיקי רוזנטל: באגרה הפוליטיקאים התערבו, היא ירדה, נתנו פטורים, תראה מה קרה בסוף.

קארין אלהרר: רק שנייה, סליחה.

קארין אלהרר: יוני, יש פה עניין של ה-30 יום?

<יונתן רגב: ה-30 יום הוא לא מה שאני מחפש, כי גם הוא מופיע בחוק יסודות התקציב.

קארין אלהרר: אז מה אתם מחפשים פה?

<יונתן רגב: הוא פשוט אומר מי הגורם האחראי מהגוף הזה להעביר את התקציב לאישור.

<יונתן רגב: האם זה המנכ"ל, האם זה המועצה - - -

קארין אלהרר: מה הבעיה?

<יונתן רגב: זה לא ה-30 יום.

קארין אלהרר: אז אני רוצה להציע את ההצעה הבאה, שלהגיד שבתוך 30 יום לאשר ולהעביר.

<יונתן רגב: ה-30 יום הוא לא מה שאני מחפש, כי גם הוא מופיע בחוק יסודות התקציב.

קארין אלהרר: בסדר, אז מה הבעיה להוריד את הסיפה?

<יונתן רגב: ה'לא יאוחר מ-30 יום'?

עמרם מצנע: תוריד את הסיפה, 'לאשרה', נקודה.

קארין אלהרר: רגע, מצנע.

קארין אלהרר: 'לאשרה לא יאוחר מ-30 יום לפני תום שנת הכספים'.

עמרם מצנע: כן.

עיסאווי פריג': נכון.

<יונתן רגב: ומי הגורם האחראי בגוף הזה להעביר את ה - - -

קארין אלהרר: זה ההתחלה, זה הרישא.

<יונתן רגב: לא, הרישא אומר שהיא זו שדנה ו - - -

עמרם מצנע: אבל אמרת שזה בלאו הכי מופיע.

קארין אלהרר: אני לא מבינה.

<יונתן רגב: הרישא אומר שהמועצה אחראית לדון על התקציב.

<יונתן רגב: זה ללא קשר לשר אוצר, ללא קשר לאף אחד, לאשר אותו כי זה - - - זה ללא קשר לעולם של האישורים אחר כך, היא צריכה לעשות.

<יונתן רגב: חוץ מזה הסעיף הזה מציין שהיא גם צריכה, אחרי שהיא דנה ואישרה, להעביר אותו לאישור שר אוצר, ככל התאגידים הסטטוטוריים שיש.

קארין אלהרר: ועכשיו אני חוזרת ושואלת, אתה אומר שמה שמטריד אותך זה ה-30 יום.

<יונתן רגב: להיפך.

קארין אלהרר: להיפך, אוקיי.

קארין אלהרר: אז מה שמטריד אותך זה שר האוצר?

קארין אלהרר: אבל לשר האוצר יש סמכות לפי סעיף 22 לחוק יסודות התקציב.

<יונתן רגב: אני שוב אגיד מה שמטריד אותי.

<יונתן רגב: בחוק יסודות התקציב מצוינים שני דברים, אל"ף, שהתאגידים האלה צריכים להגיש תקציב לאישור שר אוצר, ובי"ת, הנושא של ה-30 יום.

<יונתן רגב: פה החוק מתאר את האורגנים השונים בגוף החדש ומה תפקידם.

<יונתן רגב: אחד מהם צריך להיות זה שתפקידו להעביר את התקציב לאישור שר האוצר.

<יונתן רגב: זה הדבר היחיד שהוא מטרה מבחינתי של אזכור שר האוצר בסעיף הזה.

<יונתן רגב: זאת אומרת הסעיף הזה הוא לא לשם שר האוצר, המהות שלו היא ההתחלה, שהמועצה צריכה לדון כדי לאשר את התקציב, אבל גם היא זאת שאחראית להעביר, אחרי שהיא אישרה אותה לשר האוצר.

עיסאווי פריג': שמענו אותך.

עיסאווי פריג': תעמידי להצבעה וזהו.

עיסאווי פריג': יסובב אותנו עם המלל וזה.

עיסאווי פריג': חאלס.

פנינה תמנו: שאלה וגם הצעה, יותר נכון.

פנינה תמנו: מדוע לא לשים שלייקס, לאחר שזה מוגש לשר האוצר ויש לו את האיקס זמן כדי לאשר את התקציב, במידה שלא אישר, שהוא יצטרך אולי להעביר, לא נימוקים, כי אף אחד מהשרים לא אוהב לנמק את עצמו בפני שר אחר, אבל את הסיבות לאי אישור התקציב, גם למועצה וגם לשר התקשורת.

פנינה תמנו: שיהיה שם איזון.

קארין אלהרר: פנינה, זה רק יחזק את ההתערבות.

קארין אלהרר: אני לא רוצה את זה.

פנינה תמנו: יחזק את ההתערבות?

פנינה תמנו: להיפך.

קארין אלהרר: תקשיבו רגע.

קארין אלהרר: יוני, אפשר שזה יהיה רק אישור שר האוצר?

קארין אלהרר: הרי אתם מסבירים שהאישור שלו צריך להיות רק כדי שלא תהיה חריגה, נכון?

<יונתן רגב: שום חריגה, שהוא מתוכנן בצורה סבירה.

<יונתן רגב: זה המהות של האישור.

קארין אלהרר: יפה, אז אפשר להגיד רק לצרכים הספציפיים?

קארין אלהרר: למה לא?

<יונתן רגב: מה זאת אומרת?

<יונתן רגב: זה אומר שבמקום להוריד את הסעיף בהמשך, צריך להכניס אותו ולפרט את כל הדברים שאתם רוצים לתת את הסמכות לשר האוצר.

קארין אלהרר: תראה, החשש - - -

עיסאווי פריג': מה אתה צריך את סמכות לשר האוצר?

קארין אלהרר: עיסאווי, תודה.

קארין אלהרר: עיסאווי, אני יודעת לדבר.

קארין אלהרר: החשש שמובע כאן הוא חשש שהוא לא בתיאוריה בלבד.

קארין אלהרר: זה שדרך האישור הזה שר האוצר או מי מטעמו יכתיב איזה שהיא התערבות בתוך השידור הציבורי.

קארין אלהרר: הוא חשש מובן.

קארין אלהרר: עכשיו רוצים בעצם להבהיר שמדובר פה באיזה שהיא פעולה טכנית להגדרתכם, שאתם רק רוצים לדעת האם יש חריגה תקציבית, אין חריגה תקציבית, כדי שלא יתבזבזו לריק כספי ציבור.

קארין אלהרר: נכון?

קארין אלהרר: זו הכוונה?

<יונתן רגב: אני אגיד למה אני חושב, בשונה ממך, שזה לא - - - את אמרת שאפילו לא תהיה אפשרות תיאורטית של התערבות.

<יונתן רגב: לדעתי גם היום החוק בנוי שלא ניתן, מהסיבה הפשוטה, כמו היום, שיש שלושה גורמים שאמורים לאשר ועדיין הוא לא מאושר ועדיין אין סמכות לא להעביר את התקציב ושום דבר.

<יונתן רגב: כלומר מהבחינה הזאת הגוף היום ממשיך, למרות שלא אושר לו התקציב.

<יונתן רגב: דרך אגב לא על ידי שר האוצר, אפילו על ידי המוסדות שלו עצמו לא אושר עדיין התקציב לשנת 2014.

עמרם מצנע: זה תקנה.

גלעד ארדן: אתם סותרים את עצמכם, אתם לא מצליחים להבין את זה.

גלעד ארדן: אתם רוצים שהשידור יהיה עצמאי, אתם רוצים ששרים לא יוכלו להתערב בו ולהשפיע על תכניו.

גלעד ארדן: אז מצד אחד העצמאות הזו מחייבת שגם אם הוא עושה משהו רע, הרי רע זה סובייקטיבי, אז שלא השר הממונה יגיד להם 'עכשיו בגלל זה תעשו איקס או וואי', מצד שני אתם צריכים לדרוש שהגוף הזה יהיה שקוף.

גלעד ארדן: חלק מעניין השקיפות ויכולת הבקרה זה שהוא צריך להציג את התקציב שלו לאישור משרד האוצר - - -

<קריאה: הוא מבוקר.

גלעד ארדן: איך הוא מבוקר?

גלעד ארדן: הוא לא מבוקר.

גלעד ארדן: הכסף שלו מגיע אליו עצמאית בלי שום - - -

עמרם מצנע: הוא לא גוף מבוקר על ידי מבקר המדינה?

גלעד ארדן: ואם מבקר המדינה באותה שנה, אין לו זמן לעשות ביקורת - - -

עמרם מצנע: לא, אמרת שהוא לא מבוקר.

עמרם מצנע: אני אומר שהוא גוף מבוקר.

גלעד ארדן: לא אמרתי שהוא לא מבוקר.

עמרם מצנע: הוא לא מבוקר תקציבית אולי.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: אין יכולת להטיל עליו סנקציות.

עמרם מצנע: גלעד, יש פה משהו עקרוני, כי בלאו הכי, אומר גם יוני, בחוק התקציב זה מופיע, בין אם נכתוב את זה או לא נכתוב את זה.

עמרם מצנע: אז אני חושב שעדיף בחוק שזה לא יהיה כתוב.

עמרם מצנע: זה מקטין במידה - - -

פנינה תמנו: אבל אם זה בלאו הכי אז למה לשחק את משחק הילדים הזה?

גלעד ארדן: אני מסכים.

גלעד ארדן: יוני, אם יש לכם ממילא בחוק יסודות התקציב, תמחקו פשוט את הסעיף מכאן.

עמרם מצנע: נכון.

קארין אלהרר: מה שהוא רוצה לדעת זה מי מעביר לו את זה, מהמנכ"ל.

קארין אלהרר: הסמכות לאשר נתונה בחוק יסודות התקציב, הוא רוצה בעצם סעיף שאומר לו איזה אורגן בתאגיד מעביר לו לאישור את התקציב.

קארין אלהרר: זה המהות של הסעיף.

קארין אלהרר: זה טכני לחלוטין, אבל - - -

איתן כבל: זה לא טכני, סליחה.

איתן כבל: אני לא רואה את זה טכני, אדוני השר, ואני מצטער מאוד.

איתן כבל: לא אתה תהיה כאן כדי לעשות את זה ובוודאי לא שר האוצר הנוכחי ואף אחד מאיתנו לא יודע מי יעסוק בזה, בכל הכבוד.

איתן כבל: אנחנו רוצים שתהיה פה הנחיה שהיא מהיום והלאה, שבכלל שר אוצר, בסוף, גם אם הכול שקוף והכול והכול והכול, והוא אמור להיות סוג של חותמת בסוף הדרך, זו בעיה.

איתן כבל: אני אומר את זה, זו בעיה, זו פרימה של החוק.

איתן כבל: זאת אומרת הכוונה האמיתית של הרצון שלנו להוליך את המהלך זו פרימה של החוק וזה כתוב באופן שאיננו משתמע לשתי פנים.

איתן כבל: אינני יודע מי יהיה השר, מישהו מאיתנו יודע מי יהיה השר?

איתן כבל: אף אחד לא יודע, ואני יכול לתת לך כבר שמות עכשיו שיעשו פה 'תסתסח' לאנשים.

עיסאווי פריג': אני חושב, קארין, בקטע הזה של ה-(6), כשאני קורא לעומק, בתיקון המוצע אתם מחקתם את המילה 'מאוזן' - - -

<דנה נויפלד: לא, הזזנו אותה פשוט.

עיסאווי פריג': בסדר, תני לי להגיד למה אני מתכוון.

עיסאווי פריג': מחקתם את המילה 'המאוזן' והחלפתם אותה - - -

גלעד ארדן: אבל לא מחקנו.

גלעד ארדן: הזזנו אותה משפט אחד קדימה.

עיסאווי פריג': הזזתם אותה בצורה 'ולאחר שנכחה כי התקציב המוצע מאוזן'.

<דנה נויפלד: נכון, שלא תאשר משהו לא מאוזן.

קארין אלהרר: עיסאווי, בוא נגיד - - -

עיסאווי פריג': אני עוד לא גמרתי.

קארין אלהרר: אני מקצרת תהליכים.

קארין אלהרר: אתה לא רוצה להישאר פה עד 1 בלילה, רק 12.

קארין אלהרר: מה שאני מציעה, אני אומרת ביושר, הזכות של שר האוצר, הזכות במרכאות, היא מוקנית לו, זה לא בחוק הזה, אז אני חושבת שאין לזה שום משמעות ואני מציעה ל - - -

איתן כבל: לא, אני מצטער מאוד.

איתן כבל: סליחה שאני אומר את זה לך שוב - - -

עמרם מצנע: לא, היא מציעה להוריד.

קארין אלהרר: להוריד את זה כאן, בסדר?

חמד עמאר: להוריד את כל הסעיף?

עמרם מצנע: לא, לסיים אותה ב'לאשרה'.

<אתי בנדלר: 'ולאחר שנוכחה כי התקציב הוא מאוזן'.

<אתי בנדלר: אחרי המילה 'מאוזן'.

עמרם מצנע: לא, 'לאשרה'.

<אתי בנדלר: לא, המועצה צריכה לראות שהתקציב שהגיש לה המנכ"ל הוא מאוזן.

עמרם מצנע: ולאשר אותה.

קארין אלהרר: בסדר, 'ולאשרה', נקודה.

<אתי בנדלר: כן, כתוב 'לאשרה לאחר ש - - -

איתן כבל: וממילא בחוק התקציבים - --

קארין אלהרר: בדיוק.

גלעד ארדן: מה, היא חותמת גומי?

גלעד ארדן: אם היא רוצה היא תאשר, אם היא לא רוצה היא לא תאשר.

עמרם מצנע: ודאי.

קארין אלהרר: המועצה?

קארין אלהרר: כמובן, ברצותה תאשר וברצותה לא - - -

עמרם מצנע: לדון בהצעה.

קארין אלהרר: לדון ולאשר.

גלעד ארדן: אז למה כתוב 'ולאחר ש - - -', ואם הוא מאוזן, אבל היא חושבת שהוא גרוע מאוד בסדר העדיפויות?

עמרם מצנע: אז היא לא תאשר.

קארין אלהרר: אז היא לא תאשר, גלעד.

גלעד ארדן: אבל כאילו לפי איך שאתם מנסחים הבחינה היחידה שלה זה שהוא מאוזן.

גלעד ארדן: זה לא הבחינה היחידה שלה.

עמרם מצנע: היא דנה בהצעת התקציב מולה.

גלעד ארדן: אני קורא מה כתוב, 'לדון בהצעת התקציב ולאחר שנוכחה כי הוא מאוזן לאשרה'.

גלעד ארדן: ואם הוא מאוזן אבל הוא רע מאוד והוא - - -

עמרם מצנע: אז היא לא מאשרת.

קארין אלהרר: הוא צודק.

<אתי בנדלר: ובלבד שנוכחה - - -

פנינה תמנו: מאוזן ומשקף את האינטרס הציבורי.

קארין אלהרר: גלעד, 'ובלבד שנוכחה', זה תנאי - - -

עמרם מצנע: אתה יודע מה?

עמרם מצנע: תכתוב 'לאחר שנוכחה כי הוא ראוי ומאוזן'.

גלעד ארדן: לא, אל תכניסו לה שום שיקול דעת מצומצם.

<אתי בנדלר: נוריד גם את המילים 'לא יאוחר מ-30 ימים לפני תום שנת התקציב'?

איתן כבל: גברתי היועצת המשפטית, אני רוצה להבין.

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, אני חושבת שיש פה הערה מאוד חשובה, אולי צריך שמעבר למאוזן להכניס שבסופו של דבר התקציב משקף את ה - - -

קארין אלהרר: כתבנו, פנינה, 'ובלבד'.

איתן כבל: שנייה, השאלה היא אם התוספת של המאוזן, אדוני השר, היא גורעת?

גלעד ארדן: לא, דווקא זה אומר שיש לה שיקול דעת אם לאשר או לא.

גלעד ארדן: דבר אחד, אין לה שיקול דעת, הוא חייב להיות מאוזן.

קארין אלהרר: בדיוק, הוא חייב להיות מאוזן, זה תנאי מקדמי.

<אתי בנדלר: זו המשמעות של המילה 'ובלבד שנוכחה'.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לשאול, להוסיף את ה-30 ימים?

קארין אלהרר: בוודאי.

<אתי בנדלר: זה לא יאוחר.

<אתי בנדלר: זאת אומרת מה שיימחק רק המילים 'ולהביאה לאישור השר ושר האוצר'.

קארין אלהרר: ובא לציון גואל.

עיסאווי פריג': תקריאי את הנוסח החדש.

<אתי בנדלר: (מקריאה): "לדון בהצעת התקציב השנתי של תאגיד השידור הציבורי שהכין המנהל הכללי לפי סעיף 41(2) ולאשרה, ובלבד שנוכחה כי הוא תקציב מאוזן".

<אתי בנדלר: "האישור יהיה לא יאוחר", כמובן שינויי נוסח אחר כך, "מ-30 ימים לפני תום שנת התקציב".

קארין אלהרר: מעולה.

קארין אלהרר: יש עוד הערות?

<אתי בנדלר: לפסקה (6), או את שואלת בכלל?

קארין אלהרר: דנה, יש לך עוד משהו שאת רוצה להעיר?

<אתי בנדלר: רגע, באופן כללי לכל הסעיף גברתי שואלת?

קארין אלהרר: כן, לכל הסעיף.

<אתי בנדלר: אני מזכירה לך שאת שקלת את השאלה אם לחייב אותם - - -

קארין אלהרר: כן, לגבי סעיף קטן (12), לקבוע נהלים בדבר השתתפות של חבר המועצה או של המנהל הכללי בשידורים כאמור.

קארין אלהרר: אני הייתי מציעה, כיוון שאנחנו לא רוצים עסקונה בתוך המקום, לא לאשר השתתפות, לא של חברי מועצה ולא של המנכ"ל, בשידורים.

איתן כבל: אני מסכים איתך בעניין הזה, הם באו כדי לייצר מערכת - - -

קארין אלהרר: להוריד את (12).

<דנה נויפלד: הבעיה היא לא פה.

<דנה נויפלד: אם את רוצה להוריד, זה פשוט קובע - - - בסעיפים אחרים זה קובע את הרשות לעשות את זה ואז קובעים נהלים.

<דנה נויפלד: אם את מורידה את הנהלים, לא ניתן לעשות את זה בלי ה - - -

<אתי בנדלר: אני מזכירה שלגבי המנכ"ל, עדיין לא הייתה הצבעה, למיטב זיכרוני, אבל הייתה הבנה שבאופן חריג בתחום ניהול התאגיד בלבד יהיה מותר לו להשתתף.

<אתי בנדלר: וגם לנושא הזה ראוי אולי להסמיך את המועצה - - -

עיסאווי פריג': אני חולק על זה.

עיסאווי פריג': אם מאפשרים מעת לעת למנכ"ל צריך לאפשר ל - - -

<אתי בנדלר: לא מעת לעת, באופן חריג ובנושא אחד בלבד.

<אתי בנדלר: זו הייתה הדוגמה שאמרו שנניח שיש שביתה, או אינני יודעת מה, איזה שהוא נושא בתחום ניהול התאגיד, שיהיה מותר לו להתראיין, להסביר מה הנושא.

<אתי בנדלר: לא מדובר על תחום מקצועי אחר, אלא רק על נושא תפקידו, לעניין תפקידו כמנכ"ל.

<אתי בנדלר: בנושא הזה מאפשרים לו באופן חריג ל - - -

עיסאווי פריג': איך זה יקבל ביטוי בחוק ובחקיקה?

<אתי בנדלר: זה בסעיף שכבר דובר כשדיברנו על המנכ"ל.

<אתי בנדלר: לגבי חבר המועצה, השאלה אם תאפשרו בכלל.

<אתי בנדלר: אם לא תאפשרו להם להתראיין לחלוטין, אז צריך לקבוע כללים בדבר השתתפות המנהל הכללי בשידורים, למחוק את המילים 'כמומחה בתחום עיסוקו, כאמור בסעיף 26'.

עמרם מצנע: אני חושב שמה שנכון למנכ"ל נכון גם לחברי המועצה.

עמרם מצנע: נגיד יש דיון ציבורי ברדיו על תקציב - - -

איתן כבל: יש עוד דבר.

איתן כבל: זה פתח, אני אגיד גם למה - - -

גלעד ארדן: קודם כל ראיתי קודם ידיעה ב-YNET שאסור בכלל לעשות שימוש בזה אלא בתנאים מיוחדים וכו', לגבי הנושאים שקשורים לערוץ עצמו.

גלעד ארדן: אנחנו מדמיינים פה בכלל מצב שהוא חריג שבחריג שבחריג.

גלעד ארדן: הרי מתי יהיה צורך לשדר על הגוף עצמו והמנכ"ל וחברי המועצה צריכים להופיע כדי להסביר את ה - - - מה, אין דובר לגוף?

גלעד ארדן: אין דוברת?

איתן כבל: אני אגיד לך איך יכול להיווצר מצב והלוואי שלא נגיע.

איתן כבל: תראה עכשיו את הקמפיין שהעובדים עושים היום בתוך הרשות.

איתן כבל: תיאורטית יכול להגיע מצב כזה, שלא נגיע אליו, הרי השלייקסים ש - - -

גלעד ארדן: אבל הנה, אתה רואה שבקמפיין הזה המנכ"ל לא משתתף.

איתן כבל: בסדר, כשאומרים מנכ"ל זה כמשל.

גלעד ארדן: זה לא משל, פה קובעים בחוק שם.

איתן כבל: שנייה, תן לי.

איתן כבל: העניין הוא כזה, אם אתה פותח, למה מנכ"ל?

איתן כבל: המועצה תחליט על מישהו מתוכה, שלא ייווצר מצב - - - אני אגיד לך ממה אני מודאג, אנחנו יודעים איך הדינמיקה של החיים - - -

גלעד ארדן: אבל הכי נקי זה לאסור על כולם הכול.

קארין אלהרר: נכון.

איתן כבל: נכון.

גלעד ארדן: אז אני איתך.

גלעד ארדן: זה פותח ניגודי עניינים.

איתן כבל: לגמרי.

קארין אלהרר: אז הוויכוח מיותר.

קארין אלהרר: אנחנו מורידים גם את האפשרות למנכ"ל וגם את האפשרות של חברי המועצה להשתתף בשידורים.

איתן כבל: שיתראיינו בערוץ 2.

קארין אלהרר: בדיוק, יש מספיק ערוצים.

עיסאווי פריג': אז מורידים את (12)?

<אתי בנדלר: פסקה (12) תימחק לחלוטין?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: ולגבי כללי האתיקה, דבר נוסף שנידון בוועדה זה הנושא של כללי האתיקה, שאני לא רואה - - -

איתן כבל: איזה סעיף?

<אתי בנדלר: אין, זה בדיוק העניין.

<אתי בנדלר: במהלך הדיונים, אני רוצה להזכיר לחברי הוועדה, נשאלה השאלה האם לא ראוי לחייב את המועצה לקבוע כללי אתיקה כי נטען שכללי האתיקה הקיימים היום הם מיושנים, הם לא עודכנו הרבה מאוד זמן ונושא האתיקה לוקה בחסר, במקרה הטוב, ברשות השידור.

<אתי בנדלר: עכשיו אני מבינה שגברתי מציעה, בהתאם להערות האלה, להסמיך את המועצה לקבוע כללי אתיקה.

קארין אלהרר: בהחלט.

עמרם מצנע: התחלת סעיף 12?

<אתי בנדלר: על כל הסעיף.

<אתי בנדלר: אני פשוט מזכירה את ההערות - - -

עיסאווי פריג': איפה את מוסיפה את האתיקה?

<אתי בנדלר: אם עכשיו סעיף 12 הזה יימחק אז זו תהיה פסקה נוספת, לקבוע כללי אתיקה.

<אתי בנדלר: כללי אתיקה לעיתונאים ואולי מעבר לזה, אנחנו צריכים - - -

קארין אלהרר: כל מה שנוגע לשידור הציבורי.

פנינה תמנו: אבל אי אפשר להגיע שזה יהיה ברוח כללי האתיקה הקיימים כבר במועצת העיתונות גם?

<אתי בנדלר: אני מניחה שהם יבדקו מה קיים, יבדקו את מסמך נקדי, יבדקו את כללי האתיקה של מועצת העיתונות, יבדקו את כללי האתיקה ברשות השנייה ויעשו איזה משהו כהתחלה.

<אתי בנדלר: ברור שהם יסתמכו, בוודאי ייוועצו במומחים.

<אתי בנדלר: לא צריכים לכתוב להם את זה, זה ברור מאליו.

פנינה תמנו: כל אחד אוהב להמציא את הגלגל מחדש, בגלל זה אני לא כל כך בטוחה.

קארין אלהרר: לא, זה לא יקרה.

<דנה נויפלד: איזה כללי אתיקה?

<אתי בנדלר: להתנהלות העיתונאית, משהו כזה.

קארין אלהרר: לא רק העיתונאית.

<דנה נויפלד: עיתונאית יש - - - עכשיו המועצה הזאת עוברת על כללי האתיקה העיתונאיים?

קארין אלהרר: לא, כללי האתיקה להתנהלות בשידור הציבורי.

<אתי בנדלר: יש מישהו מרשות השידור כאן?

<אתי בנדלר: מסמך נקדי, למה הוא מתייחס, כללי אתיקה של מה?

<קריאה: של העיתונאים.

<אתי בנדלר: רק של העיתונאים.

<אתי בנדלר: אז בבקשה, יש לך - - -

<דנה נויפלד: הם לא נקבעו ככללים של - - -

פנינה תמנו: זה לא נכון, לטעמי, לעשות את זה רק לעיתונאים.

פנינה תמנו: זה צר מדי.

פנינה תמנו: במיוחד שהיום כל מי שגם נמצא סביב זה הוא גם - - - גברתי היושבת ראש, שתי הערות.

פנינה תמנו: הערה ראשונה, כן אני חושבת שצריך להביא לידי ביטוי את זה שקיימים כללי אתיקה ולא צריך לעשות יש מאין.

פנינה תמנו: אולי צריך להכניס שיפורים, כי עדיין אנחנו מדברים בשידור הציבורי, אבל מעבר לכך להחיל כללי אתיקה רק לעיתונאים זה לא נכון, כי יש אנשים שעובדים מסביב ועדיין צריכים כללי אתיקה.

איתן כבל: אם כבר העלינו, גברתי היועצת המשפטית, את נושא האתיקה, יש כאן הזדמנות.

איתן כבל: יש את מסמך נקדי, אבל מסמך נקדי נוגע רק לעיתונאים - - -

קארין אלהרר: נכון.

קארין אלהרר: אני רציתי לכולם, לא רק לעיתונאים.

איתן כבל: אז לכולם, אז העניין הוא שזה לדעתי שני סוגים שונים של - - -

<אתי בנדלר: לא חל עליהם התקשי"ר, הם לא עובדי מדינה.

גלעד ארדן: ברוך אסקרוב הציע לי הצעה שנראית לי ראויה.

גלעד ארדן: אפשר להציע פה להטיל על ההנהלה להגיש לאישור המועצה קוד אתי שיחול על עובדי הרשות.

<אתי בנדלר: על כל עובדי הרשות ובכלל זה העיתונאים?

קארין אלהרר: כן, זו הייתה הכוונה.

פנינה תמנו: לדעתי צריך לעשות על כולם, השר, אם אני מצטרפת לדבריך, אתה צודק, צריך - - -

גלעד ארדן: אמרתי, על עובדי הרשות.

פנינה תמנו: אבל לא, צריך על עובדי הרשות וכן בסופו של דבר בתוך זה להדגיש את כללי האתיקה - - -

גלעד ארדן: אבל העיתונאים הם חלק מכללי הרשות.

פנינה תמנו: לא, אבל יש כללי אתיקה שהם ספציפיים לעיתונאים.

פנינה תמנו: כעיתונאית לשעבר.

קארין אלהרר: זה לא פוסל, פנינה.

גלעד ארדן: אבל זה בסדר, זה נכלל בתוך ה - - -

פנינה תמנו: לא, זה לא פוסל, אבל אם תעשו כללי - - - עוד הפעם, אני אומרת - - -

גלעד ארדן: אבל, פנינה, יש היגיון.

גלעד ארדן: אנשים הם אנשים הגיוניים.

גלעד ארדן: אם מבקשים מההנהלה להכין כללי אתיקה, ברור שהאתיקה של הצלמים זה לא האתיקה של כותבי התוכן.

פנינה תמנו: אבל אתה לא משאיר את זה לאינטליגנציה של האנשים, אתה רוצה שהחוק יהיה מספיק ברור - - -

גלעד ארדן: אני דווקא כן.

גלעד ארדן: החוק לא יורד לרזולוציות של - - -

פנינה תמנו: אתה משפטן, אני חושבת שכדאי - - -

גלעד ארדן: אני משפטן קטן.

פנינה תמנו: להדגיש ובתוך כך את כללי האתיקה של העיתונאים.

פנינה תמנו: חשוב.

גלעד ארדן: אני חושב שכשאומרים קוד אתי זה ברור שהראשון בתור לכתוב לו את הקוד האתי זה הסקטור העיתונאי.

גלעד ארדן: זה ברור מאליו.

פנינה תמנו: אני אמרתי את הדעה שלי.

<קריאה: אפשר להעיר?

קארין אלהרר: לא, אתם לא פה.

<קריאה: רק הערה לזה.

איתן כבל: הוא רוצה להעיר שכללי נקדי חלים על כל עובדי הרשות.

<קריאה: רק בשידור.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה.

<אתי בנדלר: מה השורה התחתונה?

<דדי מרקוביץ: קארין, אפשר להגיד משהו?

קארין אלהרר: כן, בבקשה.

קארין אלהרר: אתה פניות הציבור, נכון?

גלעד ארדן: תלונות.

<דדי מרקוביץ: אני בין היתר אחראי על ענייני האתיקה ברשות השידור.

<דדי מרקוביץ: רשות השידור חברה במועצת העיתונות.

<דדי מרקוביץ: רשות השידור היא חברה במועצת העיתונות והיא כפופה לכללי האתיקה של מועצת העיתונות.

<דדי מרקוביץ: אם רוצים באמת לקבוע קוד אתי לכלל עובדי הרשות זה בסדר, אבל מבחינה עיתונאית רשות השידור כפופה לכללי האתיקה של מועצת העיתונות.

<דדי מרקוביץ: אין עם זה שום בעיה.

<דדי מרקוביץ: להגיד את זה בחוק זה נראה לי מיותר לגמרי.

קארין אלהרר: בסדר, אבל כוונתי היא להרחיב את זה, לא רק - - -

גלעד ארדן: אז עכשיו את תצטרכי לכתוב 'ככל שזה מחמיר על כללי האתיקה - - -', למה להיכנס לזה?

איתן כבל: לאמץ, חברים.

איתן כבל: מה זה יום הלימודים הארוך?

איתן כבל: לא תגיעו לירח.

קארין אלהרר: לא יודעת מה העניין.

קארין אלהרר: תקשיבו - - -

איתן כבל: סיכמנו את זה, נו.

קארין אלהרר: זהו, קבענו שיהיו כללי אתיקה שיחולו על עובדי השידור הציבורי.

מיקי רוזנטל: מצוין.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: היו עוד הערות?

עיסאווי פריג': הסתייגויות.

עיסאווי פריג': ב-(13).

איתן כבל: אומר יאיר נכון - - -

קארין אלהרר: מי זה יאיר?

איתן כבל: יאיר מ - - -

<אתי בנדלר: זה לא רק על העובדים, זה גם על ה - - -

מיקי רוזנטל: הפיקו סרט בסין, אז מה אתה רוצה שנעשה עם זה?

מיקי רוזנטל: כאילו איך תעמיד את כללי האתיקה על משהו ש - - -

<קריאה: אבל לצורך העניין שתהיה אחריות גם השידורים שמפיקים מבחוץ.

מיקי רוזנטל: בשביל זה יש עורך ראשי ויש לו אחריות חוקית.

<חגית ברוק: הם דיברו על כללי אתיקה שיחולו רק על העובדים.

קארין אלהרר: לא, על כלל השידור ועובדיו.

איתן כבל: זה בהרחבה, לא בצר.

פנינה תמנו: יאיר, זה לא על התוכן.

פנינה תמנו: ברגע שזה חל על העובדים, גם אם הם מקבלים חומרים - - -

<קריאה: ברגע שאתה משדר אתה אחראי, זה הכול.

פנינה תמנו: כן.

פנינה תמנו: על עובדים שהם לא שלהם אתה לא יכול להחיל - - -

קארין אלהרר: רגע, סליחה, למי הייתה - - -

עיסאווי פריג': בסעיף 12(13), הסעיף הבא.

עיסאווי פריג': הגענו אליו?

קארין אלהרר: כן.

גלעד ארדן: לא רק הגענו, ביטלנו את (12), החלפנו אותו.

עיסאווי פריג': כן, אז הסעיף הבא אחריו, בסעיף (13) שמתחיל במדדים לעובדי התאגיד, אחרי המילה 'לקבוע' אני מבקש להוסיף 'בהסכמת נציגות עובדי השידור הציבורי'.

עיסאווי פריג': הכללים למדידת העובדים, אני מציע להוסיף שיהיו בהסכמת נציגות העובדים.

עיסאווי פריג': צריך מודל לקביעת המדדים.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של עיסאווי?

קארין אלהרר: 2.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: ההסתייגות נפלה.

קארין אלהרר: בעד – 2

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה.

קארין אלהרר: כן, מיקי?

מיקי רוזנטל: כן, מה?

קארין אלהרר: כן, סעיף (5).

מיקי רוזנטל: איזה?

קארין אלהרר: אם אין לך זה בסדר, אפשר לעבור.

מיקי רוזנטל: ב-(13) הייתה לי הסתייגות.

קארין אלהרר: כבר הצבענו עליו.

<אתי בנדלר: לגבי מדיניות העסקה, אתה הערת.

מיקי רוזנטל: נכון, וגם לגבי המדיניות של הפקת שידורים חיצוניים.

<אתי בנדלר: אז רגע, קודם כל אולי תתחיל אם יש לך לגבי 12(5).

גלעד ארדן: אין לו.

<אתי בנדלר: אין?

<אתי בנדלר: אז בסדר, מצוין.

קארין אלהרר: הלאה, מיקי.

מיקי רוזנטל: לא, ההסתייגות שלי אומרת, בנוסף לנהלים שנוגעים למבנה הארגוני, לעובדים פנימה, שיהיו גם נהלים ברורים מאוד לגבי ההתקשרויות החוצה.

מיקי רוזנטל: זאת ההסתייגות שלי, אני חושב שהיא גם לא בעייתית.

קארין אלהרר: אבל במה זה בא לידי ביטוי?

קארין אלהרר: אני לא מבינה את ההסתייגות.

מיקי רוזנטל: יש נהלים בדבר השתתפות של חבר מועצה ש - - - סליחה, התבלבלתי בסעיף.

קארין אלהרר: הורדנו את זה, מיקי.

מיקי רוזנטל: נכון.

קארין אלהרר: אז אין הסתייגויות?

מיקי רוזנטל: אין.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: יש עוד הסתייגויות?

<אתי בנדלר: דנה, להעלות את ההערות שלי לפסקה (2) או שנשאיר את זה לשלב הנוסח?

<אתי בנדלר: על פסקה (2) יש לי הערה - - -

גלעד ארדן: בוא נוריד את האתיקה על השידורים, האתיקה זה על העובדים.

גלעד ארדן: יש כללי אתיקה של מועצת העיתונות, אנחנו לא מעוניינים שחברי המועצה יפתחו לדיון את כללי האתיקה המקובלים האלה של מועצת העיתונות, בכל מה שקשור לשידורים, אני לא מדבר על העובדים.

גלעד ארדן: כל מה שקשור לשידורים, מה, עכשיו נתחיל לבחון איפה הם יכולים להחמיר ואיפה הם עלולים להקל?

גלעד ארדן: למה?

פנינה תמנו: אבל זה מה שאמרנו קודם.

גלעד ארדן: למה בכלל שהם יתעסקו בתוכן ואז יריבו עם המנכ"ל האם מה שהוא עושה זה נוגד אתיקה ולא נוגד?

גלעד ארדן: זה בדיוק ההפרדה שאנחנו לא רצינו להגיע אליה.

גלעד ארדן: דנה צודקת בעניין הזה, שהאתיקה היא על ההתנהגות של העובדים של אותו תאגיד שהם הדירקטוריון שלו, אבל לא על תוכן השידורים.

פנינה תמנו: השר, יש לי שאלה אליך.

פנינה תמנו: אני אמרתי את זה קודם גם לגבי כללי האתיקה על העובדים, אולי אפשר להוסיף את זה, אז למה פה זה שונה?

פנינה תמנו: למרות שאני מסכימה איתך.

גלעד ארדן: מה, למה זה שונה?

פנינה תמנו: קודם אמרתי שכללי האתיקה שיש, של מועצת העיתונות, על התנהגות, צריכים גם לחול כבסיס וגם נקדי, צריך לראות את הדברים האלה.

גלעד ארדן: כי היושבת ראש ביקשה, אז כיבדנו את בקשתה.

גלעד ארדן: אבל ככל שזה נוגע לעובדים זה פחות בעייתי.

גלעד ארדן: ככל שזה נוגע לתוכן השידורים זה יותר בעייתי.

איתן כבל: כל העניין הוא, מה שסיכמנו, גברתי היושבת ראש, לא להמציא את הגלגל, אלא שייכתב פה בגוף החוק, כדי לתת לזה חוזקה, זה לא שעכשיו אנחנו ממציאים, זאת הייתה הכוונה, כי ברור שעיתונאי, גם אם לא יהיה כתוב פה, מחויב לכל אותם - - -למרות זאת יש מסמך נקדי.

איתן כבל: זאת אומרת למרות שיש את כללי האתיקה של עיתונאים - - -

מיקי רוזנטל: יש כמה וכמה כללי אתיקה שלפיהם פועלים במדינת ישראל עיתונאים.

מיקי רוזנטל: כללי הרשות השנייה אלה לא כללים של מסמך נקדי.

מיקי רוזנטל: מסמך נקדי, בעיקרו הוא יותר מקיף ורחב מאשר כללי האתיקה של אגודת העיתונאים או של - - - ויחד עם זה אני אומר לכם, לא צריך להתערב בזה, המועצה תחליט איזה כללים היא רוצה לאמץ.

מיקי רוזנטל: ברור שיאמצו כללי אתיקה לעיתונאים.

מיקי רוזנטל: בשביל מה אנחנו ממנים מועצה אם אין לה שום שיקול דעת על שום דבר?

<אתי בנדלר: השאלה אם יש מקום לחייב אותה לקבוע כללי אתיקה או - - -

מיקי רוזנטל: כן, אבל לא להגיד איזה.

<אתי בנדלר: לא אומרים איזה.

מיקי רוזנטל: לקבוע כללי אתיקה לעובדי הרשות כולם, לא רק לעיתונאים ולא רק ללא עיתונאים.

גלעד ארדן: עובדי הרשות.

גלעד ארדן: אבל לא לשידורים.

<קריאה: מי ניסח את כללי האתיקה של הרשות השנייה?

מיקי רוזנטל: לשידורים יש חוק בעניין הזה.

<אתי בנדלר: איזה חוק מדבר על אתיקה?

פנינה תמנו: יש כללי האתיקה של מועצת העיתונות.

מיקי רוזנטל: לא, סליחה, לגבי השידור יש כללים של הרשות השנייה, למשל, מה מותר ומה אסור - - -

<אתי בנדלר: אבל זה לא מחייב אותם.

מיקי רוזנטל: שנייה.

מיקי רוזנטל: המועצה חייבת, בין שאר החובות שלה, לקבוע כללים לשידורים.

מיקי רוזנטל: זה הרי מובן מאליו, לא?

מיקי רוזנטל: אם זה לא קיים, אז בשביל מה צריך כללים?

מיקי רוזנטל: בשביל מה יש מועצה?

מיקי רוזנטל: המועצה לא תקבע מדיניות וכללים?

מיקי רוזנטל: למה צריך סעיף נפרד?

מיקי רוזנטל: אני לא מבין.

איתן כבל: אני רוצה להבין, פה פתחנו לעצמנו נתיב - - -

קארין אלהרר: כהרגלנו בקודש.

פנינה תמנו: לא, זה גם חשוב מאוד.

איתן כבל: הנקודה היא, דנה, את אחראית פה גם על הזה, אז תקשיבי שנייה, כדי להבין, שלא נעשה פה שגגה.

איתן כבל: מתוך רצון יתר לעשות פה טוב בסופו של עניין אנחנו עלולים למצוא את עצמנו נותנים למועצה להכתיב כללי אתיקה שמייצרים כללי משחק חדשים לציבור עובדים, שהוא ירצה כמובן שיהיה יותר קל למועצה להנהיג את הציבור של העובדים והעיתונאים.

קארין אלהרר: אז נדבר על כללי האתיקה?

איתן כבל: לא, אני לא אומר, אני בסך הכול התכוונתי מלכתחילה, זה לא שאנחנו מוותרים על כללי האתיקה, כי כללי אתיקה קיימים ממילא.

איתן כבל: הרי יש את הכללים שהעיתונאים מחויבים אליהם ועובדים מחויבים לכללי אתיקה של - - -

קארין אלהרר: כל עיתונאי הוא חבר במועצת העיתונות?

מיקי רוזנטל: לא, התשובה היא לא.

מיקי רוזנטל: לכן המועצה צריכה לקבוע כללים.

איתן כבל: לא, אני חולק עליו.

איתן כבל: אני מנסה רק להבין, חברים, אני לא מתכוון לקפוץ מצוק על הסעיף הזה, שנייה אחת, אני בסך הכול מנסה להבין.

עמרם מצנע: יש סעיפים שאתה כן מתכוון לקפוץ?

איתן כבל: כן, יש.

עמרם מצנע: תגיד לנו מה, שנוכל להקפיץ אותך.

איתן כבל: כמה הם עקפו אותי בדרך.

מיקי רוזנטל: איתן, אתה מתכוון שיאמצו איזה שהם כללי אתיקה?

איתן כבל: כן.

מיקי רוזנטל: אתה לא אומר איזה, הם יחליטו איזה.

פנינה תמנו: אבל האמת שצריך קודם כל להגיע למסקנה אחת, המסקנה האחת - - - סליחה, איתן, אתם תסתבכו עם עצמכם אם לא נחליט אם השידור הציבורי צריך כללי אתיקה מסוימים שונים.

איתן כבל: גברתי, התכוונתי לדבר אחד, כדי שלא תיפול שגגה בדבריי.

איתן כבל: גברתי היושבת ראש, התכוונתי שהמועצה לא תמציא מחדש את ה - - -

קארין אלהרר: אבל אי אפשר לכבול את שיקול דעתה של המועצה.

פנינה תמנו: למה לא? יש מקומות שכן.

מיקי רוזנטל: אבל היא חייבת לאמץ כללי אתיקה, זה יכול להיות - - -

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, אני חושבת שיש מקומות שכן, אבל קודם כל צריך לפתור את השאלה הבסיסית, וזה כנראה לא ברור מספיק, האם שידור ציבורי דורש כללי אתיקה שונים מהשידורים המסחריים?

פנינה תמנו: אם אנחנו מגיעים למסקנה שכן, אז זה אומר ש - - -

קארין אלהרר: לא, זו לא השאלה, פנינה.

פנינה תמנו: זה גם, כי חלק צועקים להגדיר וחלק אומרים מועצת העיתונות.

קארין אלהרר: פנינה, כללי הרשות השנייה לא חלים על השידור הציבורי, נקודה, ולכן אנחנו רוצים להמציא כללי אתיקה שיחולו על עובדי השידור הציבורי ועל השידור הציבורי.

גלעד ארדן: לא על השידור.

פנינה תמנו: אבל זה לא נקרא להמציא, כי מצד אחד יש לך את מסמך נקדי - - -

קארין אלהרר: בסדר, אם הם יאמצו כללים שקיימים בשטח אדרבא, אבל הם לא חייבים.

גלעד ארדן: אני רוצה להציע הצעה.

עיסאווי פריג': לפני ההצעה, כבוד השר, רק יש משפט שלא הבנתי.

פנינה תמנו: אבל אני חושבת שלא צריך לברוח ממועצת העיתונות, זה גם מה שאני אומרת.

קארין אלהרר: אני לא רוצה לברוח ממועצת העיתונות.

עיסאווי פריג': רק תסביר לי מה זה מסמך נקדי הזה.

עיסאווי פריג': אני לא הבנתי.

מיקי רוזנטל: אני מוכן להסביר.

עיסאווי פריג': לא, אני רוצה לשמוע את זה מכאן.

עיסאווי פריג': מה זה מסמך נקדי?

עיסאווי פריג': שאני אבין.

קארין אלהרר: רוזנטל, מה זה מסמך נקדי?

קארין אלהרר: 60 שניות.

מיקי רוזנטל: מסמך נקדי נכתב על ידי נקדימון - - -

עמרם מצנע: מסמך נקדי למשל אומר שאתה לא יכול לבוא למשרד של מישהו ולתקוע לו מצלמה בפנים.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: ואגודת העיתונאים התייחסה לזה בפסק דין אחר, זאת אומרת יש גם כללים אתיים לגבי הדבר הזה.

מיקי רוזנטל: אבל תודה על ההערה המאוד מדויקת והחותכת.

קארין אלהרר: רוזנטל, 60 שניות נקדי עברו.

מיקי רוזנטל: מסמך נקדי נכתב על ידי נקדימון רוגל בשנות ה-60, נדמה לי - - -

<קריאה: 72'.

מיקי רוזנטל: 72', תודה רבה על התיקון.

מיקי רוזנטל: הוא נוגע לכללים של עובדי רשות השידור, כיצד עליהם לנהוג.

מיקי רוזנטל: הוא הרבה יותר מרחיב מכללי האתיקה של אגודת העיתונאים, הוא נוגע להרבה יותר מצבים אבל הוא גם לא מעודכן.

מיקי רוזנטל: יש לומר.

מיקי רוזנטל: כללי האתיקה של העיתונאים נוסחו על ידי ועדה בראשות אסא כשר לפני כעשור, הם תוקנו ושוקללו והם יותר מעודכנים ולכן הם יותר ראויים מבחינת האתיקה העיתונאית.

מיקי רוזנטל: אבל יש פה הרבה מאוד עובדים שהם לא עיתונאים וגם הם צריכים כללי אתיקה.

קארין אלהרר: נכון, אוקיי, תודה.

קארין אלהרר: כן, אדוני השר?

גלעד ארדן: ההצעה שלי.

גלעד ארדן: אני חוזר, אחרי הדיון ששמענו, למה שברוך הציע, שאני חושב שזאת ההצעה ההגיונית והמאוזנת ביותר.

גלעד ארדן: מצד אחד אני מסכים שראוי שההנהלה ברשות הזאת תיתן את דעתה ותכתוב כללי אתיקה או קוד אתי שיחול על כלל עובדי הרשות, וזה מאוד הגיוני שהקוד הזה או הכללים האלה יאושרו על ידי המועצה.

גלעד ארדן: כלומר המועצה תטיל על ההנהלה לגבש כללי אתיקה שיחולו על עובדי הרשות ויאושרו על ידי המועצה, אפשר להוסיף 'בשים לב למקצועות ברשות והשינויים המתחייבים מהם', או משהו כזה.

<גדי בן יצחק: אבל את רואי החשבון - - -

גלעד ארדן: למה רואי חשבון?

גלעד ארדן: לא הקשבת מה אמרתי, היא תטיל על ההנהלה.

קארין אלהרר: גדי, אתם כרגע רק רואים, אתם לא נראים, בסדר?

<קריאה: 'בשים לב', המשפט הזה - - -

גלעד ארדן: בלי ה'שים לב', תנו איזה שהוא רוחב יריעה או שיקול דעת.

איתן כבל: לא ביקשנו להמציא את הגלגל, סך הכול ביקשנו שייכתב שהכללים - - -

גלעד ארדן: אז זה בסדר או לא?

איתן כבל: לא, אני אומר - - - אני שמעתי אותך, הכללים שחלים היום, שהם יחולו גם על עובדי הרשות בצורה ברורה.

גלעד ארדן: איזה כללים חלים היום?

איתן כבל: הכללים שקיימים היום, נקדי - - -

גלעד ארדן: למה, נקדי, יש לו תוקף?

גלעד ארדן: מה, אתה רוצה עכשיו לעגן בחוק את מסמך נקדי?

איתן כבל: לא, מועצת העיתונות קודם כל.

גלעד ארדן: אבל לא כולם שם חברי מועצת העיתונות.

איתן כבל: לא, אני אומר, מהרגע - - -

מיקי רוזנטל: אפשר הצעה שמשלבת גם את ההצעה של השר?

איתן כבל: מהרגע שאתה מחיל את זה בחוק אז זה חל גם עליהם.

איתן כבל: זה הכול.

גלעד ארדן: את מה להחיל בחוק?

גלעד ארדן: איתן, מועצה שאני לא יודע מה היא תחליט מחר וזה, אני עכשיו אחייב את - - -

איתן כבל: זה בדיוק הפחד שלי, שאני בסוף, עם השופט ועם זה ועם הכול, לך תדע מה יהיה.

גלעד ארדן: לך תדע מה יהיה במועצת העיתונות.

גלעד ארדן: מחר היא תרוץ, לא לנשיאות המדינה אלא לתפקיד אחר.

מיקי רוזנטל: היא גם לא מתפקדת עכשיו.

גלעד ארדן: אז תן להנהלה לנהל את הגוף.

פנינה תמנו: אבל לדעתי אתם בכלל באותו מקום.

מיקי רוזנטל: אפשר הצעה שתשלב את הצעת השר עם רוח הדברים פה?

קארין אלהרר: רגע, סליחה, אפשר לעשות סדר?

קארין אלהרר: עיסאווי וחמד, תקשיבו רגע, ההצעה שלי הייתה נורא נורא פשוטה, אני לא יודעת איך הצלחנו להסתבך ככה.

קארין אלהרר: בסך הכול ביקשתי שיהיו כללי אתיקה שיחולו על העובדים באשר הם.

קארין אלהרר: אם יש עיתונאים, בוודאי יחולו - - -

גלעד ארדן: היא הסתבכה כי אמרת 'יהיו', יהיו זה לא ייפול עליהם משמים, מישהו צריך לדאוג שיהיו וזו המחלוקת.

קארין אלהרר: בסדר, אז אני אומרת שאני לא חושבת שצריך להיכנס עכשיו לרזולוציות של מה יאמצו ומה לא יאמצו.

קארין אלהרר: צריך לתת גם שיקול דעת למועצה לקבוע את אותם כללים.

קארין אלהרר: זה כן חשוב שהם יהיו בעיניי גם על השידור וגם על העובדים.

קארין אלהרר: מראה לי עכשיו היועצת המשפטית שגם לערוץ הכנסת בשידור יש כללי אתיקה.

עיסאווי פריג': רק שלא יסתמו פיות.

גלעד ארדן: ומי קבע אותם?

מיקי רוזנטל: אני כתבתי את המכרז.

גלעד ארדן: רגע, ומי קבע אותם?

מיקי רוזנטל: אני כתבתי את המכרז, אני אומר לך.

פנינה תמנו: רגע.

פנינה תמנו: שנקבל על זה תשובה.

מיקי רוזנטל: אני כתבתי את המכרז שערוץ 2 זכו בערוץ הכנסת - - -

קארין אלהרר: תן ליועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר משהו.

<אתי בנדלר: גם בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו וגם בחוק התקשורת בזק ושידורים, שתי המועצות המפקחות על השידורים, המועצה לשידורי כבלים ולוויין ומועצת הרשות השנייה, הוסמכו מפורשות בחוקים לקבוע כללי אתיקה בשידורים.

<אתי בנדלר: בהתאם לכך גם בחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת נאמר מפורשות שהרגולטור לענייני שידורי טלוויזיה מהכנסת היא מועצת הכבלים והלוויין, והיא הוסמכה מפורשות לקבוע כללים במספר נושאים שמפורטים בסעיף - - -

פנינה תמנו: כולל השידורים.

<אתי בנדלר: שכלולים בסעיף 5 לחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת ונאמר בפירוש, הנושא הראשון הוא אתיקה בשידורי הערוץ.

<אתי בנדלר: אני מחזיקה בפניי את כללי האתיקה שהמועצה לשידורי כבלים ולוויין קבעה לגבי שידורי ערוץ הכנסת.

<אתי בנדלר: אז אני אקרא לכם רק את כותרות השוליים, שתבינו באיזה נושאים מדובר.

<אתי בנדלר: מדובר בפירוש על אתיקה בשידורים ולא רק על העובדים.

<אתי בנדלר: מדובר על ניגוד עניינים, מדובר על שימוש לרעה במעמד, מדובר על קידום עניינים, דיוק באימות ושידור המידע, תיקון טעויות, הבחנה בין עובדות לדעות, שילוב מידע ארכיוני, שחזור ווידוא, ציון מקורות וכך הלאה, עוד הרבה מאוד נושאים שהם אתיקה בשידורים.

גלעד ארדן: בסדר, אז שיטילו עליהם הכול.

עיסאווי פריג': אני רוצה להגיד על זה משפט פשוט.

עיסאווי פריג': הרי אנחנו לא הולכים להמציא את הגלגל.

עיסאווי פריג': באמת.

עיסאווי פריג': יש למועצת העיתונאים כללי אתיקה, להחיל אותם מבלי להיכנס לעומק הדברים.

קארין אלהרר: אבל יש עובדים שהם לא רק עיתונאים, עיסאווי.

עיסאווי פריג': זה משהו אחר, זו סוגיה אחרת.

קארין אלהרר: נו?

קארין אלהרר: אז מה, להם לא מגיע כללי אתיקה?

עיסאווי פריג': ברגע שאנחנו מתעמקים בזה ומתחילים להתאמץ בהמצאת כללים חדשים זה מעלה הרבה סימני שאלה.

קארין אלהרר: יש עוד הערות?

מיקי רוזנטל: כל החובות של עובדי מדינה חלים על עובדי התאגיד הזה.

גלעד ארדן: כן.

<אתי בנדלר: אם כך הנוסח יהיה לקבוע כללי אתיקה ב - - -

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, אני באמת חושבת שבסופו של דבר, בגלל שזה שידור ציבורי ואנחנו רוצים שבסוף הוא יפעל מהר ולא עוד שנים רבות, אני כן חושבת שצריך לתת להם להתבסס על מה שקיים.

<אתי בנדלר: הם ממילא יעשו את זה.

<אתי בנדלר: זה הרי לא יכול להיות אחרת.

<אתי בנדלר: הם לא ימציאו את הגלגל, אין דבר כזה.

קארין אלהרר: יש עוד הערות או הסתייגויות לסעיף הזה?

<אתי בנדלר: אם כך הנוסח יהיה לקבוע כללי אתיקה בשידורי תאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: זהו?

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 12 בנוסח שדיברנו עליו עכשיו.

מיקי רוזנטל: אבל אין עוד נוסח סופי, נכון?

קארין אלהרר: מה שדיברנו עכשיו זה הנוסח.

<אתי בנדלר: זה נוסח סופי כפוף לתיקוני נוסח שאינם מהותיים, כפי שנעשה לגבי כל חוק.

מיקי רוזנטל: הבנתי, תודה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: פנינה, את מצביעה?

פנינה תמנו: מה את רוצה שאני אצביע, בעד או נגד?

קארין אלהרר: את רצינית?

פנינה תמנו: בעד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 13.

קארין אלהרר: אין שינויים.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 13?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: לא היו הערות.

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 14.

<אתי בנדלר: היה תיקון קטן.

<אתי בנדלר: יושב ראש המועצה יגיש לשר אחת לשנה, לא יאוחר מ-31 במרץ.

<אתי בנדלר: הדוח יתייחס לשנה קודמת.

<אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב) המילה 'כראוי', בהתאם להערות שנשמעו כאן הורדה.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 14?

מיקי רוזנטל: רגע, יש קצת בלבול.

מיקי רוזנטל: הדוחות הכספיים?

קארין אלהרר: כן.

מיקי רוזנטל: לפחות את הכותרת תגידו.

קארין אלהרר: אבל זה כתוב.

גלעד ארדן: תגידי 'סעיף 14 דוחות כספיים'.

גלעד ארדן: תגידי את שם הסעיף.

קארין אלהרר: בסדר, אני אגיד את שם הסעיף.

קארין אלהרר: סעיף 14, שכותרתו דוחות כספיים ודוחות על פעילות תאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

איתן כבל: לא התעמקתי יתר על המידה.

<אתי בנדלר: אני אמרתי קודם מה התיקונים בסעיף.

קארין אלהרר: תיקונים מינוריים.

עיסאווי פריג': הסתייגויות לא מהותיות, אתי, נגיד לך ב - - -

<אתי בנדלר: כן, אני מזכירה ש - - - הם ראו את הנוסח - - -

קארין אלהרר: סעיף 15, תקופת כהונה.

<אתי בנדלר: השינויים שהמשרד הציע בהתאם להערות שנשמעו בוועדה מגולמים בנוסח שבפניכם בקו, ב'עקוב אחר שינויים', כדי שתראו את השינויים.

גלעד ארדן: מודגש בקו.

איתן כבל: כן, אין פה דברים דרמטיים.

קארין אלהרר: סעיף 15, תקופת כהונה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 16, סיום כהונה והשעיה.

עיסאווי פריג': ב-16 יש לנו כמה הסתייגויות, קארין.

קארין אלהרר: כן, בבקשה.

<אתי בנדלר: נכון, תודה שאת מזכירה לי.

<אתי בנדלר: לגבי סעיף 16(א)(4), היעדרות בלא סיבה סבירה משלוש ישיבות רצופות, נוכח השר כי הוא נעדר בלא סיבה סבירה, אחרי שהוא קיבל את הדיווח, אז הוא יעביר אותו מכהונתו, אבל קודם כל השר צריך להשתכנע כי הוא אכן נעדר מה - - -

איתן כבל: אבל למה שר צריך להחליט בעניין הזה?

עיסאווי פריג': למה לא ועדת האיתור?

<אתי בנדלר: אין לו שיקול דעת, מי שהוא נוכח שחבר מועצה נעדר ללא סיבה סבירה לפחות שלוש ישיבות רצופות, או - - -

עיסאווי פריג': השר יידע מי בא, מי לא בא?

<אתי בנדלר: לא, הוא מקבל דיווח מיושב ראש המועצה.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר לכם, זה סעיף שקיים לגבי כל המועצות הציבוריות.

<אתי בנדלר: הרעיון שגלום בו הוא מאוד מאוד פשוט, חבר מועצה נבחר ואנשים רוצים להיבחר, אבל הוא צריך גם למלא את תפקידו.

איתן כבל: זה לא הוויכוח.

איתן כבל: סליחה, גברתי, לא לזה - - - אני פשוט התכוונתי לומר למה הוא צריך לדווח או לקבל את האישור בסוף או אי האישור מהשר.

איתן כבל: זה הכול.

<אתי בנדלר: כי כהונתו לא פוקעת מאליה, מישהו צריך לבדוק - - -

איתן כבל: אכן, הכול בסדר, אני שואל למה ועדת האיתור, שהיא זו שנתנה לו בעצם את האוקיי לצאת לדרך, כי מה העניין?

איתן כבל: ברגע שאתה נותן שיקול דעת לשר ואני סומך עליו, אבל פתאום הוא צריך להחליט ככה ולא ככה והיה ככה ולא ככה, אני צריך גורם אובייקטיבי.

איתן כבל: הרי מה העניין?

איתן כבל: אני רוצה שהם יגיעו, אם הוא לא מגיע, שמישהו אחר ימלא - - - אני איתך לגמרי, כל אשר אני אומר, שאם משאירים את ועדת האיתור חיה ונושמת לאורך כל הדרך, היא זו שנתנה, היא גם זו שיכולה לאסור.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר שלגבי הנסיבה שבאמת מחייבת הפעלת שיקול דעת ממשי, בפסקה (3), אז הפסקת הכהונה היא בהסכמת ועדת האיתור ולא רק זה, בהתאם להצעת השר לאחר שהוא שמע את הערות הוועדה, הוא הוסיף גם ברוב חבריה שאחד מהם - - -

איתן כבל: זאת אומרת בכל מקרה זה צריך להיות - - -

<אתי בנדלר: לא, רק לגבי הנסיבה של אי מילוי תפקיד כראוי, כדי שלא תהיה התערבות פוליטית.

עיסאווי פריג': איזה סעיף מתוכם ב-16?

<אתי בנדלר: 16(א)(3).

<אתי בנדלר: יש כאן נסיבות שחלקן הן נסיבות אובייקטיביות.

<אתי בנדלר: אם מישהו הורשע בעבירה שיש עמה קלון או בנוסח המקובל היום שמפאת חומרתה, נסיבותיה וכו' הוא אינו ראוי, אז זו נסיבה אובייקטיבית.

מיקי רוזנטל: אין בעיה עם הנסיבות, מי החותמת?

<דנה נויפלד: זה דבר טכני.

<דנה נויפלד: אתם סתם מסתבכים, המקום שיש שיקול דעת - - -

קארין אלהרר: רגע, דנה.

קארין אלהרר: בעיקרון, אם אתם זוכרים בדיונים הקודמים ועדת האיתור נותנת לשר את השמות.

קארין אלהרר: היא לא נותנת לו בחירה, היא נותנת לו שמות, ולכן הוא הממנה, הוא חותמת הגומי של ועדת האיתור.

קארין אלהרר: מכיוון שהגורם הממנה צריך להיות גם הגורם המפטר זה מה שקורה כאן.

קארין אלהרר: זה ועדת האיתור לא מינתה באופן רשמי.

קארין אלהרר: הסעיפים הקטנים (א)(1), (2), (4) והיתר, לא (3) הם סעיפים טכניים.

קארין אלהרר: אומרים לשר 'זה לא עובד, תעביר אותו מתפקידו, כי מכיוון שאתה הגורם שמינית, היית חותמת גומי, מינית - - -

איתן כבל: אני איתך, אם המשמעות היא טכנית - - -

<אתי בנדלר: היא טכנית, זה מה שניסיתי להסביר.

קארין אלהרר: למעט סעיף (3).

קארין אלהרר: בסעיף (3) שם באמת יש עניין של שיקול דעת, ומכיוון שיש שיקול דעת אמרנו שלא נשאיר את זה לשר, לא רוצים פוליטיקה ברשות השידור, בשידור הציבורי החדש ולכן כתוב שהשר, בהסכמת ועדת האיתור ורוב חבריה, שאחד מהם הוא יושב ראש הוועדה.

עיסאווי פריג': (ד) זה טכני?

קארין אלהרר: רגע, לא הגענו ל-(ד).

קארין אלהרר: אני ב-(א).

קארין אלהרר: סיימנו את (א)?

איתן כבל: כן.

עיסאווי פריג': אם זה טכני זה בסדר.

איתן כבל: בסדר, אוקיי, עיסאווי ואני הסכמנו.

קארין אלהרר: סעיף קטן (ב) הכול בסדר.

קארין אלהרר: הייתה לך הערה על (ד), עיסאווי.

עיסאווי פריג': אני שואל אם (ד) טכני, נבצר באופן זמני מחבר מועצה לכהן - - -

<דנה נויפלד: זו הצעה של אתי.

<דנה נויפלד: את הוספת רביזיה, הצעה של היועצת המשפטית לוועדה.

עיסאווי פריג': תקראי את זה, אתי.

עיסאווי פריג': זה טכני?

עיסאווי פריג': זה לא טכני.

עיסאווי פריג': כי אמרתם כל הסעיף הוא טכני.

מיקי רוזנטל: השר לא צריך אישור?

מיקי רוזנטל: לפי המלצה של הוועדה, נכון?

מיקי רוזנטל: זה ממלא מקום שהשר מביא מהמאגר - - -

<אתי בנדלר: לפי הוראות סעיף 9 עם ועדת איתור.

<אתי בנדלר: מה שמדובר כאן זה נבצרות טכנית ארוכה, מה שנקרא.

<אתי בנדלר: אם מישהו - - -

עיסאווי פריג': בסדר.

גלעד ארדן: אני לא ממנה לו אישית את ממלא המקום - - -

מיקי רוזנטל: תשמע, אם אתה תיתקע כל כך הרבה שנים במשרד התקשורת תהיה בבעיה פוליטית.

מיקי רוזנטל: עזוב, זה לא יהיה אתה.

גלעד ארדן: אני מטפורית לא ממנה אותו אלא זה רק מי שוועדת האיתור ממליצה.

<אתי בנדלר: דנה, המילים 'בהקדם האפשרי' מיותרות כאן והן לא רלוונטיות בשל שיקול דעת.

<דנה נויפלד: בסדר גמור.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 16 שכותרתו סיום כהונה והשעיה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: אין התנגדויות ואין הסתייגויות.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 17, כותרתו תוקף פעילות.

קארין אלהרר: מי בעד?

<אתי בנדלר: רגע, כאן אני רק רוצה לומר שהוסף 'ובלבד שרוב חבריה מכהנים כדין ושהשר פעל בהקדם האפשרי למינוי חבר מועצה כאמור', הוצא כאן סעיף 16, זה צריך להיות 'כאמור בסעיפים 11 ו-16(ג)'.

<אתי בנדלר: דהיינו שזה יחול גם לגבי יושב ראש המועצה וגם לגבי חבר מועצה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין מתנגדים.

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 18, שכותרתו ישיבות המועצה.

מיקי רוזנטל: אין לנו הערות.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 18?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: רגע, סליחה שנייה, אני רוצה לבדוק.

קארין אלהרר: סעיף 18 עבר.

<אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב שבסעיף 18(ד) אין חובה להזמין את היועץ המשפטי לכל הישיבות.

<אתי בנדלר: את אמרת לי שזה רק לישיבות ועדת הביקורת יש חובה, למסור הודעה.

מיקי רוזנטל: זה נוסח מקובל בחברות ממשלתיות?

<אתי בנדלר: לדעתי לא כל כך.

<אתי בנדלר: אני חושבת שיועץ משפטי באופן כללי מקבל הודעה על כל הישיבות, כדי שאם יש דברים שהוא חושב שראוי שהוא יביע את עמדתו הוא יהיה שם.

מיקי רוזנטל: יש סיבה, אדוני השר, שהוא לא יהיה ברוב הישיבות?

מיקי רוזנטל: אדוני השר או דנה, יש איזה סיבה שלא מזמינים את היועץ המשפטי לכל הישיבות?

<דנה נויפלד: אני אגיד משהו נגד הזמנת יועץ משפטי?

מיקי רוזנטל: אני שואל אם יש עילה לעניין הזה, כי אני הבנתי בחברות ממשלתיות זה מקובל שמזמינים אותו באופן קבוע.

מיקי רוזנטל: אני סתם שואל, זו שאלת תם, לא שאלת התרסה.

<דנה נויפלד: לא, פשוט זה שיקול דעת אם לכתוב או לא לכתוב את זה בחוק.

<דנה נויפלד: זה לא חייב להיאמר בחוק.

<אתי בנדלר: השאלה אם את רוצה להשאיר שיקול דעת למועצה לא למסור הודעה.

גלעד ארדן: יועץ משפטי הוא עצמאי, הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

גלעד ארדן: הם לא יכולים ל - - - מישהו יכול למנוע ממנו ל - - -

<אתי בנדלר: לשמחתי זה לא כך.

גלעד ארדן: לא כך?

<אתי בנדלר: לא.

<דפנה גלוק: ברשות השידור היום הסיפור הזה הוא לא בהכרח פשוט.

<דפנה גלוק: אפשר לכתוב את זה.

<דפנה גלוק: בדרך כלל, למיטב ידיעתי, זה לא כתוב, זה מוסדר בנהלים - - -

מיקי רוזנטל: אפשר לבדוק את זה בחוק החברות?

גלעד ארדן: אז אפשר להוסיף סעיף אחר.

מיקי רוזנטל: יש דירקטוריון, כאלה שלא - - -

גלעד ארדן: רגע, אני אלך איתך יותר רחוק מזה.

מיקי רוזנטל: לא צריך, אל תלך.

גלעד ארדן: לא, למה לא? אני אכתוב בסעיף אחר, איפה שמגדירים את היועץ המשפטי, הרי קצבנו את כהונתו, אז נחזק אותו, נכתוב שהוא יכול להשתתף בכל ישיבה לפי בחירתו.

מיקי רוזנטל: אבל הוא צריך לקבל גם הודעה, כאן זה ההודעה.

מיקי רוזנטל: תקשיב, זה לא איזה חתרנות פה, זו הייתה שאלה טכנית איך זה מנוסח בחוק החברות, זה הכול, ולכן הייתי הולך על אותו נוסח.

גלעד ארדן: אין בחוק החברות, למיטב ידיעתי, קביעה שיועץ משפטי חייב להיות נוכח בכל ישיבה, או כל ועדה, או כל - - -

מיקי רוזנטל: אמרנו הודעה, שיקבל הודעה.

עיסאווי פריג': לפי דעתי הוא חייב להיות.

מיקי רוזנטל: אני חושב שראוי שיהיה, אגב.

גלעד ארדן: גם אני חושב, לכן אמרתי, אפשר לרשום שיש לו זכות להשתתף בכל ישיבה.

מיקי רוזנטל: גברתי היועצת המשפטית, לעניין זה הדבר מספק?

מיקי רוזנטל: גב' בנדלר?

קארין אלהרר: צריך לעשות הצבעה חוזרת.

<אתי בנדלר: לא, זה יהיה תוספת.

<אתי בנדלר: אני אפילו לא בטוחה שזה ייכנס לסעיף הזה.

גלעד ארדן: אבל זה לא עכשיו, זה בפרק של היועץ המשפטי.

מיקי רוזנטל: טוב, זה מספק?

מיקי רוזנטל: תודה.

קארין אלהרר: סעיף 19, סדרי עבודת המועצה.

עיסאווי פריג': אתי, חברי המועצה המשתתפים בישיבה, אני רוצה לשמוע את דעתך.

<אתי בנדלר: יש כבר הצעה לשנות את זה.

<אתי בנדלר: אתה מסתכל על איזה 19?

עיסאווי פריג': 19(א)(1), המשתתפים בישיבה.

עיסאווי פריג': אז דיברנו על זה שזה יירד ולא ירד.

<אתי בנדלר: אז אני מפנה את תשומת לבך, לסעיף קטן (א) יש שתי פסקאות.

<אתי בנדלר: אמרנו שבמספר עניינים שמנויים כאן, בסעיף 12(2) ו-(6) ו-12(4) לא מסתפקים ברוב המשתתפים במועצה אלא חייב להיות רוב של חברי המועצה המכהנים.

מיקי רוזנטל: דהיינו במקרה זה - - -

<אתי בנדלר: לא בכל הדברים, רק בהחלטות מהותיות.

<דנה נויפלד: נכון, תלוי כמה מכהנים יש.

מיקי רוזנטל: מכהנים בחוק הזה 11.

עיסאווי פריג': אני חושב שהמשך קיומו של המשפט 'המשתתפים בישיבה', 19(א)(1), 'התקבלו ברוב קולות בלי חברי המועצה המשתתפים בישיבה'.

עמרם מצנע: רוב קולות של מה?

מיקי רוזנטל: עיסאווי, תן הסבר, אני לא הבנתי.

עיסאווי פריג': הפחד שלי, מאחר שחברי המועצה 11, אפשר לקיים אותה ב-5, רוב רגיל 6?

מיקי רוזנטל: לא, חייבים שיהיו 6 לפחות.

מיקי רוזנטל: לפי הניסוח פה 6 חייבים להשתתף.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אתי, יש ל נו 11 חברי מועצה מאושרים על פי סעיף 9 וישיבה מן המניין, צריך שיהיו בה 6 חברים לפחות?

<אתי בנדלר: אני לא זוכרת, יש לנו סעיף של קוורום?

קארין אלהרר: כן, יש סעיף.

<דנה נויפלד: בסעיף לפני.

<דנה נויפלד: 18(ב) 'המניין החוקי לישיבות המועצה הם רוב - - -

<אתי בנדלר: נכון, הם רוב חבריה המכהנים.

<אתי בנדלר: זאת אומרת 6 חברים, יש מינימום 6 ואז צריכים 4 חברים בהחלטה רגילה.

<דנה נויפלד: זה 17.

קארין אלהרר: אפשר סדר?

קארין אלהרר: אני לא הבנתי.

<קריאה: אפשר רק נשים.

<קריאה: אז יש קוורום.

<קריאה: ..

עיסאווי פריג': 6 זה המניין החוקי, נכון?

קארין אלהרר: כן.

<אתי בנדלר: כן, זה 18(ב).

גלעד ארדן: קוורום זה 17.

גלעד ארדן: ב-4 אפשר - - - צודק.

עיסאווי פריג': נכון, זה 4.

עיסאווי פריג': כי אם הקוורום הוא 6, אז המניין החוקי הוא רוב חבריה המכהנים, זה אומר שבנסיבות קיצוניות יכולה להתקיים ישיבה עם 4.

<אתי בנדלר: זה מה שאמרתי, נו.

קארין אלהרר: אז 19 סיכמנו?

גלעד ארדן: אני רק מזכיר לכולם שיהיו רגועים, שזה לא אני יכול לעכב או לא לעכב.

מיקי רוזנטל: זה לא שייך אליך.

מיקי רוזנטל: לא הכול אתה.

מיקי רוזנטל: העולם הוא לא - - - נכון שאתה חשוב מאוד, אבל - - -

גלעד ארדן: מיקי, אני לא לוקח את זה אישית בכלל, אבל אני השתתפתי אחרי זה בהמון דיונים על גופים, אף פעם לא שמעתי את כל החששות האלה למספר שייקחו חלק ב - - - דווקא פה יש מנגנון שהוא לא קשור לדרג הפוליטי שמחייב כל הזמן מינויים ו - - -

מיקי רוזנטל: אני הייתי מציע לך להוסיף שגם לוח השידורים יאושר ברוב של לפחות 6.

מיקי רוזנטל: זאת החלטה מאוד דרמטית.

<אתי בנדלר: לוח השידורים זה פסקה (2).

מיקי רוזנטל: אז בסדר.

מיקי רוזנטל: למשל גם אתה חושב שזה לא יכול להיות ש-4 חברים אקראיים יאשרו את לוח השידורים.

עמרם מצנע: למה לא?

גלעד ארדן: יכול להיות, כן.

מיקי רוזנטל: זה לא נראה לי טוב, לא נראה לי ציבורית טוב.

קארין אלהרר: לא, מיקי, סעיף קטן (2).

גלעד ארדן: ואם שניים עזבו פתאום ועוד לא אותרו אחרים?

גלעד ארדן: נחכה עד ללוח השידורים?

קארין אלהרר: מיקי והשר, זה מוסדר בסעיף קטן –(2), חבל על הוויכוח.

גלעד ארדן: זה מוסדר, אבל לא לפי שביעות רצונו של מיקי.

גלעד ארדן: בסעיף (2) לפי הניתוח של פריג', שהוא נכון, יכול להיות נסיבה קיצונית ונדירה שבה לוח שידורים יאושר בארבעה אנשים.

קארין אלהרר: ומעניין שיש המון אנשי תוכן בסיפור הזה.

קארין אלהרר: זה חשוב להם, הם יבואו.

<אתי בנדלר: לא רק זה, אני רוצה להזכיר שבניגוד לעמדתה של היועצת המשפטית של משרד התקשורת, אבל השר קיבל את זה, לשמחתי, בסעיף - - -

גלעד ארדן: לא היה דבר כזה מעולם.

גלעד ארדן: כיוון שהיא שינתה גם את דעתה.

מיקי רוזנטל: היא התיישרה לפי השר.

<אתי בנדלר: בסיפה של סעיף 17 הוספו המילים 'ובלבד שהשר פעל בהקדם האפשרי למינוי חבר מועצה כאמור' וכו'.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שלא יכול להיות שהשר יישב - - -

גלעד ארדן: אין לי מה לפנות בכלל, אני מקבל מהם את המועמד, אני רק צריך לחתום עליו.

<אתי בנדלר: אוקיי, אתה צריך לפנות אליהם, לומר להם 'תאתרו לי בהקדם האפשרי' וכו'.

קארין אלהרר: על איזה סעיף אתם מדברים?

קארין אלהרר: סליחה על ה - - -

<דנה נויפלד: סיפה 17.

<אתי בנדלר: לא, זה כדי להפיס קצת את החששות של חבר הכנסת רוזנטל.

קארין אלהרר: למה אתם עושים רוורס?

קארין אלהרר: אנחנו היינו במצב טוב, סעיף 19.

קארין אלהרר: יש הערות לגבי סעיף 19?

<אתי בנדלר: כן, הערה אחת.

<אתי בנדלר: בפסקה (2) במקום 12(2) צריך להיות 12(3).

מיקי רוזנטל: יש לי הסתייגות לסעיף 19(ב) סעיף קטן (2), שלא רק בעניין המינויים של המנהל הכללי, שגם לוח השידורים - - -

<אתי בנדלר: זה 12(3).

<דנה נויפלד: היה חילוף של הסדר.

<דנה נויפלד: לוח השידורים.

מיקי רוזנטל: אני מבקש, לא חשוב איזה סעיף זה, להוסיף שגם לוח השידורים יתקבל ברוב של - - -

<אתי בנדלר: גם זה, גם התקציב וגם מינוי מנהל כללי.

קארין אלהרר: נהדר.

מיקי רוזנטל: יופי, תודה רבה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה?

<אתי בנדלר: אין הסתייגויות.

קארין אלהרר: אין הסתייגויות.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 19, מי בעד?

קארין אלהרר: התקבל פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: ועדות משנה, סעיף 20.

קארין אלהרר: דנה, את רוצה להסביר את השינויים, בבקשה?

<דנה נויפלד: בסעיף 20 הוספנו פה את ההחלטות שהיו בוועדה, שרצו למעט כל מיני סמכויות שהוועדה לא תוכל לאצול לוועדת משנה.

<דנה נויפלד: הרחבנו את מספר הנושאים שאותם לא ניתן לאצול.

<דנה נויפלד: הוספנו דיון בדוחות ועדת הביקורת ונדמה לי גם את אישור הדוחות הכספיים.

<דנה נויפלד: הוספנו בהתאם ל - - - וגם את כך שוועדת המשנה תמנה לפחות שלושה חברים כדי שזה לא יהיה בהחלטות של אחד, והחלה של סעיפים נוספים לעניין הפרוטוקולים ומניין חוקי וכל מיני דברים כאלה.

קארין אלהרר: הערות?

ישראל אייכלר: האם אפשר שיפורסמו הפרוטוקולים האלה?

<דנה נויפלד: זה נגע בסעיפים למעלה.

גלעד ארדן: יש סעיף נפרד לזה.

<דנה נויפלד: לניהול פרוטוקולים ולפרסום החלטות.

<אתי בנדלר: אני חושבת שצריכים להפנות בסעיף קטן (ג) לסעיף 20, שאומר איזה הוראות יחולו על פעולת ועדת משנה.

<אתי בנדלר: נאמר כאן 18(א) רישא, (ב) ו-(ג), אני חושבת שגם (ד) צריך לחול על ועדת משנה.

<דנה נויפלד: אבל אי אפשר לאצול את לוחות השידורים, זה כבר לא - - -

<אתי בנדלר: לא, המועצה תזמין את המנהל הכללי ואת מי שהיא - - -

<דנה נויפלד: הרישא, כי הסיפה לא רלוונטי.

<אתי בנדלר: זה 18(ד) רישא, כן.

<אתי בנדלר: בוודאי.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 20.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין מתנגדים.

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 21, שכותרתו ועדת הביקורת.

קארין אלהרר: אני רואה שלא היו שינויים.

<דנה נויפלד: היה שינוי רק בעניין של החלת אותם סעיפים שדיברנו עכשיו, בעניין התכנסות של הוועדה וכל מיני סעיפים שדיברנו עליהם עכשיו.

מיקי רוזנטל: לא הבנתי.

מיקי רוזנטל: חלו שינויים בסעיף הזה?

קארין אלהרר: מינוריים, טכניים.

מיקי רוזנטל: כי הוא לא מסומן כסעיף שחלו בו שינויים.

<דנה נויפלד: רק ב-(ד).

מיקי רוזנטל: בדף הבא.

מיקי רוזנטל: בסדר.

<דנה נויפלד: אמר שהוסף סעיף קטן (ד), זה היה לבקשתך, אתי.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: תודה.

קארין אלהרר: זה ניסוחי.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 21 - - -

<אתי בנדלר: זה לא ניסוחי.

עיסאווי פריג': סעיף 21, יש לי הסתייגות.

קארין אלהרר: שנייה, עיסאווי.

עיסאווי פריג': חמד אומר לי 'איך שאתה מדבר קארין תוקפת אותך', אמרתי לו 'אני סובל אותה, לא נורא'.

<דנה נויפלד: תוספת נוספת שיש בסעיף זה בסעיף קטן (ח).

מיקי רוזנטל: סליחה, לא שומעים.

קארין אלהרר: הקהל מתבקש להיות בשקט.

עיסאווי פריג': יש לי בלבול בהסתייגויות ואני פונה לאתי.

עיסאווי פריג': אני הגשתי לך את ההסתייגויות, מבחינתי כולן מהותיות.

עיסאווי פריג': אפילו הפסיק הוא מבחינתי מהותי.

<אתי בנדלר: בסדר גמור, אז רק אמרתי שאתה צריך להציג אותן.

עיסאווי פריג': תני לי בבקשה להשלים את הדברים.

עיסאווי פריג': אני ניגשתי אלייך פעמיים למסור את ההסתייגויות ואת אומרת לי 'אם זה הסתייגות בשביל זמן דיבור, תגיד לי מיליון, אני אתן לך'.

עיסאווי פריג': אז עכשיו אתם מבלבלים אותי.

עיסאווי פריג': כל הסתייגות שאני אמרתי, אפילו שזה פסיק, אני מבקש להקריא אותה ולהצביע עליה.

<אתי בנדלר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: עיסאווי, אבל עד עכשיו - - -

עיסאווי פריג': אתם מבלבלים אותי בגישה, אז - - -

<אתי בנדלר: לא, אני מצטערת, אני אבהיר את עמדתי בקשר להסתייגויות.

<אתי בנדלר: כל הסתייגות שאתה רואה אותה כהסתייגות מהותית, אני מבקשת, לא רק שצריך לאפשר לך, אני מבקשת שתציע אותה בוועדה והוועדה תצביע עליה.

<אתי בנדלר: ככל שאתה רוצה הסתייגויות רק לצורך דיבור אין צורך - - -

עיסאווי פריג': אז יפה, ניגשתי בכדי להקל עלייך את הדיון הזה, ניגשתי עכשיו והסברתי לשלושתכן ואתן אמרתן שאני צריך גם להעלות את זה להצבעה.

עיסאווי פריג': אז זה מבלבל אותי, תחליטו מה נכון.

<אתי בנדלר: הסתייגות מהותית שאתה רוצה שתירשם כהסתייגות כלשונה, אתה צריך להעלות בוועדה.

עיסאווי פריג': אז יפה מאוד, מסרתי לכם מסמך.

גלעד ארדן: אבל זה לא עובד ככה.

עיסאווי פריג': אז תדריכו אותי, אין לי בעיה.

גלעד ארדן: אז אני אדריך אותך.

עיסאווי פריג': אתה מבין?

עיסאווי פריג': שיגידו לי את ה - - -

גלעד ארדן: הן לא יודעות מה בראש שלך באמת חשוב לך או - - - אני אגיד לך מה נהוג בכנסת, יש דברים שחבר כנסת באמת רוצה להשפיע על הסעיף פה והוא אומר 'בוועדת ביקורת היו שלושה', הוא אומר 'לא, אני חושב שצריך להיות חמישה, אני דורש שתצביעו על זה'.

גלעד ארדן: זה בכלל לא קשור לאתי, אתה אומר ליושבת ראש, 'אני חושב ש - - - תצביעי על חמישה ולא כמו שכתוב'.

קארין אלהרר: אבל כל מה שהוא ביקש הצבעתי.

גלעד ארדן: שנייה רגע.

גלעד ארדן: זה מהותי ועל זה יצביעו.

גלעד ארדן: וגם אם הפסדת בהצבעה, אז אתה יכול להגיד ליועצת המשפטית, 'תרשמי בנוסח החוק שאת מכינה בסוף הסתייגות למליאה, אני רוצה במליאה לשכנע שכן צריך חמישה'.

גלעד ארדן: ויש גם הרבה הסתייגויות שהן בעיניך לא באמת מהותיות, אם יקראו לסעיף 21 ועדת הביקורת או ועדת משה, זה לא באמת חשוב לך, אז אתה אומר לך ארבע הסתייגויות, כי אני רוצה שיהיו לי עוד 20 דקות לדבר במליאה.

גלעד ארדן: היא תמציא לך כבר ארבע הסתייגויות כשהיא מכינה את נוסח החוק.

גלעד ארדן: אבל זה לא בינך לבינה, זה בינך ליושבת ראש, להגיד לה לפני שמצביעים על הנוסח של הסעיף שכתוב, 'אני רוצה קודם כל הצבעה על הנוסח של ההסתייגות שלי'.

גלעד ארדן: זה בסדר ההסבר עד כאן?

<אתי בנדלר: כן, אני רק חושבת ש - - -

מיקי רוזנטל: אתה גם יכול לבקש רביזיה.

<אתי בנדלר: אני חושבת שאולי הבהרת את זה טוב מיכולת ההסבר שלי, אבל אני חושבת שזה מה שאמרתי מספר פעמים, רק שחבר כנסת פריג' אומר שכן אכפת לו אם יהיה כתוב 'ועדת ביקורת' או 'ועדת משה'.

<אתי בנדלר: זה מה שהוא אומר, 'אני רוצה הצבעה, הכול מהותי בעיניי'.

עיסאווי פריג': ברגע שאני אקבל - - - מהשר הבנתי יותר טוב, עם כל הכבוד, בסדר?

עיסאווי פריג': אני אומר את האמת.

<אתי בנדלר: אני שמחה.

מיקי רוזנטל: תעביר פה הדרכות לחברי כנסת חדשים.

קארין אלהרר: אפשר רגע לחזור לנושא?

עיסאווי פריג': כן, בסעיף 20 דילגתם, היו לי שתי הסתייגויות שטוב, אני - - -

<אתי בנדלר: לא, אי אפשר לבטל את ההצבעה, אבל גברתי יכולה לאשר לי לרשום לו הסתייגות.

קארין אלהרר: כן.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לבקש רביזיה על ההצבעה.

קארין אלהרר: רוזנטל, תודה, אני מודה לך.

מיקי רוזנטל: מותר לי להגיד לו, מה זה?

מיקי רוזנטל: מה העניין?

מיקי רוזנטל: אתה יכול לבקש רביזיה.

עיסאווי פריג': אני לא יכול לבקש, כי עברה ההצבעה.

מיקי רוזנטל: סליחה?

מיקי רוזנטל: רביזיה אתה יכול, רביזיה מותר לך לבקש גם עכשיו.

עיסאווי פריג': סעיף 20 עבר.

מיקי רוזנטל: לא חשוב.

מיקי רוזנטל: אתה יכול לבקש רביזיה על ההצבעה.

<עידית חנוכה: חבר הכנסת פריג', היושבת ראש מוכנה לאפשר להעלות את ההסתייגויות.

עיסאווי פריג': סעיף 20(א)(2), אני רוצה להוסיף את המילה 'והשעייתו'.

עיסאווי פריג': פיטוריו והשעייתו.

קארין אלהרר: אני מאשרת להעלות למליאה.

<אתי בנדלר: דנה, תזכירי לי, למועצה יש סמכות להשעות את המנהל הכללי?

<אתי בנדלר: כי אם ככה זו הערה מאוד חשובה.

<אתי בנדלר: ההערה היא לעניין סעיף 20(א)(2).

<אתי בנדלר: המועצה היא שמשעה?

<אתי בנדלר: אז אני חושבת שזו הערה מאוד חשובה.

עיסאווי פריג': 20(א)(2), פיטוריו, או השעייתו.

<אתי בנדלר: אם יש לה סמכות להשעות אותו אז הוא צודק.

גלעד ארדן: ככל שאין לה במקום אחר בחוק אז אין לנו בעיה שהיא תהיה פה, כי הפה שאסר הוא הפה ש - - - אם היא יכולה לפטר אותו ולמנות אותו, אז מן הסתם פרשנות סבירה תגיד שהיא גם יכולה - - -

<אתי בנדלר: לא, אולי הסמכות הזאת ניתנה למישהו אחר בהצעת החוק.

<דנה נויפלד: לא.

<אתי בנדלר: אז אני חושבת שההערה הזאת מאוד נכונה.

גלעד ארדן: אני זוכר איפשהו שיש - - -

<אתי בנדלר: מינוי המנהל הכללי, השעייתו או פיטוריו.

מיקי רוזנטל: תבקש רביזיה בהצבעה.

מיקי רוזנטל: או שיש הסכמה לשנות את הסעיף.

מיקי רוזנטל: כי משהו שהוצבע עליו, הוצבע עליו.

עיסאווי פריג': אז איך היא פותחת את זה?

מיקי רוזנטל: אתה יכול לבקש רביזיה.

מיקי רוזנטל: אתה צריך לבקש רביזיה.

מיקי רוזנטל: או שהשר מסכים לשינוי הסעיף ונצביע עליו עוד פעם.

<אתי בנדלר: כיוון שלא מבוקשת כאן רביזיה במה שאושר, אושר ובנושא הזה חבר הכנסת פריג' לא מבקש רביזיה, הוא מבקש להוסיף נסיבה נוספת.

<אתי בנדלר: הוא מבקש תוספת, אז אני מציעה להוסיף את התוספת ואני אחר כך אשלב את זה בסעיף 20.

מיקי רוזנטל: יש הסכמה מכולם?

גלעד ארדן: אפשר גם לתת לי סמכות להשעות את המנכ"ל?

גלעד ארדן: סתם, סתם.

גלעד ארדן: ההלם כאילו על הפנים.

גלעד ארדן: מה קרה?

גלעד ארדן: לא פיטורים, רק השעיה, מה ביקשתי?

ישראל אייכלר: גלעד, אתה תהיה כבר שר הרבה יותר בכיר עד אז.

מיקי רוזנטל: זה מה שאמרתי לו, אם הוא יישאר במשרד התקשורת כל כך הרבה שנים עד שישעו את המנכ"ל, אתה בצרות.

גלעד ארדן: מה זה?

גלעד ארדן: ישר אני עושה לו שיעור - - -

<אתי בנדלר: הסתייגויות דיבור.

עיסאווי פריג': בסדר?

עיסאווי פריג': מה שעבר מת.

עיסאווי פריג': להבא אנחנו נסתדר.

ישראל אייכלר: אפשר לרשום הסתייגות גם בשבילי?

<דנה נויפלד: בקשת רשות דיבור, אתה לא מגיש עוד הסתייגויות.

<דנה נויפלד: כי אם תגיש עוד הסתייגויות לא תוכל לקבל רשות דיבור, זה משהו אחר, זה שני דברים שונים.

מיקי רוזנטל: הוא יכול להגיש - - - אתה יכול להגיש הסתייגות בדיבור לסעיף הזה.

ישראל אייכלר: כן.

מיקי רוזנטל: זה לפי הנוהל, לא?

<אתי בנדלר: אתה רוצה הסתייגות?

ישראל אייכלר: כן.

<אתי בנדלר: לסעיף מסוים?

<אתי בנדלר: או רק כדי לדבר?

ישראל אייכלר: כדי לדבר.

<אתי בנדלר: בסדר.

<אתי בנדלר: אוקיי.

עיסאווי פריג': כמה הסתייגויות אתה רוצה?

עיסאווי פריג': כל הסתייגות 6 דקות.

עיסאווי פריג': כמה?

עיסאווי פריג': תגיד.

מיקי רוזנטל: 5 דקות.

ישראל אייכלר: אני חושב שחמש הסתייגויות מספיק.

עיסאווי פריג': אז חמש.

<אתי בנדלר: אז זה לא בקשת רשות דיבור - - -

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': ככה לימדו אותי, אז אני מבקש חמש הסתייגויות.

מיקי רוזנטל: אני עוד לא ביקשתי - - -

ישראל אייכלר: זה לא רק אני צריך לדבר - - -

עיסאווי פריג': זה הסיעה, נכון.

קארין אלהרר: אני מצביעה.

קארין אלהרר: על סעיף 20(א)(2) - - -

<אתי בנדלר: לסעיף 20(א) תיווסף נסיבה נוספת שבה המועצה לא תוכל לאצול את סמכותה להשעות לוועדת משנה.

עיסאווי פריג': רק התיקון?

קארין אלהרר: כן, מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: התיקון אושר.

קארין אלהרר: אפשר לעבור לסעיף 21?

<אתי בנדלר: רצוי.

קארין אלהרר: הערות לסעיף 21?

קארין אלהרר: עיסאווי.

עיסאווי פריג': 21(ב)(1) המילים 'רואה חשבון המבקר', אני מבקש למחוק אותן מכל מקום.

<דנה נויפלד: אתה לא רוצה שוועדת הביקורת תדון בהערות - - -

קארין אלהרר: רגע, תנו לו לדבר.

עיסאווי פריג': יש ועדת ביקורת ויש רואה חשבון מבקר.

עיסאווי פריג': ועדת הביקורת צריכה לקיים את עבודתה באופן עצמאי ויש רואה חשבון מבקר.

עיסאווי פריג': ברגע שאני נותן לכל הגופים להיות באותו זמן באותו מקום אז אין לי את מערך הביקורת המושלם שצריך להיות, מהסיבה הזו שאני חושב שרואה החשבון המבקר לא צריך להיות שם.

קארין אלהרר: טוב, מי בעד ההסתייגות של עיסאווי?

קארין אלהרר: מי נגד ההסתייגות של עיסאווי?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה.

קארין אלהרר: עוד הסתייגויות?

רינה פרנקל: יש לי פה הוספה שבוועדת הביקורת יהיו שני נציגי עובדים, עליהם להחליט במועצת עובדים בתאגיד ובלבד שאינם נושאי משרה בתאגיד.

גלעד ארדן: באיזה סעיף זה?

רינה פרנקל: סעיף 21(א), להוסיף שיהיו עוד שני נציגי עובדים, עליהם להחליט במועצת העובדים בתאגיד ובלבד שאינם נושאי משרה בתאגיד.

רינה פרנקל: שיהיו שני נציגי עובדים.

<דנה נויפלד: בוועדת ביקורת?

רינה פרנקל: כן, שניים, לא אחד.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של חברת הכנסת פרנקל?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה.

<אתי בנדלר: שתעביר לנו בכתב את הנוסח.

קארין אלהרר: תעבירי בכתב את הנוסח, רינה.

גלעד ארדן: אבל מי אמר שהיא מבקשת שזה יעלה למליאה?

<אתי בנדלר: היא ביקשה.

רינה פרנקל: לא.

<אתי בנדלר: את לא רוצה את זה הסתייגות?

רינה פרנקל: אני חושבת שזה חשוב מאוד, שלא - - -

עיסאווי פריג': היא שאלה אותך, את רוצה לדבר במליאה על זה?

גלעד ארדן: לא, אבל אני רוצה להסביר משהו.

גלעד ארדן: משום מה, עוד פעם, אני רוצה להסביר עוד משהו לחברי הכנסת.

גלעד ארדן: כשאתם אומרים לאתי הסתייגות, מבחינתה זה צריך להגיע עד המליאה.

גלעד ארדן: זה לא נקרא פה הסתייגות.

גלעד ארדן: כשחבר כנסת רוצה להעלות הצעה חלופית להצעת נוסח, אז הוא אומר 'אני רוצה להציע הצעה אחרת' ומצביעים עליה - - -

קארין אלהרר: גלעד, היא אמרה הסתייגות.

גלעד ארדן: בסדר, אבל אני לא בטוח שהיא התכוונה לזה שזה גם יעלה אחר כך במליאה.

קארין אלהרר: את רוצה שזה יעלה למליאה או לא?

גלעד ארדן: את רוצה שיצביעו על זה במליאה אל מול הנוסח שיוצג?

קארין אלהרר: כן, זה מה שהיא רוצה.

קארין אלהרר: הסתייגות.

קארין אלהרר: אז תעבירי בכתב את ההסתייגות שלך לאתי, היועצת המשפטית.

קארין אלהרר: עוד הערות?

עיסאווי פריג': בסעיף (א) במקום שלושה, חמישה חברים לפחות, לא יפחת.

קארין אלהרר: מי בעד ההצעה של עיסאווי להעלות לחמישה חברים?

קארין אלהרר: מי נגד ההצעה להעלות?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה.

עיסאווי פריג': כמובן אני מעלה במליאה.

קארין אלהרר: כמובן, לא חשבתי אחרת.

עמרם מצנע: אתה תקבל כל כך הרבה דקות.

קארין אלהרר: עיסאווי, תשאיר משהו לאחרים, יש עוד חברי כנסת.

עיסאווי פריג': אני מביא הכול בשם הסיעה.

<קריאה: גם מרצ, גם בל"ד וגם חד"ש.

עיסאווי פריג': למה, בל"ד וחד"ש הצטרפו אלינו?

<אתי בנדלר: כמה חברי כנסת בסך הכול כפול חמש?

עיסאווי פריג': יש רשימה של הסתייגויות לסעיף 21 אצלך, מונחות מולך.

עיסאווי פריג': או שנתרגם את זה לזמן.

עיסאווי פריג': נעבור על זה אחד אחד?

<אתי בנדלר: אם אדוני רוצה שהם יעלו כפי שהם בהסתייגות אז לעבור אחד אחד.

עיסאווי פריג': כן, אז נמשיך.

עיסאווי פריג': בסעיף קטן (א), צריך לסמן את זה, יתווסף ב-(1) 'הוא עיתונאי בעל ותק של לפחות 10 שנות עבודה בתחום'.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות?

קארין אלהרר: 2.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה.

קארין אלהרר: עוד הסתייגויות, עיסאווי?

עיסאווי פריג': אני אעבור על המהותיות ועל השאר נוותר.

עיסאווי פריג': בסעיף 21(ב)(5) 'תקבע הסדרים', אני מציע לשנות את זה ל'הסדרים מחייבים'.

<אתי בנדלר: אני רציתי להעיר בנושא הזה.

<אתי בנדלר: אני הייתי ממליצה לוועדה להחליף את המילה ברוח ההצעה שלך ובמקום 'תקבע הסדרים' 'תקבע כללים'.

<אתי בנדלר: אני אגיד לך למה, משום שכללים טעונים פרסום, העובדים יידעו כך מה הכללים שחלים לגבי אופן הטיפול בתלונות שלהם, איזו הגנה תינתן להם וזה לא יהיה איזה משהו פנימי עלום.

גלעד ארדן: טוב.

<אתי בנדלר: ההצעה שלך התקבלה, זה יהיה כללים.

עיסאווי פריג': אם כך, בסעיף 6 גם יש לי הסתייגות, אני מציע שתדון בדוח הממונה על קבילות הציבור שפורסם לפי סעיף 56(ו), אני מבקש להוסיף 'לא יאוחר משבוע ממועד פרסומו'.

<אתי בנדלר: תוך שבוע?

<דנה נויפלד: זה ממש קצר לוועדת משנה להתכנס וכל זה.

<דנה נויפלד: תרחם עליהם.

קארין אלהרר: אפשר לקצוב בזמן.

גלעד ארדן: לא, אני לא חושב שצריך להיכנס לרזולוציה כזאת.

גלעד ארדן: אני מצטער, יש עניין של סבירות בעניין הזה.

עיסאווי פריג': טוב, (6) תדון בדוח הממונה, אני פשוט רוצה לקבוע זמן מתי תביא את ה - - - לא להשאיר את זה פתוח, זה הכול.

גלעד ארדן: זה כן, כמה זמן?

עיסאווי פריג': אני הצעתי שבוע.

<דנה נויפלד: 30 יום?

עיסאווי פריג': 30 יום.

גלעד ארדן: תוך 30 יום.

גלעד ארדן: טוב.

<אתי בנדלר: תוך 30 ימים ממועד פרסומו?

גלעד ארדן: כן.

עיסאווי פריג': אז אני מוריד.

עיסאווי פריג': את שאר ההסתייגויות, יש לי עוד שלוש מלל, אני אמיר את זה לזמן דיבור, מה שלא העליתי.

<אתי בנדלר: סימנת את מה שהוא העלה?

עיסאווי פריג': אתם הורגים אותי.

<דנה נויפלד: בקשר להצעה שלך, שהצעת שהוועדה תקבע כללים.

<דנה נויפלד: זה ועדת משנה, ועדת משנה לא יכולה לקבוע כללים.

<דנה נויפלד: לכן המילה הסדרים.

<אתי בנדלר: הבנתי.

<דנה נויפלד: זה יותר מתאים להסדרים במקרה הזה.

<דנה נויפלד: את רוצה 'שתפרסמם'?

<אתי בנדלר: שיהיה הסדרים, 'ובלבד שתפרסמם', זה יפיס גם את דעתך?

<אתי בנדלר: אתה אמרת 'הסדרים מחייבים'.

<אתי בנדלר: ההסדרים הם הסדרים מחייבים כך וכך, אבל העניין הוא, אני חושבת שמה הפריע בהסדר הזה זה שהם לא מפורסמים, אותם הסדרים.

<אתי בנדלר: לכן אם מוכנה היועצת המשפטית של משרד המשפטים - - -

<דנה נויפלד: מציעה.

<אתי בנדלר: מציעה שבמקום כללים יהיה הסדרים, כפי שהם הציעו, אבל שתיווסף הוראה שההסדרים יפורסמו באתר האינטרנט של התאגיד.

גלעד ארדן: בדיוק עבר לי בראש שהיא נהייתה כל כך מתוחכמת שהיא יודעת מה צריך להגיד.

גלעד ארדן: אין לה שום כוונה לזה, היא יודעת בדיוק מה צריך להגיד כדי לרצות אותי.

עיסאווי פריג': את קיבלת עכשיו, אם הוא יהיה שר אוצר, ברגע שהשר יהיה שר אוצר את הולכת איתו לשם.

עיסאווי פריג': אז מה הנוסח הסופי שאנחנו מציעים?

<אתי בנדלר: זה יהיה תקבע הסדרים, ההסדרים שנקבעו יפורסמו באתר האינטרנט של תאגיד השידור הציבורי.

עיסאווי פריג': זה מספיק מחייב?

מיקי רוזנטל: לא משנה, כן.

מיקי רוזנטל: זה לא חשוב.

מיקי רוזנטל: מספיק שזה מפורסם.

ישראל אייכלר: אני מציע שבמקום הסדרים יהיה כתוב עסקאות.

קארין אלהרר: טוב נו, עד כאן.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

<אתי בנדלר: יש לי הערה קטנה.

עיסאווי פריג': שנייה, יש לנו (ד) ו-(ה).

עיסאווי פריג': שנייה, זה סעיף ארוך, לא למהר.

עיסאווי פריג': בסעיף (ד), אתי, על ישיבות ועדת הביקורת יחולו הוראות סעיפים בשינויים המחויבים ובשינויים אלה, במקום אחת לחודש יבוא אחת לרבעון.

<אתי בנדלר: זה תדירות הישיבות שלהם.

עיסאווי פריג': בסדר, אני מקבל את זה, אני יורד מהקטע הזה.

עיסאווי פריג': בסעיף (ה) אני מוותר גם.

ישראל אייכלר: יש לי שאלה, למה באמת סעיף (ה) לא מאפשר למי שלא חבר ועדת ביקורת לשבת בישיבת הוועדה?

ישראל אייכלר: אין איזה עניין שיותר אנשים ישמעו מה מדברים שם?

<דנה נויפלד: לא בטוח.

ישראל אייכלר: יש הסעיף שדיבר עיסאווי, 'מי שאינו חבר ועדת הביקורת לא יהיה נוכח בישיבות הוועדה בעת הדיון'.

<דנה נויפלד: נכון, כדי לא להשפיע על הדיון.

<דנה נויפלד: זאת הכוונה, הסיבה שזה נכתב ככה זה כדי שיוכל להתנהל דיון אמיתי ומעמיק נטול - - -

ישראל אייכלר: זה ועדת ביקורת, זה לא - - -

<דנה נויפלד: דווקא בגלל זה, כדי שאנשים שרוצים להשפיע על מהלך הדיון לא יהיו בדיון, על מנת שוועדת הביקורת תוכל באמת לדון.

<דנה נויפלד: זאת הכוונה.

ישראל אייכלר: שלא יפחדו מה - - -

<דנה נויפלד: ודאי.

<דנה נויפלד: זה הפוך.

<דנה נויפלד: זו הוראה שנועדה - - -

קארין אלהרר: טוב.

<אתי בנדלר: בזמן שחבר הכנסת עיסאווי מחפש, ברשותכם, לעניין סעיף קטן (ח), 'ועדת הביקורת תגיש למועצה ולמנהל הכללי אחת לשנה לפחות, ועד 60 ימים מתום השנה הקודמת, דוח על פעילותה'.

<אתי בנדלר: האם המילה 'פעילותה', דנה, הכוונה שלכם כאן היא הממצאים שלה, המסקנות שלה, או משהו דומה?

<אתי בנדלר: כי אני לא יודעת מה זה הפעילות כאן.

<דנה נויפלד: זאת הכוונה.

<אתי בנדלר: אז אולי נשתמש במילים קצת יותר ברורות?

<אתי בנדלר: ככל שנמצא.

<אתי בנדלר: אם זאת הכוונה, אני פשוט רציתי להבהיר.

<אתי בנדלר: הנושאים שבהם היא דנה - - -

<קריאה: - - - זה לא הדברים שהיא עושה.

<דנה נויפלד: זה סעיף סטנדרטי.

<אתי בנדלר: אינני יודעת, נבדוק את זה, אם זאת הכוונה.

<אתי בנדלר: הכוונה היא הנושאים שהיא דנה בהם, המסקנות שלה, הממצאים שלה וכו', כן?

<אתי בנדלר: אוקיי.

עיסאווי פריג': בסעיף 21 אני יכול - - -

<אתי בנדלר: מוותר על השאר?

עיסאווי פריג': השאר זמן דיבור.

מיקי רוזנטל: יש לי הסתייגות.

מיקי רוזנטל: לא הסתייגות, הצעה.

מיקי רוזנטל: לגבי סעיף (ב)(5), יש פה נהלים לגבי תלונות של עובדים.

מיקי רוזנטל: מאחר שהגוף הזה מתקשר עם הרבה מאוד מפיקים וכו' וכו' חשוב שיהיה גם נוהל לגבי הגופים שאיתם הם מתקשרים לצרכים קונקרטיים.

מיקי רוזנטל: זה לא כלל הציבור, שלו יש אומבודסמן, אלא נאמר הגוף מתקשר עם במאי, מפיק וכו' וכו', איך - - - זאת אומרת שיהיה גם נוהל לגבי הגופים האלה.

מיקי רוזנטל: יש להם הרבה מאוד חיכוכים, מניסיוני, עם התאגיד, ולפיכך ראוי שיהיה גם נוהל בעניין הזה.

קארין אלהרר: לא הבנתי, אבל הנוהל יסדיר מה?

מיקי רוזנטל: יש נוהל שלפיו יש תלונות של עובדים בתאגיד, מבוררות.

מיקי רוזנטל: צריך לקבוע נוהל.

מיקי רוזנטל: אני מציע שיהיה גם נוהל מאחר שהתאגיד מתקשר עם הרבה גופי הפקה, שיהיה גם נוהל לגבי בירור תלונות של הגופים הללו, מפני שיש הרבה מאוד חיכוכים ונקודות - - -

<אתי בנדלר: אתה מדבר על ההתקשרויות - - -

קארין אלהרר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: נגיד השידור הציבורי מתקשר עם מפיק סדרה, מה אתה רוצה שוועדת הביקורת - - -

מיקי רוזנטל: שיהיה נוהל איך מבררים את התלונות האלה.

מיקי רוזנטל: יש נוהל של תלונות עובדים - - -

קארין אלהרר: על ההתקשרות?

מיקי רוזנטל: על התלונות, לא על ההתקשרות.

קארין אלהרר: אני מבינה לאט, תסביר לי, תלונות על מי?

מיקי רוזנטל: תלונות על התאגיד, או על מנהלים בתאגיד.

קארין אלהרר: מטעם מי אבל?

מיקי רוזנטל: מטעם גופים חיצוניים שאיתם הם התקשרו, שהתאגיד התקשר איתם.

קארין אלהרר: תן לי דוגמה, אני לא מצליחה להבין.

מיקי רוזנטל: צריך להיות נוהל של בירור תלונה של עובד, נכון?

קארין אלהרר: כן.

מיקי רוזנטל: אני מציע שיהיה גם נוהל לגבי בירור תלונה של גורם חיצוני שאיתו התאגיד התקשר.

קארין אלהרר: למשל לא שילמו בזמן?

קארין אלהרר: זה מה שאתה אומר?

מיקי רוזנטל: למשל לא שילמו בזמן, למשל לא עמדו ב - - -

קארין אלהרר: אין בעיה.

גלעד ארדן: בטח שיש בעיה, מה זאת אומרת?

גלעד ארדן: כי יש מחויבויות שהן מחויבויות כלפי עובדים שלך, בשביל זה יחסי עובד מעביד זה נקרא.

גלעד ארדן: אם אנחנו רוצים שהמדינה תהיה הכיס העמוק של גופים פרטיים שעובדים מול רשות השידור, אז זה מה שעלול להיות.

קארין אלהרר: אבל הוא לא מדבר על העובדים של הגוף ה - - -

גלעד ארדן: בדיוק.

גלעד ארדן: הוא לא מדבר עליהם, אבל הוא בעצם גורם לזה שהאורגן הסטטוטורי של גוף ממשלתי הוא בודק התלונות או דן בזה של הגוף הפרטי, של מה שקורה בתוכו.

קארין אלהרר: זה לא מה שאני הבנתי.

גלעד ארדן: תשאלי אותו, הוא יסביר.

קארין אלהרר: מיקי, אני אשאל אותך.

קארין אלהרר: השאלות המנחות הן כאלה, התלונה היא של הגוף המתקשר עם השידור הציבורי על זה שהשידור הציבורי בעצם התנהל לא בסדר כלפיו, לא כלפי עובדיו.

מיקי רוזנטל: ברור, לא כלפי עובדים, אלא בהתקשרות.

מיקי רוזנטל: תראו, זה מייצר אין ספור - - -

גלעד ארדן: אני יכול להסביר משהו על זה, מיקי?

מיקי רוזנטל: בבקשה.

מיקי רוזנטל: אני מנסה, אגב, לחסוך ב - - - כי יש המון חיכוכים.

גלעד ארדן: אני יודע שיש המון חיכוכים, אבל - - -

מיקי רוזנטל: ואני רוצה שיהיה נוהל מאוד ברור איך מבררים תלונות בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: זה הכול.

קארין אלהרר: אבל אני לא רואה שערכאת ערעור על יחסי עובד-מעביד - - -

מיקי רוזנטל: זה לא שייך לעובדים.

גלעד ארדן: אז איזה תלונה?

גלעד ארדן: תן דוגמה לתלונה.

מיקי רוזנטל: אני אסביר.

מיקי רוזנטל: למשל, על אי תשלום בזמן, על אי עמידה בתנאי החוזה.

מיקי רוזנטל: זה בכלל לא שייך לעובדים של הגוף החיצוני, אלא יש הרבה מאוד בעבודה כזאת, מהסוג הזה, חיכוכים.

מיקי רוזנטל: אתה חותם הסכם עם התאגיד להפקת סדרה, אחר כך יש - - - אני נותן את הדוגמה של התשלומים, כי היא הכי בהירה וברורה.

גלעד ארדן: אבל זה נכנס לתוך ה - - - מה שאתה אומר קיים.

גלעד ארדן: ברגע שגוף מוסמך לדון בליקויים בניהול תאגיד השידור הציבורי, אם הגוף הזה לא מקיים את התחייבויותיו החוזיות אז זה ליקוי בניהול תאגיד השידור הציבורי, אז אפשר לדון בזה, בוודאי.

מיקי רוזנטל: למה אני אומר שצריך נוהל?

מיקי רוזנטל: כי זה לא עוד גורמים סתם, זה לא הציבור הרחב, אלה הגורמים שאיתם התאגיד התקשר.

מיקי רוזנטל: אם נחייב אותם לקבוע נוהל זה פשוט יחסוך הרבה מאוד כאבי ראש ו - - -

גלעד ארדן: אז אולי נוסיף פה - - -

מיקי רוזנטל: אני לא מתכוון להכניס את העובדים של החברות הפרטיות בדלת האחורית, אם אתה חושש לדבר הזה.

מיקי רוזנטל: לא זה מה שאני מתכוון.

מיקי רוזנטל: אלא פשוט בירור תלונות יומיומיות שקיימות בין גוף מזמין לגופים מפיקים.

מיקי רוזנטל: לכן שיהיה נוהל בעניין הזה.

מיקי רוזנטל: אני לא אומר מה יהיה כתוב בנוהל, אדוני השר, אלא קביעת נוהל ברור.

מיקי רוזנטל: זה הכול.

גלעד ארדן: לאור מה שאתה אומר היה צריך עכשיו לכתוב, כמעט בכל דבר שם לחייב בחוק לעשות נוהל.

גלעד ארדן: לוועדת ביקורת יש סמכות לבדוק, גם לפי הזמן שהיא מקדישה - - - בואו נזכור שחברי המועצה, אלא אם כן אתם רוצים לתקן את זה לא עובדים במשרה מלאה, הם מתכנסים פעם בחודש, או לפי הצורך, הם עדיין לא עובדים במשרה מלאה והם קובעים סדר עדיפויות, במה דחוף להם יותר לדון ומה פחות.

גלעד ארדן: הם לא הופכים להיות הגוף הפוסק היומיומי.

גלעד ארדן: עוד פעם, אני מזכיר לכולנו שהרצון הוא לא לגרום למה שהיה בעבר, שיש בעיה בין המנכ"ל או הדרג הניהולי לבין הדרג הציבורי באיפה עוברות הסמכויות.

גלעד ארדן: ועדת הביקורת היא לא עכשיו גוף בורר בסכסוכים בין ההנהלה לבין הגופים החיצוניים.

גלעד ארדן: זה לא סביר שזו תהיה הסמכות שלה.

מיקי רוזנטל: אני גם לא הצעתי את זה.

גלעד ארדן: אם אתה מוטרד מזה, אם היא תחשוש שזה לא סמכותה או אם היא לא תרצה לעסוק בזה, אז תוסיף 'תעמוד על ליקויים בניהול תאגיד השידור הציבורי לרבות התקשרויות התאגיד עם מפיקים חיצוניים'.

<דפנה גלוק: זה לא נחוץ.

<דפנה גלוק: גם היום ועדת הביקורת של רשות השידור - - -

גלעד ארדן: למרות שאני חושב שיש לה סמכות.

<דפנה גלוק: גם היום ועדת הביקורת דנה.

<דפנה גלוק: לגבי הנהלים יש סמכות בהצעת החוק, אנחנו עוד לא הגענו לסעיף הזה, המועצה רשאית לקבוע כללים לניהולו של תאגיד השידור הציבורי ופיקוח על השידורים, ביצועם היעיל של תפקידיו.

<דפנה גלוק: זה בוודאי נכנס גם למסגרת הסמכות הזו, ככל שמדובר בתפקוד.

מיקי רוזנטל: אם השר עומד על הרגליים האחוריות, אז אני מוותר על זה, אבל אני חושב שזה ראוי.

מיקי רוזנטל: אני לא אגיש הסתייגות.

מיקי רוזנטל: ניסיתי לשכנע.

מיקי רוזנטל: אני מנסה לשכנע פה בהיגיון, לא - - -

גלעד ארדן: בכל מקרה בכוונתנו להוסיף בעוד מספר סעיפים סעיף ספציפי על האחריות הציבורית לכך שכשאתה מתקשר עם מישהו גם הנאותות של ההעסקה שם תהיה באיזה שהוא סטנדרט מקובל.

מיקי רוזנטל: אני לא התכוונתי, כאמור, רק לעניין ההעסקה - - -

גלעד ארדן: לא, אני מבין את החשש.

מיקי רוזנטל: זה, אגב, חשוב מאוד כשלעצמו.

קארין אלהרר: הגעתם להסכמה?

מיקי רוזנטל: לא הגענו, אני גם לא אגיש הסתייגות.

קארין אלהרר: אוקיי, אני מעלה להצבעה את סעיף 21.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 22 עדיין בגיבוש, לא נצביע עליו.

קארין אלהרר: סעיף 23, שיקול דעת עצמאי.

<אתי בנדלר: אני רק מזכירה שבסעיף שהצבענו היו מספר תיקונים.

<אתי בנדלר: ההצבעה הייתה בכפוף לתיקונים שהוסכם עליהם.

עיסאווי פריג': מספר תיקונים ב-21.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: על 22 לא מצביעים עכשיו, עיסאווי.

קארין אלהרר: 23.

קארין אלהרר: לא היו שינויים.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

קארין אלהרר: סעיף 23.

קארין אלהרר: מי בעד?

מיקי רוזנטל: רגע.

עיסאווי פריג': יש לי הצעות זמן דיבור ב-23.

<אתי בנדלר: אין לך לגבי 23, אומרים לי.

עיסאווי פריג': יש אחת.

<אתי בנדלר: אתה רוצה הסתייגות דיבור.

<אתי בנדלר: אוקיי.

עיסאווי פריג': יש שתי הצעות.

<אתי בנדלר: שתי הסתייגויות דיבור של חבר הכנסת עיסאווי.

עיסאווי פריג': של מרצ.

גלעד ארדן: קבוצת מרצ.

<אתי בנדלר: של עיסאווי וכל הקבוצה.

קארין אלהרר: אני מצביעה על סעיף 23.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 24.

קארין אלהרר: הזכות לקבל מידע.

קארין אלהרר: היה תיקון קטן, במקום המילה 'בדיקת', 'העברת'.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 24?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 25.

מיקי רוזנטל: הגדרת קרוב, יש הגדרות לעניין של קרוב?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: את ההגדרות השארנו לסוף, עוד לא הייתה הצבעה עליהן.

מיקי רוזנטל: אבל יש הגדרות לעניין קרוב?

<דנה נויפלד: הגדרה מאוד רחבה.

קארין אלהרר: סעיף 25, מי בעד סעיף 25?

קארין אלהרר: ניגוד עניינים.

קארין אלהרר: להצביע.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 26.

קארין אלהרר: המשך להערתי הקודמת, כשדנו בסעיף 12 על הכללים לחברי מועצה ומנכ"ל שישדרו בשידור הציבורי.

קארין אלהרר: אני מבקשת לתקן את סעיף 26 באופן שיישאר רק הרישה, 'חבר מועצה לא ישתתף בשידורים'.

מיקי רוזנטל: מה זאת אומרת?

מיקי רוזנטל: 'לא ישתתף בשידורים', נקודה?

קארין אלהרר: לא ישתתף.

עיסאווי פריג': ואת נותנת למנכ"ל להשתתף?

קארין אלהרר: לא, המנכ"ל לא משתתף.

גלעד ארדן: גם לא.

קארין אלהרר: עיסאווי, תקשיב.

מיקי רוזנטל: למה השינוי שחל בעמדתך מהישיבה הקודמת שדיברנו על זה?

קארין אלהרר: אני אסביר.

קארין אלהרר: אל"ף, עמדתי לא השתנתה.

גלעד ארדן: זה פותח פתח שקשה לפקח עליו.

קארין אלהרר: בוא נתחיל מזה.

קארין אלהרר: דבר שני - - -

עמרם מצנע: אבל אם מיקי מתעקש אפשר להחזיר את זה.

מיקי רוזנטל: לא, אני חשבתי שצריך לתת לעניין הזה במשורה, אבל לא לאסור באופן גורף.

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר את עמדתי.

גלעד ארדן: אם הם כאלה תותחים, שיופיעו ב-2, ב-10, בכבלים, בלוויין.

גלעד ארדן: זה יוצר ניגודי עניינים שההוא קונה את ההוא וההוא קונה את ההוא.

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר את עמדתי.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שזה ראוי, חברי מועצה נבחרים לתקופה קצובה, אפשר להאריך את כהונתם, ברוך ה' יש עוד ערוצי שידור למעט השידור הציבורי, זה לא ראוי בעיניי לנסות לקבל זמן מסך בדרך הזאת.

קארין אלהרר: אני חושבת שיש מספיק מקומות שבהם אפשר לדבר ולא נראה לי שאין מספיק מומחים לעניינים שונים שצריך באמת את החריג הזה.

קארין אלהרר: לכן אני מבקשת - - -

<קריאה: מה עם זמר?

גלעד ארדן: זמר על אחת כמה וכמה.

גלעד ארדן: מה זה?

גלעד ארדן: הוא יבוא להיות חבר מועצה ויקבל חשיפה לשירים שלו?

גלעד ארדן: זה ניגוד עניינים הכי - - -

<דדי מרקוביץ: אתם פוסלים אמנים מראש בגלל שהם חברי מועצה?

גלעד ארדן: ברור.

קארין אלהרר: אנחנו לא פוסלים.

גלעד ארדן: כן, כן.

<דדי מרקוביץ: הם לא יוכלו להשמיע שירים שלו ברשת - - -

גלעד ארדן: התשובה היא כן.

גלעד ארדן: חוות הדעת המשפטית ההגיונית שקיבלתי, גם פה וגם ברשות השנייה, ולצערי היו לי מועמדים מאוד ראויים לרשות השנייה, אבל ברגע שהם הבינו שהם לא יוכלו באותו זמן שהם חברי מועצה, גם יהיו להם פתאום תכניות - - -

<דדי מרקוביץ: אני לא מדבר על תכניות, אני מדבר על - - -

קארין אלהרר: סליחה, רגע, רגע.

<דדי מרקוביץ: אמן שמופיע חד פעמית - - -

גלעד ארדן: מה זה חד פעמי?

גלעד ארדן: חד פעמי כל חודש?

גלעד ארדן: חד פעמי כל שישה חודשים?

<דדי מרקוביץ: כשהוא מוציא דיסק.

גלעד ארדן: מעולה.

מיקי רוזנטל: אז בשום אופן לא הייתי רוצה שיופיע.

מיקי רוזנטל: לא בזה.

קארין אלהרר: מיקי, בדיוק בגלל שהנושא הזה פתוח לפרשנות, וגם אם נגיד במקרים חריגים וגם אם נגיד במשורה אפשר לפרש את זה פרשנות מרחיבה.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שזה ראוי, לפיכך אני מציעה לתקן את הסעיף.

קארין אלהרר: מי בעד סעיף 26 בהתאם לתיקון?

<קריאה: מה התיקון?

קארין אלהרר: רק להשאיר את הרישא.

קארין אלהרר: חבר מועצה לא - - -

גלעד ארדן: שמנכ"ל או חבר מועצה לא ישתתפו בשידורים.

איילת שקד: - - - מה קרה?

איילת שקד: - - -

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: כי זה פותח פתח - - - אני אסביר לך למה, אם כבר את רוצה.

גלעד ארדן: קודם כל הרי יש פה איזה שהוא מאזן בין הצדדים, ההנהלה משבצת שידורים והמועצה מפקחת.

גלעד ארדן: זה בדיוק כמו היחסים שאתם לא רוצים שיהיו ביני לבין המועצה, אבל הרבה יותר אינטימי, הרבה יותר קרוב והרבה יותר יומיומי.

גלעד ארדן: המועצה צריכה לפקח על המנכ"ל, אז למה שהמנכ"ל או שעורכי השידורים ייתנו לחברי המועצה לפי שיקול דעתם, גם אם הוא מצומצם או אי אפשר לרדוף את זה ביום יום, להופיע שם?

קארין אלהרר: איילת, זה סתם פתח באמת ל - - -

איילת שקד: זה סתם היסטריה מיותרת.

מיקי רוזנטל: כן, האיסור הגורף הוא - - -

קארין אלהרר: זה לא היסטריה, אבל בסדר.

מיקי רוזנטל: אפשר היה לנסח את זה בצורה שזה יהיה במשורה.

עיסאווי פריג': אני חושב שאנחנו מחמירים מדי.

מיקי רוזנטל: כן, גם אני.

<אתי בנדלר: יש את ההצעה של היושבת ראש, כשהיא תקבל רוב אתם תוכלו להגיש הסתייגות.

<אתי בנדלר: לא תקבל רוב, אז - - -

איילת שקד: מי ניסח את - - -

מיקי רוזנטל: אנחנו בוועדה קיימנו דיון ואמרנו, לפחות לפי דעתי היה, שלא יהיו תכניות קבועות חלילה או דברים מהסוג הזה, אבל מפעם לפעם בתחום איזה מומחיות שמתבקשת - - -

איילת שקד: נכון, מאוד הגיוני.

מיקי רוזנטל: עכשיו הם חוזרים בהם.

קארין אלהרר: מיקי, אתה יודע מה?

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את עורכת דין מצקביץ.

<חנה מצקביץ: אני רוצה לומר שבפועל לשבת פה ולהגיד זה מאוד קל, אבל לחיות בחיי יום יום זאת בעיה מאוד קשה ברשות וזה מעורר המון המון בעיות, הנושא הזה של ההופעות.

איילת שקד: זו סתם צרות עין.

<חנה מצקביץ: אני חושבת שיש בעיות בעניין של קניית חברי המועצה ויש בעיות שכל אחד רוצה להופיע ומה הגבול ואני חושבת שראוי שזה ככה יהיה.

איילת שקד: יש לי שאלה, היום, במה שקורה היום, הם רוצים להופיע?

<חנה מצקביץ: כן, הם רוצים להופיע.

<חנה מצקביץ: לא רק זה שהם רוצים להופיע - - -

קארין אלהרר: מה זה הם רוצים?

קארין אלהרר: הם מופיעים.

מיקי רוזנטל: לא, יש תכניות למשל - - -

איילת שקד: כמה הם מופיעים?

קארין אלהרר: יש להם תכניות שלמות, איילת.

מיקי רוזנטל: זה לא ראוי.

<חנה מצקביץ: אני רוצה שתדעו שבמסמכי ניגוד העניינים, כשהם מונו בוועדת שפניץ, נכתב להם במפורש שהם לא יכולים להופיע ולמרות זאת ביום הראשון שמינו את המליאה, הדבר הראשון הם החליטו שהם מבטלים את ההתחייבות שלהם, שהם לא מוכנים לעמוד בהתחייבות והם יחליטו לעצמם מה זה ניגוד עניינים.

<חנה מצקביץ: זה מאוד מושך, הדבר הזה.

איילת שקד: הם מופיעים היום בתדירות גבוהה?

<חנה מצקביץ: הם הופיעו בתדירות גבוהה והם מופיעים.

<חנה מצקביץ: כן, הם מופיעים בניגוד אפילו להתחייבויות שלהם.

<חנה מצקביץ: זה מאוד מפתה, כל הנושא של - - -

עיסאווי פריג': מה זה תדירות גבוהה?

עיסאווי פריג': כל יום הם מופיעים?

<חנה מצקביץ: אני לא יודעת מה זה כל יום או לא כל יום, אני לא אוהבת את - - -

עיסאווי פריג': כולם מופיעים?

מיקי רוזנטל: זאת אומרת שלמפקד גלי צה"ל גם יהיה אסור להופיע, שיהיה ברור.

מיקי רוזנטל: הם גם כפופים לחוק.

קארין אלהרר: לא נכון.

מיקי רוזנטל: למה לא?

גלעד ארדן: החוק שלו מהעבר, הוא לא עכשיו בא ומופיע.

גלעד ארדן: כדאי הבהרה לעניין הזה.

קארין אלהרר: הבהרה לעניין.

קארין אלהרר: למען הסר ספק.

קארין אלהרר: אני רוצה להבהיר נקודה.

קארין אלהרר: אין הכוונה היא שאם לזמר יש שיר, בעבר ובהווה, לאסור להשמיע ולהציג קליפ שלו.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שהוא צריך לבוא ולעשות פי.

קארין אלהרר: אר לדיסק שלו, בסדר?

מיקי רוזנטל: מאה אחוז, אני איתך בעניין הזה, אבל - - -

קארין אלהרר: תודה רבה.

מיקי רוזנטל: טוב, לא חשוב, זה נראה כאילו זה הדבר בשיאו של עולם, יש פה כל כך הרבה דברים - - -

<חנה מצקביץ: כן.

<חנה מצקביץ: לזמרים ואמנים בדרך הניהול השוטף שמשמיעים אותם ברדיו, זאת לא הכוונה.

קארין אלהרר: ברור שלא.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 26 כפי שהצעתי אותו, מי בעד?

קארין אלהרר: 4 מי נגד? 4.

קארין אלהרר: בעד – 4

קארין אלהרר: הסעיף לא אושר.

<אתי בנדלר: הסעיף לא התקבל.

דוד צור: אז תגישי רביזיה.

דוד צור: או שאני אגיש, לא משנה.

קארין אלהרר: אני מגישה רביזיה.

גלעד ארדן: תעשי עוד פעם הצבעה.

קארין אלהרר: מי היה בעד? 4.

<אתי בנדלר: כן, זה 4, זה נכון.

דוד צור: מוזר, דווקא אלה שלא רוצים התערבות.

קארין אלהרר: כן, כל הצדיקים.

מיקי רוזנטל: אנחנו חושבים שהניסוח פה הוא גורף מדי.

מיקי רוזנטל: כל החוק הזה מנוסח בגלל הטראומות - - -

קארין אלהרר: אין בעיה, אני מגישה - - -

מיקי רוזנטל: אבל גם צריך להפעיל - - - בסוף יש גם מוח.

גלעד ארדן: אתה כל כך צודק במה שאמרת עכשיו.

דוד צור: מה?

גלעד ארדן: שזה מוזר שכל אלה שמדברים בשם אי ההתערבות כשמדובר בשר, אז כשמדובר ביחסים בין מפקחים ומפוקח אז דווקא לא מטריד אותם שייפרמו הגדרות ואחד ייתן לשני הופעות.

גלעד ארדן: מוזר.

איילת שקד: אולי תוסיפי 'ואולי רשאי להשתתף לעיתים רחוקות'.

קארין אלהרר: מה זה לעיתים רחוקות איילת?

גלעד ארדן: לא יותר מפעם בשבוע-שבועיים.

גלעד ארדן: לא, מה, הם משדרים הרבה שעות כל יום.

איילת שקד: אולי הוא רשאי להשתתף אחת לרבעון?

גלעד ארדן: נשבץ אותו בלוח השידורים.

גלעד ארדן: ..

מיקי רוזנטל: לא חשוב, הגשתם רביזיה, די, בואו נמשיך.

קארין אלהרר: אני מדלגת על סעיף 27.

עיסאווי פריג': למה?

מיקי רוזנטל: אם אני מצביע יחד עם איילת שקד סימן שמשהו פה לא - - -

איילת שקד: סימן שזה נכון, סימן שאנחנו צודקים.

מיקי רוזנטל: כנראה שזה נכון.

עיסאווי פריג': לא נצביע עליו היום.

קארין אלהרר: לא עכשיו.

קארין אלהרר: סעיף 28.

גלעד ארדן: מה איתו?

גלעד ארדן: צריכים להגיד עליו משהו?

עמרם מצנע: למה את מדלגת?

קארין אלהרר: אני אחזור אליו.

עיסאווי פריג': יש לי הסתייגויות על 28.

מיקי רוזנטל: אנחנו מדלגים על 27?

עיסאווי פריג': היא לא רוצה להעמיד אותו להצבעה, על פיזור המועצה.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, לפי תקנון הכנסת לא צריך אפילו להעביר.

גלעד ארדן: אני יכול עכשיו להציג דברים ועכשיו את יכולה להצביע עליהם.

גלעד ארדן: אלו סעיפים שנדונו, זה לא עכשיו ממציאים.

<אתי בנדלר: האמת היא שאם הנוסחים המתוקנים יתפרסמו - - -

<דנה נויפלד: הם יתפרסמו ביום שני בבוקר.

קארין אלהרר: אוקיי, אמרנו יומיים.

<אתי בנדלר: ביום שני בבוקר ואמרת יומיים, אז אני חושבת שאין מניעה לקיים הצבעות.

<אתי בנדלר: נמסרה הודעה בכתב.

קארין אלהרר: אז אנחנו מדלגים לסעיף 28 או שהוא עדיין בגיבוש?

<אתי בנדלר: 27 דילגנו, 28 ו-29 אני מציעה גם - - -

גלעד ארדן: את רוצה רק בשינוי - - -

קארין אלהרר: לדלג?

גלעד ארדן: אבל תקיימי על זה דיון.

גלעד ארדן: מה שיוחלט פה יוחלט, אני לא - - -

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: סעיף 28 זה סעיף מינוי ועדת האיתור ותפקידה.

קארין אלהרר: בעניין הזה עלו מספר הצעות, כרגע המינוי של יו"ר ועדת האיתור, כפי שהוא מוצע בהצעה הממשלתית, ייעשה בידי השר הממונה בהתייעצות עם שרת המשפטים.

קארין אלהרר: אני חושבת שהנוסח הזה פחות טוב, אני חושבת שאם רוצים באמת להוציא אלמנטים פוליטיים וכן שהמינוי יהיה יותר טוב ציבורית, אני חושבת שהמינוי צריך להיות בידי השר, בהתייעצות עם נשיא בית המשפט העליון.

קארין אלהרר: זה הנוסח שאני מציעה.

מיקי רוזנטל: מצוין, אנחנו בעד.

עיסאווי פריג': בסדר גמור.

עיסאווי פריג': יפה.

איתן כבל: הוא כיוון גם לדעת - - - הוא לחש את זה באוזן.

איתן כבל: רציתי את זה לפרוטוקול.

<אתי בנדלר: בלי שרת המשפטים, נכון?

קארין אלהרר: בלי שרת המשפטים.

מיקי רוזנטל: זה לא שרת המשפטים, זה שר המשפטים לדורותיו.

קארין אלהרר: אני אסביר.

איילת שקד: את רוצה להצביע עכשיו על הסעיף הזה?

קארין אלהרר: כן.

איילת שקד: אבל את רוצה להגיש הסתייגות שזה יהיה שופט?

קארין אלהרר: לא, בלי הסתייגות.

איילת שקד: את לא יכולה.

איתן כבל: היא יכולה, בהסכמה.

קארין אלהרר: אני מציעה תיקון לסעיף, איילת.

מיקי רוזנטל: למה, את מתנגדת?

איילת שקד: ברור שאני מתנגדת.

איילת שקד: זה ברור שאני אתנגד לדברים האלה.

קארין אלהרר: איילת, פעם אחת בית משפט עליון הוא לא האויב.

איילת שקד: אני לא חושבת שבית המשפט העליון הוא האויב, אני חושבת שבית משפט צריך לשפוט ורשות מבצעת צריכה לבצע - - - חוק האחרון שלקחתי סמכויות מהרשות המבצעת והעברתי לרשות השופטת.

איילת שקד: יש לו סמכות של שפיטה.

קארין אלהרר: אז אני חושבת שכאן ראוי שתהיה מעורבות גם של בית המשפט העליון, של נשיא בית המשפט העליון, לא של כולם.

איילת שקד: נשיא בית המשפט העליון הוא לא זך יותר משרת המשפטים.

קארין אלהרר: אף אחד לא אמר שיש - - -

עיסאווי פריג': אז יפה מאוד, לא ננהל ויכוח, תעמידי את זה להצבעה.

חמד עמאר: תעמידי את זה להצבעה, גם אני מצביע נגד, שתדעי.

חמד עמאר: אני מצביע נגד, אני לא מוכן ש - - - אנחנו צריכים להבדיל בין הרשויות, לא יכול להיות שתביאי את נשיא בית המשפט שיקבע בתוך חוק כאן.

חמד עמאר: יש את הרשות המחוקקת ויש את הרשות השופטת.

קארין אלהרר: בסדר, אין בעיה.

קארין אלהרר: אני מעלה את זה להצבעה.

חמד עמאר: אז כל דבר נביא את נשיא בית המשפט העליון ושהוא יקבע לנו.

דוד צור: עמאר, אם היית בדיון אז שמעת אותי מתנגד למה שכבוד השופטת דורנר אמרה.

דוד צור: אני התנגדתי למה שהיא אמרה, לכן אני - - -

חמד עמאר: יש את שר המשפטים.

קארין אלהרר: טוב, עורכת דין גלוק, בבקשה.

<דפנה גלוק: עמדת שרת המשפטים היא שאין למחוק את השרה ולכן אנחנו מציעים שזה יהיה באישור שרת המשפטים, כמובן השר והסכמת שרת המשפטים ובהתייעצות עם נשיא בית המשפט.

איילת שקד: לא, לא, לא.

קארין אלהרר: בטח, אחר כך גם ראש הממשלה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 28, סעיף (א) - - -

<אתי בנדלר: את מדברת כרגע רק על (א) ו-(ב).

קארין אלהרר: כן, רק על (א) ו-(ב) כרגע.

עיסאווי פריג': תקריאי את הנוסח.

קארין אלהרר: 'תמונה ועדת איתור שתפקידה לאתר ולהציע לשר מועמדים ראויים; ועדת האיתור תהיה בת שלושה חברים', אבל איפה מינוי ועדת איתור?

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ב)(1), הנוסח המוצע על ידי השופטת ראש הוא שופט בדימוס.

<אתי בנדלר: ועדת האיתור תהיה שלושה חברים והם, אחד, שופט בדימוס של בית המשפט העליון, או בית משפט מחוזי, שימנה השר, בהתייעצות עם נשיא בית המשפט העליון והוא יהיה היושב ראש.

<אתי בנדלר: בשאר ההוראות אין שינוי, לא מוצע שינוי.

קארין אלהרר: אני מדברת על (א) ו-(ב).

קארין אלהרר: מי בעד? 5.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: 3.

קארין אלהרר: בעד – 5

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: גברתי כבר הכניסה פה הרבה דברים.

קארין אלהרר: די, גם לי מגיע נחת.

קארין אלהרר: טוב, סעיף קטן (ג), לא היו הערות, נכון?

עיסאווי פריג': אני, מאחר שזה עבר את ההסתייגות שיש לי, שאני רציתי שיהיה רק שופט עליון ולא מחוזי, אני ממיר אותה לזמן דיבור.

קארין אלהרר: עיסאווי, אתה תישאר לבד בכנסת.

עיסאווי פריג': אני רציתי רק שופט עליון, אבל מאחר שזה עבר - - -

<אתי בנדלר: אין שום הסתייגות.

איתן כבל: האמת היא שאני אמרתי ליושבת ראש שההצעה שלה היא ברירת המחדל מבחינתנו.

איתן כבל: בסדר, אוקיי.

קארין אלהרר: אבל ברירת מחדל לא רעה, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: חייבים שגלעד יישאר כדי שזה ייצא טוב.

גלעד ארדן: או שאתם תצטרפו בסוף ותחליף אותי.

<דפנה גלוק: אני רוצה לשמור זכות להסתייג בעניין שרת המשפטים.

דוד צור: אני מניח ששרת המשפטים תוותר לנשיא בית המשפט העליון.

איילת שקד: מה זה זכות להסתייג?

קארין אלהרר: שרת המשפטים רוצה להסתייג.

איילת שקד: אה, שהשרה רוצה להגיש הסתייגות?

עיסאווי פריג': אתי, בסעיף 28(ב)(2), נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות.

עיסאווי פריג': ההסתייגות שהגשתי כתובה שם.

<אתי בנדלר: אתה לא רוצה הסתייגות דיבור?

עיסאווי פריג': לא, אני רוצה שתקריאו אותה.

עיסאווי פריג': קארין, ההסתייגות שלי ב-28(ב)(2), נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התקשורת, אני מבקש להוסיף ככה, במקום הסעיף יבוא 'נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות וניסיון בתחום היצירה הטלוויזיונית, הקולנועית, או המוזיקלית, הכתובה או המשודרת, שימנה יושב ראש ועדת האיתור'.

עיסאווי פריג': דהיינו אני מרחיב את ההגדרה של התקשורת, אני רוצה להכניס בה את מה שממילא הכנסתם, היצירה הטלוויזיונית, הקולנועית או מוזיקלית.

גלעד ארדן: זה כולל, זה בתוך זה.

<אתי בנדלר: לא, הוא עושה קונקרטיזציה של התקשורת כאן.

איתן כבל: אני חושב שזה נכון, נראה שזה סוגר, אבל זה מרחיב.

עיסאווי פריג': בדיוק, המילה 'תקשורת' מפחידה אותי.

עיסאווי פריג': יכול להיות אחד - - -

מיקי רוזנטל: גם משרד יחסי ציבור ולא לזה התכוון המשורר.

גלעד ארדן: עוד פעם, מה הניסוח?

עיסאווי פריג': הניסוח כזה: 'נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות וניסיון בתחום היצירה הטלוויזיונית, הקולנועית, או המוזיקלית - - -

גלעד ארדן: בסדר, מעמד ומומחיות, לא צריך גם ניסיון, ברור שזה מבוסס על ניסיון, אחרת לא היה לו מעמד ומומחיות.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': 'בתחום היצירה הטלוויזיונית, הקולנועית או המוזיקלית, הכתובה או המשודרת, שימנה - - -

<אתי בנדלר: במקום המילה התקשורת הוא אומר היצירה הטלוויזיונית - - -

גלעד ארדן: ודאי שזה מצמצם.

<אתי בנדלר: זה מצמצם.

גלעד ארדן: אם הוא לא יוצר, אם הוא היה עורך ראשי של גוף תקשורת?

עיסאווי פריג': אני תוחם את זה לבעלי המקצוע שעוסקים בזה.

<דנה נויפלד: עיתונאי הוא לא יוצר טלוויזיוני?

גלעד ארדן: אם מישהו היה מנכ"ל - - - יוחנן צנגן יכול להיות בוועדת איתור?

עיסאווי פריג': כן.

מיקי רוזנטל: הוא בסעיף השני, היה לו ניסיון כלכלי.

גלעד ארדן: לא, זה לא ניסיון כלכלי מובהק.

מיקי רוזנטל: מה זאת אומרת?

מיקי רוזנטל: ברשות השידור הוא היה - - -

גלעד ארדן: הוא היה סמנכ"ל כספים.

גלעד ארדן: בסדר, אז אני אתן לכם מישהו פחות בכיר.

מיקי רוזנטל: לא, אני חושב שצריך להשאיר - - -

איתן כבל: להשאיר תקשורת ולהוסיף - - -

גלעד ארדן: אין בעיה, להוסיף אני מוכן, אבל הניסוח שלו לא מוסיף.

עיסאווי פריג': אין בעיה, קיבלתי.

גלעד ארדן: אז זה 'או'.

איתן כבל: שבסוף הרשימה לא תהיה רשימה - - -

<אתי בנדלר: הייתה הצבעה על (א) ו-(ב) או (ב)(1)?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<קריאה: מדברים על (ב)(2).

<אתי בנדלר: השאלה אם לא הייתה הצבעה.

<אתי בנדלר: אני רוצה לבדוק, חבר הכנסת פריג', אם הייתה על זה כבר הצבעה זו בעיה.

עיסאווי פריג': למה?

<אתי בנדלר: אם הייתה הצבעה זה סגור.

<אתי בנדלר: אני יכולה לרשום את זה בתור הסתייגות ואפשר לתמוך בה בהסתייגות.

עיסאווי פריג': השר מסכים לשינוי, אז - - -

<אתי בנדלר: אז צריכים בקשה לדיון מחדש.

<אתי בנדלר: אני חשבתי שהייתה הצבעה רק על (ב)(1), אבל אומרים לי שהייתה הצבעה על (א) ו-(ב).

קארין אלהרר: אני יכולה לבקש.

<אתי בנדלר: את רוצה לבקש דיון מחדש?

קארין אלהרר: כן.

<אתי בנדלר: אז תהיה בקשה לדיון מחדש, אבל זה לא יידון עכשיו.

<אתי בנדלר: אפשר להגיע להסכמה.

גלעד ארדן: יש קונצנזוס.

<אתי בנדלר: אין קונצנזוס, זה לא משנה, צריכים לפחות חצי שעה, צריכים לכלול את זה בסדר היום.

גלעד ארדן: אוקיי, טוב.

עיסאווי פריג': קארין, אין לך יותר הצבעות, נכון?

קארין אלהרר: לא, אנחנו ממשיכים.

קארין אלהרר: היא כתבה לכם במייל.

<אתי בנדלר: אי אפשר לעשות עכשיו הצבעה.

<אתי בנדלר: ההצבעה הסתיימה.

<אתי בנדלר: אני מתנצלת, אני פשוט חשבתי שההצבעה קודם הייתה רק על פסקה (1) שבסעיף קטן (ב), העירו את תשומת לבי שהייתה הצבעה על סעיפים קטנים (א) ו-(ב), ומאחר שכך אי אפשר לתקן את הנוסח, אלא אם יש בקשה לדיון מחדש, שמתקבלת.

<אתי בנדלר: אם מבקשים בקשה לדיון מחדש צריכים לעשות תיקון לסדר היום, להודיע שיש בקשה לדיון מחדש.

קארין אלהרר: סעיף (ב) סיימנו?

<אתי בנדלר: סעיף (ב) סיימנו, אם כך, אז (ג), (ד) ו-(ה).

<אתי בנדלר: יש סעיף קטן (ה) חדש, שאני חושבת שזו הייתה השמטה.

<אתי בנדלר: בעניין השמטה אני רוצה להפנות את תשומת הלב, להתנצל, שאלת אותי אם יש הגדרה לקרוב בסעיף 1, בדקתי את עצמי והסתבר שהושמטה מההצעה ההגדרה 'קרוב' - - -

מיקי רוזנטל: אני לא סתם שאלתי, אני חיפשתי ולא מצאתי.

מיקי רוזנטל: אז אמרתי אולי אני לא יודע לחפש.

<אתי בנדלר: אז תודה על תשומת הלב ומשרד התקשורת יציע הגדרה לסעיף 1, שעדיין לא הייתה הצבעה עליו.

קארין אלהרר: בסדר, לא מצביעים על זה.

קארין אלהרר: (ג), (ד) ו-(ה), יש הערות?

קארין אלהרר: אין הערות.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את 28 - - -

<אתי בנדלר: רגע, מה עם ניגוד עניינים במהלך התפקיד?

<אתי בנדלר: דובר על זה ולא הייתה כאן הצעה.

<דנה נויפלד: ההצעה נכנסת דרך זה שהוועדה לבדיקת מינויים - - - דובר על בדיקה של ניגוד עניינים - - -

<אתי בנדלר: אבל זה בעת המינוי, מה קורה אם נוצר לאחר מכן?

<דנה נויפלד: זה ברור שהיא לא יכולה להחליט בניגוד עניינים.

מיקי רוזנטל: אסור להיכנס לניגוד עניינים.

<אתי בנדלר: מכוח המשפט המנהלי הכללי לא ברמה של - - -

<דפנה גלוק: ההסדר חל לכל האורך וגם במסגרת ההסדר נקבעה באופן קבוע החובה לדווח על כל שינוי בנסיבות.

איתן כבל: בהרבה מקומות יש חובת דיווח.

<קריאה: ולא מדווחים.

איתן כבל: לא, גברתי, העניין של שינוי סטטוס שעלול לייצר מצב של ניגוד עניינים, בסוף בסוף כל אחד עושה את זה לעצמו, זאת אומרת אם אף אחד לא שם לב הוא יכול להמשיך עד שקורה האירוע.

קארין אלהרר: עד דלא ידע.

קארין אלהרר: כן.

איתן כבל: אחר כך הוא יגיד 'לא ידעתי', 'מה ניגוד עניינים?

איתן כבל: אני בכלל לא מתעסק עם זה, אשתי, סבתא שלי', לכן זה מסוג הדברים שכן לדעתי צריך שתוך כדי תנועה יהיה גורם שיידע לבדוק, שצריך לדווח לו, שצריך - - -

<דפנה גלוק: המינוי נעשה בהתייעצות עם הוועדה לבדיקת - - -

איתן כבל: עזבי את המינוי, המינוי נגמר.

<דפנה גלוק: אני יודעת, אני אומרת, במסגרת המינוי נעשה הסדר ניגוד עניינים.

<דפנה גלוק: כחלק מהסדר ניגוד העניינים וכחלק מהעובדה שאם לא יכולת להתמנות אתה בוודאי לא יכול להמשיך לכהן בניגוד עניינים יש חובה לדווח.

<דפנה גלוק: המעקב נעשה בדרך כלל על ידי היועץ המשפטי של התאגיד.

<דפנה גלוק: ככה זה ב - - - דנה, לגבי הליווי של ניגוד עניינים של ועדת האיתור, זה יהיה - - -

<דנה נויפלד: אני מניחה שזה יהיה המשרד, כי זה - - -

<דפנה גלוק: המשרד.

<דפנה גלוק: המועצה זה יהיה התאגיד, מכיוון שאת המועצה מלווה היועץ המשפטי של התאגיד, ולגבי ועדת האיתור זה יהיה משרד התקשורת, כי השר הממונה הוא שר התקשורת.

איתן כבל: אני חושב שצריך, שוב, בגלל שזה תפקיד בעל משמעות מאוד גדולה, כל תוספת, כל שינוי, שלא יהיה שיקול דעת, אתה חייב לדווח ב - - -

<דפנה גלוק: החובה - - -

איתן כבל: שנייה, אני רוצה להבין את זה.

איתן כבל: שהגוף המדווח יחליט אם יש ניגוד עניינים או לא, לא הגוף שהחליט להגיש אם הוא חושב או ראה לנכון שיש ניגוד עניינים.

<דפנה גלוק: מחובתו להגיש על כל שינוי בפרטים שהוא מסר בעת המינוי וכן על כל נסיבה שגורמת לו ניגוד עניינים בהתאם - - -

<קריאה: על איזה סעיף מדברת?

קארין אלהרר: סעיף 28(ה).

איתן כבל: כוונתי היא, גברתי, ש - - -

<חנה מצקביץ: כיום הוועדה למינויים, כשהיא קובעת את הסדר ניגוד העניינים, בתוך הסדר ניגוד העניינים הוא מתחייב, הוא חותם על זה, הממונה, שהוא ידווח על כל שינוי שחל אצלו.

<חנה מצקביץ: לא תמיד - - -

מיקי רוזנטל: אני מציע, אם אנחנו נעשה את הסדר ניגוד העניינים פומבי אז לא תהיה בעיה באמת.

איתן כבל: לא, אני מדבר מעבר לעניין הזה שזה רעיון לא רע, אני רוצה להגיד שבכל מקרה, לא אם הוא חשב או סבר שיש ניגוד עניינים, אלא ש - - -

<דנה נויפלד: אז איך?

<חנה מצקביץ: אני יכולה להגיד לכם מהניסיון שלי - - -

איתן כבל: הוא מודיע ויש את הגוף ש - - - כי לפעמים אמות המידה שאתה קובע לעצמך הן שונות ממה שזה נראה.

<חנה מצקביץ: אני רוצה מהניסיון שלי לספר לכם.

<חנה מצקביץ: הרי מגישים שאלון לוועדה ועל פי השאלון והמידע שמגישים לה היא קובעת את ניגוד העניינים.

<חנה מצקביץ: במהלך השנים אולי חברת מליאה אחת עדכנה את הדברים - - -

מיקי רוזנטל: היא הנותנת.

מיקי רוזנטל: זה בדיוק העניין.

מיקי רוזנטל: אולי שהעניין של ניגוד העניינים יהיה פומבי, למעט צנעת הפרט כמובן.

איתן כבל: לא, גם פומביות פה לא עוזרת.

מיקי רוזנטל: היא עוזרת מאוד.

מיקי רוזנטל: אם אתה לא מעדכן, אם זה לא מתעדכן, הציבור ישר צועק.

איתן כבל: אני מסכים, זה תוספת.

איתן כבל: מתי הוא צועק?

איתן כבל: כש - - -

מיקי רוזנטל: הציבור הוא השוטר הכי טוב של העניין.

<חנה מצקביץ: יחד עם זה ההסדר שקיים אצלנו הוא הסדר שקיים בכל התאגידים האחרים.

<חנה מצקביץ: השאלה למה - - -

<דנה נויפלד: האנשים שמתמנים לוועדת האיתור הזאת, מפקידים בידי ועדת האיתור הזאת תפקיד מאוד מאוד משמעותיים והרבה מאוד היבטים, אם אדם שיושב בוועדת איתור כזאת, על אף שיש לו התחייבות ועל אף שהוא - - - הוא לא יידע לבוא ולהגיד אם חלו נסיבות?

איתן כבל: סליחה, אני עברתי מסלול עכשיו, אני לא אפתח אותו, שגם אני אמרתי לעצמי, 'הוא כבר הפקיד, הוא כבר עשה, הוא כבר הלך, הוא כבר, הוא כבר, הוא כבר'.

איתן כבל: אני לא מציע, אני אומר את זה, שאנחנו ניתן את זה בגלל זה.

<דנה נויפלד: אז מה ההצעה?

<דנה נויפלד: לא הבנתי.

איתן כבל: ההצעה שלי אומרת שכל שינוי במעמדו המקצועי, לא שהוא יחליט אם הוא רשאי לתת את זה או לא - - -

<דפנה גלוק: החובה היא לדווח על שינוי לא לפי שיקול דעתו.

איתן כבל: לא, על כל שינוי, לא רק אם הוא חשב שיש לזה או שעלול להיות לזה ניגוד עניינים.

קארין אלהרר: זה מה שהיא אומרת, על כל שינוי.

מיקי רוזנטל: מיום המינוי כל שינוי מחויב דיווח, ללא שיקול דעת.

מיקי רוזנטל: זה מה שאיתן מציע.

מיקי רוזנטל: אני מפרש אותך.

איתן כבל: תודה.

<דפנה גלוק: מדובר בשינויים בנתונים שהוא מסר.

<דפנה גלוק: כשלוקחים את הסדר ניגוד העניינים יש שאלון מלא שנודע לבדוק האם יש ניגוד עניינים.

<דפנה גלוק: השאלון הזה הוא אינדיקציה למה הם הפרמטרים שיוצרים ניגוד עניינים.

<דפנה גלוק: כשחל שינוי באחד מפרטי השאלון יש חובה לדווח.

איתן כבל: את מבינה, אני בדיוק נכנס לתוך הניואנס.

איתן כבל: אתם לא מבינים על מה אני מדבר, סליחה.

איתן כבל: אני חושב שיש לי עברית תקינה, אני מנסה לומר כך, אני בדיוק נכנס בניואנס, לא חשבתי אם יש שינוי בטופס שעלול לזה, אני טוען שבנסיבות האלה כל שינוי מקצועי, לא הוא מחליט אם הוא משנה או לא, כל שינוי מקצועי כזה או אחר, חובתו לדווח.

איתן כבל: המדווח יחליט אם יש בזה ניגוד עניינים.

איתן כבל: פגשתי לאחרונה הרבה אנשים שלא חשבו שזה ניגוד עניינים ולא דיווחו.

איתן כבל: אני מדבר ברצינות.

איתן כבל: זה בא ממקום כזה, שאתה אומר - - -

קארין אלהרר: אז מה התשובה לזה?

איתן כבל: לזה לא צריך יום לימודים ארוך.

קארין אלהרר: בואו נעלה את זה להצבעה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה, (ג), (ד) ו-(ה).

גלעד ארדן: אני רציתי שינוי ב-(ד).

גלעד ארדן: אני רוצה להסביר למה אני אומר את מה שאני אומר.

גלעד ארדן: יו"ר הוועדה הוא שופט מחוזי או עליון בדימוס.

גלעד ארדן: למעשה החוק נותן לו את הסמכות לקבוע מי אלה האנשים הבכירים שהוא שם לצדו, בין אם זה איש תקשורת או יצירה, אם נשנה את הסעיף כפי שעיסאווי הציע, או איש כלכלה.

גלעד ארדן: יש כזה תהליך גם בחוקים אחרים, כמו למשל בחוק המועצה הישראלית לצרכנות.

גלעד ארדן: דא עקא שבשונה מחוק המועצה הישראלית לצרכנות שם השופט הוא מחליט האם הוא מפרסם מודעה, או שהוא עושה את זה בדרך אחרת, או שהוא פונה למועמדים ומראיין אותם.

גלעד ארדן: למה אני אומר את זה?

גלעד ארדן: זה לא כזה קדוש, השוני הזה, פשוט כיוון שאנחנו עסקינן בצורך להקים בפעם הראשונה בהליך כמה שיותר מהר, אני מאוד מאוד מוטרד מזה שהשופט יפרסם מודעה ועד שהוא יביא איתו עוד שניים ואז הם יפרסמו מודעה לתשעה והתשעה אחרי זה יפרסמו מודעה למנכ"ל ובסוף יהיה לי מנכ"ל בעוד שנה וחצי, שאז יתחיל להקים את הגוף החדש.

גלעד ארדן: לכן פה, רק כדי למנוע סרבול ולהשאיר את זה לשיקול דעתו, לעשות את זה בצורה המהירה ביותר.

גלעד ארדן: ושוב אני מזכיר, כך זה מופיע בחוק המועצה הישראלית לצרכנות, פשוט למחוק את העניין של פרסום ההודעה, הוא יעשה את זה בדרך שהוא מוצא לנכון.

<אתי בנדלר: אז מה אדוני מציע?

גלעד ארדן: למחוק את המשפט 'לצורך מינוי חברי ועדת האיתור יפרסם יושב ראש הוועדה הודעה לציבור'.

<אתי בנדלר: עד לאן?

קארין אלהרר: אני מבינה את הרצון של אדוני לבנות מועצה כמה שיותר מהר ולמנות מנכ"ל כמה שיותר מהר, אני מבינה את הרצון שבפעם הראשונה זה באמת יהיה כמה שיותר מהר - - -

גלעד ארדן: אני יודע כבר איך זה עובד.

גלעד ארדן: השופט, עם כל הכבוד לו שהוא ועדת איתור הוא לא בעל בית, הוא שייך הרי למשרד התקשורת.

גלעד ארדן: עכשיו צריך להסכים על נוסח, מה יהיה נוסח ההודעה, וזה צריך לעבור אישור, אחרי זה כמה זמן היא צריכה להתפרסם, אולי אחרי זה גם צריך לערער על מישהו שנפסל בפרסום המודעה, כי השופט החליט שהוא לא עומד בדרישות, אז צריך לאפשר לו לערער על זה שהוא - - - ברגע שאתה פונה לכל הציבור במדינת ישראל זה דבר הזוי, כי בסופו של דבר ההחלטה היא שלו ושלו בלבד, של הפרשנות, לא אני קובע לו, לא הוא קובע לו ולא זה.

גלעד ארדן: זה פשוט סרבול.

גלעד ארדן: אחרי זה הרי יש עוד שתי מודעות, המודעה לדירקטוריון והמודעה למנכ"ל.

גלעד ארדן: זה פשוט יוצר פה תהליך של טור שאחרי זה יכעסו למה לא התחיל עוד הגוף החדש ותראי שאת בחודשים של - - - ואני לא המצאתי משהו, ככה זה מופיע בחוקים אחרים.

קארין אלהרר: אני מבינה שזה נשמע מאוד - - -

איתן כבל: אפשר ככה רק להשמיע את - - -

<קריאה: - - -

גלעד ארדן: במועצה הישראלית לצרכנות?

גלעד ארדן: לא, אין חובה עליו.

גלעד ארדן: הוא יכול לפנות גם - - -

<קריאה: זה לא אומר שהוא לא חייב - - -

גלעד ארדן: לא, זה אומר שהוא לא חייב.

גלעד ארדן: כמו שוועדת איתור גם יכולה לפנות למועמדים.

<קריאה: זה שהיא יכולה לפנות זה לא אומר שהיא לא חייבת לפרסם.

קארין אלהרר: אני מבינה את הנחיצות והדחיפות למינוי המועצה הראשונה, אבל למה זה נכון לכל המועצות?

גלעד ארדן: לא אמרתי שזה נכון לכל המועצות.

קארין אלהרר: רק למועצה הראשונה?

גלעד ארדן: מבחינתי, לא חשבתי על זה, כן, יכול להיות רק במועצה הראשונה.

גלעד ארדן: בסדר.

קארין אלהרר: אוקיי, אז מינוי המועצה הראשונה.

<אתי בנדלר: אז רגע אני מציעה סעיף קטן (ד) - - -

גלעד ארדן: רק לוועדת האיתור הראשונה.

<אתי בנדלר: סעיף קטן (ד) יישאר בחוק כפי שהוא, מה שאתה מציע זה הוראת מעבר שתאמר ש'על אף האמור בסעיף 28(ד) לצורך מינוי ועדה - - - הוראות סעיף קטן זה לא יחולו, יושב ראש ועדת האיתור רשאי לפנות מיוזמתו למועמדים'.

גלעד ארדן: כן, בדיוק.

<אתי בנדלר: אז סעיף קטן (ד) כרגע יישאר כפי שהוא, פלוס הוראת מעבר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 28(ג), (ד), (ה) פלוס הוראת המעבר.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 29 עוד בגיבוש.

דוד צור: בואו נצביע על כל החוק עכשיו, רק קואליציה פה...

קארין אלהרר: סעיף 30, עבודת ועדת האיתור.

קארין אלהרר: יש הערות על הסעיף?

<אתי בנדלר: לעיסאווי היו שתי הסתייגויות.

קארין אלהרר: את מביאה את ההסתייגויות?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, הוא רצה שיהיו 13 חברי מועצה.

קארין אלהרר: איפה הוא?

קארין אלהרר: עיסאווי השאיר פה הסתייגויות והלך.

גלעד ארדן: אני הסברתי לעיסאווי קודם שהיועצת המשפטית היא לא העובדת שלנו.

גלעד ארדן: היא יכולה לעזור לנו.

<אתי בנדלר: גברתי, אם את מוכנה שאני אציג את ההסתייגויות שלו, הוועדה תצביע ותחליט אם היא מקבלת את ההסתייגות או לא.

<אתי בנדלר: אני אקרא אותה כפי שהיא מופיעה במסמך.

<אתי בנדלר: בסעיף 30(א) במקום 9 יבוא 13.

<דנה נויפלד: זה צריך להיות עכשיו בכל מקרה 11.

<אתי בנדלר: נכון, בכל מקרה צריכים להיות 11 מועמדים.

<אתי בנדלר: אז הוא מציע שהוועדה תמליץ על 13 מועמדים.

קארין אלהרר: מי בעד ההסתייגות של עיסאווי?

דוד צור: אנחנו סיכמנו שיהיו 11.

דוד צור: זה התחיל ב-9 ועלינו ל-11.

קארין אלהרר: מי בעד ההצעה של עיסאווי?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: ירד.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההסתייגות לא אושרה.

<אתי בנדלר: זה יהפוך להסתייגות.

<אתי בנדלר: הוא מציע בסעיף 30(ג), במקום הסעיף יבוא: 'ועדת האיתור תפרסם את הפרוטוקולים המלאים שלה לציבור באתר האינטרנט של המשרד ובכל אמצעי אחר בתוך 3 ימים מיום קיום הישיבה ולא יאוחר מ-14 יום מיום הישיבה'.

קארין אלהרר: אני חושבת שצריך להעמיד לעיון הציבור.

<דנה נויפלד: מעמידים לעיון הציבור את עיקרי הדיון וההחלטות.

<אתי בנדלר: כאן מדובר רק על עיקרי הדיון והחלטותיה והוא רוצה את הפרוטוקולים המלאים ולקבוע מתי.

קארין אלהרר: מי בעד ההצעה של עיסאווי?

איילת שקד: רגע, שנייה.

איילת שקד: מה הוא מציע?

<אתי בנדלר: 'ועדת האיתור תפרסם את הפרוטוקולים המלאים שלה לציבור באתר האינטרנט של המשרד ובכל אמצעי אחר בתוך 3 ימים מיום קיום הישיבה ולא יאוחר מ-14 יום מיום הישיבה'.

<אתי בנדלר: אני לא מבינה כל כך מבינה, או בתוך 3 ימים או - - - נברר איתו.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: נפל.

קארין אלהרר: בעד – מיעוט

קארין אלהרר: ההצעה לא אושרה.

<אתי בנדלר: אפשר להצביע על סעיף 30.

קארין אלהרר: אני מעלה את סעיף 30 להצבעה, עבודת ועדת האיתור.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

עיסאווי פריג': אתם לא רוצים שאני אגיש הסתייגויות?

<אתי בנדלר: לא, הצביעו על ההסתייגות שלך.

<אתי בנדלר: זה יוכר כהסתייגות.

דוד צור: אפילו איילת שקד הצביעה בעד ההסתייגות שלך.

עיסאווי פריג': איילת הצביעה?

איילת שקד: כן, הצבעתי בעדך.

עיסאווי פריג': בוא נעשה מזה אייטם.

קארין אלהרר: הסתיימה ההצבעה.

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 31, סדרי עבודת ועדת האיתור.

קארין אלהרר: הערות לסעיף 31?

עיסאווי פריג': יש לי הסתייגות, 31(ב), 'ועדת האיתור תקבע לעצמה את דרכי עבודתה ואת נוהלי דיוניה, ככל שלא נקבעו בחוק זה' , למעט פרסום הפרוטוקולים כאמור בסעיף 30(ג).

קארין אלהרר: אתן שומעות, יועצות משפטיות?

עיסאווי פריג': בסוף סעיף 31(ב) יבוא 'למעט פרסום הפרוטוקולים כאמור בסעיף 30(ג)'.

<דנה נויפלד: לא, היא לא יכולה בכל מקרה לגבור על זה בנהלים שלה, החוק גובר על הנהלים.

עיסאווי פריג': החוק גובר כאן?

<דנה נויפלד: ברור.

גלעד ארדן: אבל הוא מציע תיקון חוק.

<דנה נויפלד: לא, אבל הוא דיבר - - -

גלעד ארדן: אבל הוא מציע חוק ספציפי.

<דנה נויפלד: לא, כתוב כרגע שוועדת האיתור יכולה לקבוע את נהלי עבודתה - - -

עיסאווי פריג': שתעמיד לעיון הציבור את עיקרי הדיון והחלטותיה לפי סעיף זה.

<דנה נויפלד: נכון.

עיסאווי פריג': בזה אני בא, בסוף 31(ב) אני מבקש להוסיף 'למעט פרסום הפרוטוקולים כאמור בסעיף 30(ג)'.

איתן כבל: זאת אומרת הוא רוצה להחליט שזאת חובה, נכון?

איתן כבל: זה מה שאתה רוצה להחליט?

עיסאווי פריג': כן.

<אתי בנדלר: לא צריך להוסיף, יש הוראה ספציפית.

<אתי בנדלר: כשיש הוראה ספציפית אז לא - - -

עיסאווי פריג': אם אין צורך אז אני מוותר.

עיסאווי פריג': אוקיי ,זה מכוסה ב-30(ג)?

<דנה נויפלד: כן.

<אתי בנדלר: מכוסה ב-30(ג) בנוסח הממשלתי או בנוסח של ההסתייגות שלך, אם המליאה תקבל אותה.

עיסאווי פריג': בסדר.

קארין אלהרר: עיסאווי, עוד?

עיסאווי פריג': לא, זהו.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 31, מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 32, תקופת הכהונה.

קארין אלהרר: אין הערות.

קארין אלהרר: עיסאווי?

קארין אלהרר: תאמיני לי, איזה ח"כ רציני אתה.

<אתי בנדלר: כן, עשה עבודה רצינית, אין ספק.

עיסאווי פריג': במרצ בשביל להיות חבר כנסת צריך לעבוד 20 שנה.

עיסאווי פריג': לא הולכים לסופר לוקחים וזה, אלא צריך לעבור פעיל, לחלק כרוזים, חבר הנהלה - - -

איתן כבל: ועוד דבר, במרצ גם צריך לקבל מנדטים יותר מחמישה.

קארין אלהרר: יאללה, לא התכוונתי לפגוע.

קארין אלהרר: קדימה.

איתן כבל: ההיפך.

קארין אלהרר: כן, עיסאווי?

קארין אלהרר: רציתם לקצר, אני לא רואה איך זה בא לידי ביטוי.

עיסאווי פריג': ב-32(1) מהמילים 'ואולם', ימונה לתקופה של ארבע שנים ולא ניתן להאריך כהונה.

עיסאווי פריג': זהו.

איתן כבל: למה?

<אתי בנדלר: אז צריך למחוק את השאר.

עיסאווי פריג': כן.

<אתי בנדלר: הסיפה החל מהמילה 'ואולם' תימחק.

עיסאווי פריג': כי מספיק ארבע שנים, בשביל מה ה'אולם' וארבע שנים נוספות.

איתן כבל: כן, זה נראה לי שאחר כך זה יכול להיות מקום עבודה לא רע.

עיסאווי פריג': מקום עבודה מצוין.

עיסאווי פריג': בשביל מה?

דוד צור: לא, זה כדי לא להשאיר ואקום, לא?

דוד צור: לאפשר גמישות, שאם לא הספיקו עדיין למנות - - -

עיסאווי פריג': אם זה אחד, בואו נחריג את זה לפחות, עד אחד מחברי המועצה ניתן להאריך.

איתן כבל: לא, מה שאומר עיסאווי, צורי, מה שהוא רוצה לומר - - -

עיסאווי פריג': מה כתוב ב-(1)?

עיסאווי פריג': חבר ועדת ההיגוי ימונה לתקופה של ארבע שנים.

איתן כבל: אפשר לנסח ניסוח שנותן מרחב מחיה קטן, כי הרי יש נטייה - - -

עיסאווי פריג': לא כולם, 11, להאריך אותם.

איתן כבל: יש נטייה למערכת גם ככה לעשות את זה בסוף וגם את יודעת - - - זה ככה.

עיסאווי פריג': אני מציע, יש לי 11 חברים, אם ה-11, אני אאריך להם בארבע שנים, אז מה עשיתי?

<אתי בנדלר: לא מדובר כאן על חברי המועצה.

קארין אלהרר: אבל, עיסאווי, זה על ועדת האיתור, זה לא על המועצה.

עיסאווי פריג': בסדר, ועדת האיתור.

עיסאווי פריג': יכול להיות מצב שהשלושה, אני אאריך להם בארבע שנים.

עיסאווי פריג': כולם.

איתן כבל: אני מציע, כדי שלא תיפול, זה לא כזה מסובך פה, כל העניין הוא שיש נטייה למערכת.

איתן כבל: אם אנחנו רוצים לעשות את זה קצת אחרת אז צריך לקבוע את הדברים במסגרת כזו שאם רוצים כבר להחליף אותו, שיידעו לעשות את זה מבעוד מועד, לעשות את הדברים - - -

דוד צור: לא תמיד מאתרים בזמן.

איתן כבל: לא, לכן צריך - - -

<אתי בנדלר: לא רק זה, יכול להיות שכולם מאוד - - - את ועדת האיתור.

איתן כבל: יש לך מרחב, אז תגביל עד לא יותר מ-.

עיסאווי פריג': יש לי הצעה חלופית למטה.

עיסאווי פריג': לחילופין - - -

קארין אלהרר: אבל זה לא עד דלא ידע.

<אתי בנדלר: זה רק עד לסיום הליכי מינויו של חבר ועדה.

קארין אלהרר: כן, די, נו.

<אתי בנדלר: זה רק עד לסיום הליכי מינויו של חבר ועדה.

קארין אלהרר: זה רק ארבע שנים.

גלעד ארדן: זה עניין של אם מתמשכים הליכי האיתור עוד כמה שבועות.

גלעד ארדן: זה לא ישראבלוף.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פריג', אפילו אם מאוד שבעי רצון מיושב ראש הוועדה או מחבר ועדת האיתור שהוא מינה, לא ניתן להאריך את כהונתו, חייבים למנות אחרים במקומם.

<אתי בנדלר: אבל אם יש פער, נסתיימה תקופת הכהונה ועדיין לא הסתיימו הליכי המינוי של החליפים, אז הכהונה נמשכת רק לתקופה הזו.

עיסאווי פריג': אז בוא נגביל אותה.

<אתי בנדלר: 'ולא יותר מ-'?

איתן כבל: זה כל השיחה.

דוד צור: לא יעלה על כמה?

עיסאווי פריג': שלושה חודשים.

<דנה נויפלד: לא.

עיסאווי פריג': למה לא?

דוד צור: זה שאת אומרת 'לא' כזה נחרץ זה כבר מחשיד.

<דנה נויפלד: אני אסביר למה.

איתן כבל: היא רוצה פחות?

<דנה נויפלד: לא, אני רוצה שתהיה רציפות ולא לשתק.

<דנה נויפלד: אתם הוספתם מקום לתפקידים לוועדת האיתור.

<דנה נויפלד: יש כל מיני דברים בתוך חיי התאגיד שעכשיו תלויים בוועדת האיתור, בהסכמה, בלא יודעת מה, אם לא יהיה מצב שתהיה לי רציפות שבו אני אדע שיש לי ועדת איתור עד אשר ממנים את החדשה יכול להיות מצב שבו לא תהיה ועדת איתור, ואז כל מיני דברים שצריכים הסכמה - - -

איתן כבל: אוקיי.

איתן כבל: זמן, כמה זמן את רוצה?

איתן כבל: דנה, אני אגיד לך מה העניין - - -

<דנה נויפלד: - - - אז יש בחירות, אז יש זה, יש זה - - -

איתן כבל: דנה, ברשותך.

דוד צור: תכתבי תוך זמן סביר.

עיסאווי פריג': מה זה סביר?

איתן כבל: דנה, את משאירה פתח כזה?

איתן כבל: את יודעת על כל - - -

<דנה נויפלד: כן, כי החיים צריכים להתנהל.

עיסאווי פריג': יפה, תגבילי אותם בזמן.

<דנה נויפלד: אבל החיים מתנהלים.

איתן כבל: דנה, הבעיה שהם לוקחים את החיים אחר כך יותר מדי בהתנהלות.

איתן כבל: את יודעת את זה.

<דנה נויפלד: יש כל מיני דברים בחיים שיכולים לגרום לזה שמסיבה שלא קשורה התאגיד לא אשם.

עיסאווי פריג': למה את לא רוצה להגביל בזמן?

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: למעשה אתה תגרום למצב שבו מי שמושפע לא יכול להשפיע.

<דנה נויפלד: כשאתה רוצה להגביל בזמן זה הגיוני כאשר השר ממנה ואם לא, אז יש לו מה לעשות.

<דנה נויפלד: לפעמים יש מצב שהתאגיד עצמו יכול להיות מושפע מזה שלא תהיה ועדת איתור והוא סובל מזה כשאין לו את היכולת למנות בעצמו.

עיסאווי פריג': אני מסכים איתך.

<דנה נויפלד: הבנת מה אני אומרת?

עיסאווי פריג': אני מסכים איתך ומה לגבי הגבלה בזמן?

עיסאווי פריג': לא השתכנעתי.

עיסאווי פריג': עם כל הכבוד לא השתכנעתי.

עיסאווי פריג': צריך להגביל בזמן, רבותיי.

<אתי בנדלר: כדאי אולי באמת להפנות את תשומת לבו של חבר הכנסת עיסאווי לסעיף 33, שמדבר על סיום כהונתו של חבר ועדת איתור, סעיף קטן (ג) שבו מדבר על כך ש'יפעל יושב ראש הוועדה למינוי חבר אחר במקומו' והוספנו שם את המילים 'בהקדם האפשרי', כדי שהוא לא יתחיל להתמהמה עם המינוי החדש.

<אתי בנדלר: כך גם לגבי מינוי יושב ראש ועדת האיתור, בסעיף קטן (ד).

עיסאווי פריג': שתי ההסתייגויות שלי מתייחסות לזה.

<קריאה: ההסתייגויות בתוקף?

קארין אלהרר: אתה עומד עליהן, עיסאווי?

עיסאווי פריג': '

עיסאווי פריג': בהקדם האפשרי' מספק?

איתן כבל: כן, צריך לסמוך עליהם בסוף.

איתן כבל: צריך לסמוך על גלעד שהוא יעשה את הדברים כמו שצריך.

עיסאווי פריג': למה, גלעד יישאר שם?

עיסאווי פריג': מה, הוא יישאר שר התקשורת?

גלעד ארדן: זה יו"ר ועדת האיתור, זה לא אני.

<דנה נויפלד: לא, זה ארבע שנים, זה היו"ר הבא.

קארין אלהרר: עיסאווי, מה דין ההסתייגות?

עיסאווי פריג': טוב, תמירי אותן לזמן.

גלעד ארדן: בראוו.

קארין אלהרר: אז אני מעלה להצבעה את סעיף 32.

<אתי בנדלר: - - - שתרצה לדבר.

עיסאווי פריג': הכול יירד בסוף.

עיסאווי פריג': זה בסדר.

גלעד ארדן: מה סוגרים?

גלעד ארדן: איך מורידים?

עיסאווי פריג': אמרת 'בהקדם האפשרי' בסעיף 33(ג).

גלעד ארדן: לא, אמרת 'הכול יירד בסוף', תגיד לי מה צריך לעשות בשביל שיירד ואני אעשה.

קארין אלהרר: לא עכשיו, משא ומתן אחר כך.

קארין אלהרר: סעיף 32 אושר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 33, סיום כהונה של חבר ועדת האיתור.

עיסאווי פריג': מה עשיתי עכשיו ב-33?

עיסאווי פריג': אתי, מה שאמרת 'בהקדם האפשרי', מה עשיתי?

עיסאווי פריג': 33(ג)?

עיסאווי פריג': ביקשתי הסתייגות, במקום בהקדם האפשרי יבוא 'ולא יותר מ-30 יום'.

<אתי בנדלר: בבקשה, תגיד.

עיסאווי פריג': בהקדם האפשרי זו הגדרה מפחידה.

גלעד ארדן: אבל ויתרת קודם.

עיסאווי פריג': ויתרתי ב-32, עכשיו 33.

<אתי בנדלר: לא, עכשיו הוא מבקש הסתייגות, במקום המילים 'בהקדם האפשרי' לקבוע כמה זמן.

גלעד ארדן: אז אני יכול בכלל - - - אבל ההיפך, אם אני לא אפעל - - - 'אני', אני המטפורי, בהקדם האפשרי, אז הוועדה לא יכולה לתפקד, כי הרכב הוועדה צריך להיות שלושה.

איתן כבל: צודק, חייב.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך מה, נפלנו בתקופה - - -

גלעד ארדן: זה אינטרס שלי לפעול ל - - -

עיסאווי פריג': אני שואל שאלה - - -

<אתי בנדלר: אם תראה את סעיף 34 אז - - -

עיסאווי פריג': נפלנו בתקופה של הרכבת ממשלה ויש לי את הזמן פתוח עד שאני ארכיב ממשלה.

איתן כבל: היא צודקת, 34 נותן את המענה.

קארין אלהרר: רגע, אנחנו ב-33, מה 34?

איתן כבל: לא, היא הגיבה מהר.

גלעד ארדן: אין בעיה, כמה אתה רוצה להגביל פה?

עיסאווי פריג': אמרתי, 30, 60.

גלעד ארדן: שלושה חודשים?

עיסאווי פריג': שלושה חודשים?

עיסאווי פריג': שלושה חודשים, אין לי בעיה.

איתן כבל: שלא יעלה על שלושה חודשים.

עיסאווי פריג': בסדר.

<אתי בנדלר: בהקדם האפשרי ובלבד שלא יהיה יותר משלושה חודשים.

איתן כבל: יש אומבודסמן כזה?

קארין אלהרר: כן.

<אתי בנדלר: אותו דבר גם ב-(ד)?

עיסאווי פריג': על שאר ההסתייגויות אני מוותר, ב-33.

קארין אלהרר: יופי.

<אתי בנדלר: גם ב-(ד), במקום 'בהקדם האפשרי' אותו דבר?

מיקי רוזנטל: כן.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': אני מוותר.

עיסאווי פריג': 33(ג) תוקן גם.

עיסאווי פריג': לא צריך.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 33 עם התיקון.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: מעולה.

קארין אלהרר: סעיף 33 עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 34.

קארין אלהרר: תוקף פעולות.

קארין אלהרר: הערות?

קארין אלהרר: זו הערה שהתקבלה בדיון.

<אתי בנדלר: זה התקבל בדיון.

עיסאווי פריג': התיקון בוצע?

<קריאה: כן, שמכהנים בה שני חברי ועדה.

קארין אלהרר: סעיף 34 מי בעד?

קארין אלהרר: מיקי?

קארין אלהרר: אה, אתה לא מצביע.

גלעד ארדן: למה הוא לא מצביע?

עיסאווי פריג': ההסתייגות שביקשתי להפתעתי נכנסה וזה בסדר גמור.

<אתי בנדלר: למה להפתעתך?

<אתי בנדלר: הרבה מאוד תיקונים שהצעת התקבלו.

עיסאווי פריג': זה בסדר.

קארין אלהרר: 34 עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: 35 לדלג.

קארין אלהרר: 36, גוף מבוקר.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: חברים, תרימו אצבעות, אני לא רואה.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 37.

קארין אלהרר: פה יש לי הערה.

עיסאווי פריג': זה סעיף מחייב רוגע.

עיסאווי פריג': זה סעיף שמחייב כוס קפה ורוגע.

גלעד ארדן: אני מזכיר רק לחברי הכנסת שהדיון על הסעיף הזה כבר התקיים.

איתן כבל: זה לא משנה.

מיקי רוזנטל: גם הסתייגנו.

מיקי רוזנטל: אתה יודע, ניסינו לשכנע אותך - - -

גלעד ארדן: קראתי מאז מאמרים, גם בגלובס וגם ב'הארץ' וגם, איפה היה של אבנר הופשטיין?

מיקי רוזנטל: אני לא עוקב כמוך.

איתן כבל: הופשטיין?

איתן כבל: היה איתי בפלוגה.

גלעד ארדן: לא, הוא הזכיר מספר שמות של עיתונאים והוא הציע לחברים לבחור מהם במי הם תומכים כמנכ"לים.

גלעד ארדן: הוא הזכיר את עמוס רגב כעיתונאי ומנהל חדשות בכיר לשעבר ב'מעריב'.

גלעד ארדן: שלום קיטל - - -

קארין אלהרר: טוב, אנחנו לא שם.

איתן כבל: השאלה היא כזאת, אם מסדרים את הכללים של המנכ"ל, האם זה למידות מסוימות או זה - - -

קארין אלהרר: יש לי הצעה.

גלעד ארדן: אני לא מצליח למצוא אפילו מישהו כיועץ לנושא הזה.

איתן כבל: דיברנו על זה.

איתן כבל: למה אני אומר לך?

גלעד ארדן: תאמין לי, פתחתי את זה לייעוץ לכל המדינה, הטובים לא רוצים לבוא, הם בגופים המסחריים, כי הם לא יודעים אם נצליח להעביר את החוק, והאחרים הם יועצים של הטובים אז יש ניגוד עניינים.

מיקי רוזנטל: אני חושב שכן יהיו כמה אנשים שירצו בזה.

קארין אלהרר: אפשר להציע משהו?

עיסאווי פריג': כן, מה?

קארין אלהרר: דיברנו על הנושא הזה ואמרנו שיש קושי למצוא אדם שהוא גם וגם, אבל יש אנשים כאלה, האם אפשר לכתוב - - - מה שאני מציעה לכתוב זה שככל שניתן יתמלאו שני התנאים.

איתן כבל: מה זה שני התנאים?

איתן כבל: תסבירי.

קארין אלהרר: גם תפקיד ניהולי וגם - - -

גלעד ארדן: אני אסביר לך למה זה עושה קושי פה.

קארין אלהרר: אבל לא סיימתי.

קארין אלהרר: אני אומר, מה שאני רוצה לבוא זה אל הנקודה הזאת שבה אם יהיו שני מועמדים, אחד מהם מנהל, מוכשר ככל שיהיה, היה מנהל חברת טבע - - -

גלעד ארדן: יש לי הצעה יותר קיצונית, כאילו שאת רצית מאיתנו, שהיא יותר מזה.

גלעד ארדן: אני רוצה רק להסביר את תפיסת העולם, וזה בהתאם למה שאת דרשת מאיתנו.

גלעד ארדן: המנכ"ל, כיוון שיש לו אחריות כוללת, אני חושב שזה חשוב מאוד מאוד מאוד להשאיר לוועדת האיתור להחליט בתמהיל של התכונות שלו, אני מניח, עוד פעם, שדירקטוריון שפוי ומקצועי מאוד מאוד ישמח אם יהיה לו, כמו שאת ציינת כרגע, גם ניסיון ניהולי בכיר וגם ניסיון עיתונאי, אבל כיוון שזה מצמצם מאוד והחשש שמדובר פה, שאת העלית פה, זה בקשר לראש חטיבת החדשות, אני מוכן שבקשר לראש חטיבת החדשות כן תכניסי איזה שהוא תנאי ברקורד שלו של ניסיון, אינני יודע איך זה יוגדר, עיתונאי או תקשורתי וכו', שנדון עליו.

גלעד ארדן: זה כרגע בכלל לא מופיע בחוק.

קארין אלהרר: נכון.

<אתי בנדלר: אבל היה דיון בהקשר של מי העורך הראשי.

גלעד ארדן: בזה אני לא שיניתי את עמדתי.

איתן כבל: הבעיה הגדולה היא הרבה מעבר לאיך במכרז יוצג מי, וזה ויכוח אמיתי - - -

גלעד ארדן: מה, היו פה ויכוחים לא אמיתיים?

איתן כבל: יש, כן.

איתן כבל: אבל אני אומר, לגופו של עניין השאלה היא מי יהיה העורך הראשי.

איתן כבל: הדגש פה, גם בגלל הטראומה, הוא דגש מאוד כלכלי ובסופו של עניין כשאנחנו מדברים על שני אלמנטים, אבל בעיקר על עורך החדשות, במובן הזה מי יהיה עורך החדשות הראשי ואם יש - - -

קארין אלהרר: לא, חבר הכנסת כבל, לעניין הזה אני הצעתי בדיונים קודמים שנגדיר את ראש חטיבת החדשות המאוחדת - - -

איתן כבל: כעורך הראשי?

קארין אלהרר: לא, שניתן לו סמכויות עריכה בכל מה שקשור לחדשות.

גלעד ארדן: זה לא ברור מאליו?

גלעד ארדן: הוא ראש חטיבת החדשות.

עיסאווי פריג': זה לא ברור מאליו.

איתן כבל: לא, זה לא ברור מאליו.

<קריאה: השאלה אם הוא הסמכות העליונה.

גלעד ארדן: סמכויות בלעדיות?

גלעד ארדן: ממש לא.

קארין אלהרר: לא, זה לא בסעיף הזה.

גלעד ארדן: וסמנכ"ל כוח האדם, ניתן לו סמכויות בלעדיות בתחום כוח האדם כדי שהמנכ"ל לא יגיד לו לקבל עובדים שתומכים בי או בראש הממשלה או באיתן כבל, ומחר המנכ"ל - - -

<קריאה: לא, זה לא אותו דבר.

גלעד ארדן: מה, זה לא מהותי?

גלעד ארדן: אם סמנכ"ל כוח האדם יקלוט כתבים שהם כולם, לא יודע מה מאפיין אותם והמנכ"ל יתערב לו בזה, אני לא מבין, זה - - -

רינה פרנקל: אבל למה שמנכ"ל לא יהיה עיתונאי?

גלעד ארדן: אני לא אמרתי שלא יהיה עיתונאי, שיהיה עיתונאי, אבל אני לא מוכן להגביל את זה רק לעיתונאי.

קארין אלהרר: אז אמרתי 'ככל שניתן'.

רינה פרנקל: למה לא?

גלעד ארדן: אל"ף, כי עיתונאי, לא ברור מה זה, זו הגדרה מאוד מאוד רחבה.

רינה פרנקל: עם תעודת עיתונאי.

גלעד ארדן: מי נותן תעודה ומה הקריטריונים לתת תעודת עיתונאי?

גלעד ארדן: את רוצה שאני אגיד לך כמה עיתונאים יש ברשות השידור היום?

גלעד ארדן: אני לא רוצה להתחיל למנות מה המקצועות שלהם, אבל את לא היית חושבת שהם עיתונאים.

גלעד ארדן: זה ההגדרה.

גלעד ארדן: יש דירקטוריון של אנשים ברמות מאוד גבוהות, שהחוק מחייב אותם, הם אמורים לרצות שייבחר - - - אם יבוא עיתונאי זוטר לשעבר אל מול מנכ"ל בזק לשעבר או לא יודע מה, אז מה, לא נשאיר לדירקטוריון שיקול דעת מה גובר פה?

גלעד ארדן: מה, הם מנהלים בכירים, אין להם אינטגריטי?

גלעד ארדן: הוא צריך להתערב בחדשות בכל יום?

גלעד ארדן: ברור שזה התפקיד של ראש חטיבת החדשות, האם הוא יוכל לקבוע שם - - -

רינה פרנקל: העיתונאי ש - - - עיתונאי ידוע, עיתונאי - - -

<קריאה: - - -

גלעד ארדן: מנכ"ל הגוף?

גלעד ארדן: הוא המנכ"ל, יש לו אחריות גם כעורך ראשי.

גלעד ארדן: זה לא אומר שהוא מתערב בכל תוכן עריכתי בגוף הזה.

גלעד ארדן: אם מחר מוגשת תביעת דיבה נגד משהו שעומד להיות ועורכי הדין שלו אומרים לו 'תשמע, יש פה בסיס לעתירה, אתה הולך להיחשף פה אולי לפיצויים של הרבה מאוד כסף', אז מה?

גלעד ארדן: הוא יבוא ויגיד לעורך החדשות, 'תשמע, תדחה את זה עד ל - - -', הוא יגיד לו 'לא, לא, אתה לא בעל בית פה'.

גלעד ארדן: אז הגוף יתמוטט כספית, אבל בגלל שעורך החדשות לא כפוף לו הוא יחליט כל מה שהוא רוצה.

גלעד ארדן: אין גופים כאלה.

גלעד ארדן: אין הבדל בעניין הזה בין ערוץ לבין טבע לבין כל גוף אחר, שברגע שאתה נותן מתחת למנכ"ל לאנשים להחליט מעליו אז אי אפשר לצפות ממנו שהוא יישא באחריות לתוצאות.

גלעד ארדן: בשביל מה נתנו אחריות לדירקטוריון להדיח אותו, אם הגוף לא מתפקד?

גלעד ארדן: לא מתפקד זה לא רק כלכלית, זה הכול, זה גם האינטגריטי שלו, זה גם מה הציבור חושב עליו, זה גם אם הוא לא עושה את עבודתו העיתונאית, ובגוף הזה יש הרבה עיתונאים.

רינה פרנקל: אז המנכ"ל לא יכול להיות עורך ראשי, אם זה כך?

קארין אלהרר: המנכ"ל יהיה גם העורך הראשי.

רינה פרנקל: אז איך הוא יכול להיות לא עיתונאי?

<דנה נויפלד: הוא לא חייב להיות עיתונאי.

גלעד ארדן: איך אני שר התקשורת ואני חותם על הרבה דברים ואני נותן דין וחשבון מול הציבור בדברים שקשורים לעיתונאים ואני לא עיתונאי?

גלעד ארדן: איך מנכ"ל טבע מחליט שתרופה שהמדען הראשי של טבע המליץ עליה לא תיכנס השנה לפיתוח שלהם ולשיווק, למרות שהיא יכולה להציל המון חיים במדינת ישראל?

גלעד ארדן: זו אחריות כוללת של מנכ"ל לתוצאות של הגוף שלו.

רינה פרנקל: אבל זה תחום מיוחד, זה לא תחום - - -

גלעד ארדן: זה לא תחום מיוחד.

גלעד ארדן: ברגע שניתקנו את זה ואנחנו, 'החשודים', לא ממנים את המנכ"ל, אז הוא לא גוף מיוחד, הוא גוף כמו כל גוף אחר שצריך למלא את שליחותו על פי חוק וקבענו פה מאוד במדויק מה השליחות שלו על פי חוק, לשקף את המציאות הישראלית, על כל החברה הישראלית, לתת ביטוי הוגן ושוויוני וכן הלאה.

גלעד ארדן: אז אני לא חושב שצריך לעדכן.

מיקי רוזנטל: מאחר שהשר חוזר על חלק מהטיעונים שהוא אמר אני חייב לחזור על הדבר המרכזי.

מיקי רוזנטל: ראשית, אני מסכים עם השר שחייב להיות ארגון היררכי, דהיינו שהעורך הראשי הוא גם המנכ"ל.

מיקי רוזנטל: כל משחק אחר הוא לא הגיוני, אבל אני חוזר ואומר את הדבר הבא, כי שוב נתת את הדוגמה של טבע, טבע וכל חברה עסקית אחרת, בסופו של דבר האתוס שלה הוא ייצור יתרונות לבעלי המניות שלה, ייצור כסף לבעלי המניות שלה והתרופות הן רק אמצעי.

מיקי רוזנטל: כמו חברת ביטוח, כמו בנק, לא חשוב, באמת הניהול הוא הדבר המרכזי בארגון הזה.

מיקי רוזנטל: הארגון שאנחנו דנים בחוק שלו, התאגיד הזה, המטרה שלו היא לא לייצר יתרונות לבעלי המניות אלא לייצר תוכן לציבור.

מיקי רוזנטל: אגב, הוא לא חייב להיות עיתונאי, כל הזמן משתמשים פה בטעות במילה עיתונאי, אני חושב שבסופו של דבר המטרה היא לייצר תוכן ולא כסף ולכן צריך שיהיה תנאי הכרחי, שהאיש יבוא מתחום התוכן.

מיקי רוזנטל: ניהול בעניין הזה הוא קריטי וחשוב, אבל אם אני צריך לבטל תכונה אחת והוועדה צריכה לבטל תכונה אחת, לטעמי המשקל שהיא צריכה לתת לתוכן הוא יותר גבוה ולכן לא יכול להיות, לטעמי, שהאיש לא יבוא מתחום התוכן לעניין הזה וזה בניגוד לדוגמה שהשר כל הזמן אומר, טבע.

מיקי רוזנטל: בטבע אתה יכול להיות מנכ"ל טבע בלי להבין בתרופות, אתה לא יכול להיות מנכ"ל של גוף תוכן בלי להבין בתוכן.

גלעד ארדן: לא הבנתי למה אבל בסדר.

קארין אלהרר: אני מבקשת, אם אפשר, בבקשה, לדחות את ההצבעה על הסעיף הזה, מכיוון שאני חושבת שהוא צריך להיות נדון ביחד עם הנושא של ראש חטיבת החדשות.

גלעד ארדן: אפשר לחשוב שמי שמבין בתוכן הוא גמר בפקולטה 20 שנה.

מיקי רוזנטל: לא שייך.

גלעד ארדן: אם זה היה כל כך חד וברור כמו שאתה אומר, דווקא בתרופות יש הסמכה ברורה ומבחנים והכול, ובתחום הזה אין שום הסמכה ברורה ומבחנים ואיזה שהוא רישוי וכל אחד יכול להיות עיתונאי.

מיקי רוזנטל: אבל יש לנו דוגמאות ודגמים.

מיקי רוזנטל: ואגב, אני מסכים עם היושבת ראש, ואני גם הצעתי את זה בדיונים הקודמים, אם בונים מודל שבו המנכ"ל לא בא מתחום התוכן אז תפקיד העורך הראשי יעבור למישהו אחר.

מיקי רוזנטל: אני נגד הדגם הזה, בעניין הזה אני מסכים איתך, זה צריך להיות היררכי.

קארין אלהרר: מיקי, חבל, אני מציעה שנדון בזה כשנדון בראש חטיבת החדשות.

קארין אלהרר: סעיף 38, תקופת הכהונה של המנהל הכללי וסיום הכהונה.

קארין אלהרר: הערות?

קארין אלהרר: עיסאווי, יש לך, שמעתי, הערות.

עיסאווי פריג': בסעיף 38(א)(4), כשאני קורא את זה, 'המועצה קבעה כי תאגיד השידור הציבורי לא עמד בחובותיו לפי סעיף 68'.

עיסאווי פריג': חובותיו לפי סעיף 68, כל החלוקה התקציבית שדיברנו עליה, אבל כל הסעיפים לאורך כל הסעיף הזה חוזרים על אותו דבר.

עיסאווי פריג': אני חושב שהסעיף הזה מרחיק לכת ויש למחוק אותו.

<דנה נויפלד: אם הוא לא עומד בחובות שלו?

איתן כבל: למה, עיסאווי?

איתן כבל: זה תנאי בסיסי.

עיסאווי פריג': זה תנאי בסיסי, אבל זה מוזכר שוב ושוב בסעיף.

עיסאווי פריג': למה חוזרים כל הזמן עליו?

עיסאווי פריג': 'לא עמד בחובותיו', 'לא עמד בתקציב', לא עמד בזה, לא עמד בזה.

איתן כבל: זה כדי לנסות לסגור את הפינות וכדי להראות ת החשיבות שיש לעניין הזה.

איתן כבל: זה אחד הנושאים הכי - - - זה כאילו אמור להביא לידי ביטוי את הניהול, עוד לפני העניין התוכני, אם יש טלוויזיה טובה או יש טלוויזיה רעה.

איתן כבל: זאת אומרת זה הא'-ב', לפחות על פי שיטתי.

<דנה נויפלד: זה ההגשמה של האינטרס הציבורי.

איתן כבל: נכון, זה אמור להיות ההגשמה של האינטרס הציבורי.

איתן כבל: כל הכבוד, איזה משפט מדהים.

עיסאווי פריג': טוב, יורדים מזה.

קארין אלהרר: יורדים מזה, מצוין.

עיסאווי פריג': 38(ג).

קארין אלהרר: 38(ג) ירד, עיסאווי.

עיסאווי פריג': מחקתם את זה?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: יש עוד הסתייגויות?

<אתי בנדלר: אין הסתייגויות ל-38.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 38.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עיסאווי, אתה בעד או נגד?

קארין אלהרר: לא הבנתי.

עיסאווי פריג': אני בעד.

קארין אלהרר: מעולה.

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 39, השעיה מכהונה.

קארין אלהרר: מי בעד?

עמרם מצנע: על מה?

עיסאווי פריג': זה המשמעת הקואליציונית.

גלעד ארדן: מה זה, נהלים חדשים?

גלעד ארדן: אתה רוצה לדעת גם על מה אתה.

גלעד ארדן: ..

איתן כבל: יש לכם חברים בקואליציה שרוצים לחשוב לבד.

איתן כבל: זה משהו לא ברור פה.

גלעד ארדן: זה בהומור – לפרוטוקול.

קארין אלהרר: סעיף 39.

קארין אלהרר: אושר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 40.

עיסאווי פריג': תמירי להסתייגויות לזמן דיבור, לא צריך לעמוד עליהן.

עיסאווי פריג': ההסתייגויות, צוין שלושה חודשים, אני רשמתי 60 יום.

קארין אלהרר: בסדר.

<דפנה גלוק: יש הסתייגויות, הערות.

<אתי בנדלר: לא, יש ענייני נוסח, יש תוספת שהמשרד קיבל הערות שנאמרו כאן.

<אתי בנדלר: זה סומן שוב ב'עקוב אחר שינויים'.

<אתי בנדלר: אין הערות נוספות ולא היו הסתייגויות.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה.

קארין אלהרר: סעיף 40, מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 41.

איתן כבל: הניהול השוטף, הצעת תקציב.

איתן כבל: הנה, זה עכשיו 41(4).

קארין אלהרר: כן, זה העורך הראשי.

קארין אלהרר: טוב, אנחנו לא נצביע על הסעיף הזה.

<דנה נויפלד: אולי תצביעי על הכול חוץ מהפסקה הזאת?

קארין אלהרר: אוקיי.

קארין אלהרר: בסדר, חוץ מסעיף קטן (4), יש למישהו הערות או הסתייגויות לגבי סעיף 41? לא.

קארין אלהרר: אני מעלה את סעיף 41 למעט סעיף קטן (4).

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

גלעד ארדן: על (4) לא?

קארין אלהרר: לא הצבענו עליו.

איתן כבל: זה גם בהקשר של העניין הקודם.

<אתי בנדלר: עברה חצי שעה?

קארין אלהרר: כן, אפשר להצביע על הרביזיה.

<אתי בנדלר: אבל אולי רק לגמור את הפרק הזה.

<אתי בנדלר: יש שלושה סעיפים כדי לגמור פרק.

קארין אלהרר: טוב, סעיף 42, סמכויות המנהל הכללי.

קארין אלהרר: יש הערות?

קארין אלהרר: הסתייגויות?

קארין אלהרר: עיסאווי, יש לך הסתייגות על סעיף 42.

קארין אלהרר: כך גונב לאוזני.

עיסאווי פריג': לא, אני מוריד את זה.

<אתי בנדלר: אתה מוריד את ההסתייגות?

עיסאווי פריג': בסדר, אני מוריד אותה עכשיו.

קארין אלהרר: מוריד.

קארין אלהרר: העם מודה לך.

קארין אלהרר: בסעיף 42 עיסאווי הוריד את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': לא הורדתי הסתייגויות.

עיסאווי פריג': מרוב שאתם מחרבשים, מחכים וזה, מבלבלים.

עיסאווי פריג': בסעיף 42 הדיון הקודם שהתנהל בכפוף לשיא כוח אדם, את זוכרת, דנה?

דוד צור: כן, השאלה אם תקציב או כוח אדם.

<דנה נויפלד: כן, עלות השכר.

עיסאווי פריג': אני מבקש להכניס כאן, אל"ף, להחליף את שיא כוח אדם במגבלה של ה-35% מהשכר.

עיסאווי פריג': מסיבה פשוטה, אני אומר לכבוד השר - - -

קארין אלהרר: זה אותו דבר, 35 ושיא כוח אדם.

<דנה נויפלד: לא, זה שתי מגבלות.

<דנה נויפלד: עברנו את זה.

<דנה נויפלד: אלה שתי מגבלות שונות וחשובות.

עיסאווי פריג': בואו נחשוב על זה ביחד, כי זה מאוד חשוב.

דוד צור: אתה מעסיק בן אדם אחד ב-100,000 שקל או להעסיק עשרה אנשים ב-10,000?

עיסאווי פריג': אז יפה מאוד, אז מה שאני אומר זה ככה, יש שתי מגבלות לשכר עובדים ברשות החדשה, המשדר החדש המוצע, שזו מגבלת שיא כוח אדם שנקבעת על ידי המועצה, זה נקרא שיא כוח אדם, ויש את המגבלה השנייה שזה 35% מתקציב המועצה, מגבלת השכר.

עיסאווי פריג': שני תנאים.

עיסאווי פריג': בא הסעיף כאן, סעיף 42(2) והתנה בכפוף לשיא כוח אדם.

עיסאווי פריג': אני עכשיו רוצה לתת דוגמה מספרית, תקציב המועצה 700 מיליון שקל, 35% מתוך זה 245 מיליון, זה הסכום הטוטאל שאני יכול להוציא על השכר.

עיסאווי פריג': מגבלת שיא כוח אדם.

עיסאווי פריג': בשיא כוח אדם מדברים על 750 עובדים במועצה, פחות או יותר ממה שאני מבין - - -

גלעד ארדן: זה לא יהיה בחוק.

עיסאווי פריג': זה לנדס ו - - -

גלעד ארדן: זה ההמלצות המקצועיות שלהם.

מיקי רוזנטל: כן, אבל התקציב נגזר מאיזה הערכות סביב כמה אנשים יעבדו.

גלעד ארדן: בסדר, עם כל הכבוד, זה גוף סטטוטורי.

גלעד ארדן: כל עוד לא הכנסנו בחוק, הוא לא כפוף - - - אלה הערכות שנועדו בסוף כדי לייצר איזה שהוא מנגנון מימוני שלדעת הממשלה עונה על הצרכים של הגוף הזה.

גלעד ארדן: אבל אם מחר יחליטו שבתחום מקצוע מסוים הם נותנים תנאי שכר איקס, אף אחד לא יוכל להתערב להם חיצונית בדבר הזה.

עיסאווי פריג': אני רוצה להשלים את הדוגמה ולשמוע את - - -

גלעד ארדן: להבנתי, לא יודע.

עיסאווי פריג': אני מבין.

עיסאווי פריג': אבל כל ההמלצות 750, ממוצע שכר שאני שמעתי מהאוצר וגם לנדס אמר את זה, 20,000 שקל ממוצע שכר, כולל עלות של עובד רגיל ברשות השידור.

גלעד ארדן: החדשה או זאת?

עיסאווי פריג': החדשה והישנה, אותו דבר בגדול, וגם רם אמר את זה.

עיסאווי פריג': אם 20,000 שקל עלות עובד, הוא אמר את זה, כפול 750, אני מגיע ל-160 מיליון, 150 מיליון, ויש לי מגבלה של 245 מיליון על פי המגבלה של 35%.

עיסאווי פריג': אז אני נותן למנכ"ל תמרון של 90 מיליון, 80 מיליון, שישחק איתם וזה יהיה מין עידוד לחברות כוח אדם, אני אקח עובדים על בסיס - - -

גלעד ארדן: זה לא לחברות כוח אדם, כי הוא לא באמת מוגבל ל-750 בחוק.

עיסאווי פריג': אבל כל ההמלצות דיברו על כך.

גלעד ארדן: אז מה אם ההמלצות דיברו על כך?

גלעד ארדן: הוא יכול להעסיק גם יותר מ-750.

עיסאווי פריג': אבל כל ההמלצות.

עיסאווי פריג': בלינקוב דיבר על כך ולנדס דיבר על כך שזה הכיוון.

גלעד ארדן: אבל, עיסאווי, אתה צריך לברך על כך שיש לו בעצם תקציב יותר גדול פנוי ל - - - יש לו מרווח עד ה-35% שאפשר לעשות גם תגמול יותר נדיב לעובדים.

עיסאווי פריג': אז הוא ייקח חברות כוח אדם, אז מה עשיתי?

גלעד ארדן: למה הוא ייקח חברות כוח אדם?

גלעד ארדן: זה לא קשור.

גלעד ארדן: הוא לא חייב, הוא יכול להגדיל את כמות העובדים.

עיסאווי פריג': אבל אני כפוף לשיא כוח אדם, מה השיא?

גלעד ארדן: את השיא המועצה קובעת, לא החוק.

עיסאווי פריג': זה לא 750?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: זה בדיוק הדירקטוריון יקבע.

עיסאווי פריג': אני העליתי את זה לדיון, נרשם בפרוטוקול.

גלעד ארדן: אבל אני חושב שיש לך מענה בחוק לנושא הזה.

עיסאווי פריג': זה מאוד חשוב לי.

עיסאווי פריג': אם כך - - -

גלעד ארדן: מצוין, אבל זה עונה על מה שאתה רוצה.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה, אין לי בעיה עם זה - - -

דוד צור: אני חושב שכל גוף ניהולי, אתה רוצה בסוף - - -

גלעד ארדן: דווקא ההיפך, השפיל הזה נותן לו אפשרות להעסיק יותר פנימיים ולא לנסות לחסוך על ידי זה שהוא מוותר על הפרשות סוציאליות דרך כל מיני חברות כוח אדם.

עיסאווי פריג': מקובל עליי בתנאי שאני לא אלך לכיוון של להעסיק אנשים על בסיס כוח אדם, דבר שאנחנו נלחמים בו יום ולילה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להגיע לפינה הזו.

עיסאווי פריג': לאור כך, דנה, ואני חושב שאין לכם התנגדות, ההסתייגות לא צריכה להיות הסתייגות.

עיסאווי פריג': תוספת לחוק בכפוף לשיא כוח אדם והמגבלה של ה-35% מהשכר.

עיסאווי פריג': שניהם ביחד זה אפשרי.

עיסאווי פריג': נכון, דנה?

גלעד ארדן: אבל זה חל מכוח הסעיף השני.

גלעד ארדן: הסעיף הזה קיים.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': לא חל.

עיסאווי פריג': תקרא את הסעיף, זה לא חל.

עיסאווי פריג': אני יודע מה שאני אומר.

גלעד ארדן: אתה יודע מה?

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: אני רק אומר ביושר, למען הצדק, שההסתדרות מתנגדת לסעיף הזה שאתה עכשיו מציע להוסיף, אבל אני תומך.

גלעד ארדן: מה שזה אומר, ברגע שאתה עובר 35% אי אפשר לקבל עוד עובדים.

עיסאווי פריג': אי אפשר, יש לך מגבלה.

גלעד ארדן: פנטסטי, אני תומך בהסתייגות הזו.

מיקי רוזנטל: עיסאווי, זה נתון למשא ומתן.

גלעד ארדן: לא, זה לא המשא ומתן.

גלעד ארדן: הסעיף כרגע הוא יותר חמור, הוא אומר שאם עוברים את ה-35%, לא רק שלא זה, גם אי אפשר לתת תוספות שכר וכו'.

גלעד ארדן: זה 65 שעוד לא דנו בו, כי הוא בדיון בינינו להסתדרות.

איתן כבל: עיסאווי, עשה לי טובה, אל - - - שאחר כך גם השישה של מרצ לא יוציאו אותנו.

עיסאווי פריג': איתן, עזוב עכשיו את מרצ ואת השישה של מרץ.

עיסאווי פריג': תשמע ממני, הסעיף הזה - - -

איתן כבל: אפשר בבקשה לבדוק את זה, גברתי היושבת ראש?

גלעד ארדן: תכרוך את זה עם הדיון בסעיף 65, לא חייבים להצביע על זה עכשיו, אפשר להוסיף את זה גם שם.

גלעד ארדן: גם סעיף 65 עוסק במה שאתה אומר.

<אתי בנדלר: מבקשים לדלג על פסקה (2).

קארין אלהרר: אפשר להצביע על פסקה (1)?

<אתי בנדלר: רישא ופסקה (1).

גלעד ארדן: אני מבקש שיירשם שאני הסכמתי להסתייגות ופוסלים אותי על בסיס אישי ואז מסירים את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': הם ביקשו להתייעץ עם חבר.

<אתי בנדלר: גם על סעיף קטן (ב) אני מניחה שגברתי רוצה לדלג, נכון?

<דנה נויפלד: למה?

<דנה נויפלד: מה זה 42(ב)?

קארין אלהרר: על עורך ראשי - - -

גלעד ארדן: אין (ב).

קארין אלהרר: צודק.

<אתי בנדלר: זה (ב) של 43?

<דנה נויפלד: נמחק.

גלעד ארדן: כל 43 נמחק.

עיסאווי פריג': נמחק ואני מוריד את ההסתייגויות.

קארין אלהרר: רגע, אני יכולה להצביע על 42 קודם?

<אתי בנדלר: 42(1).

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את 42(1).

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 43 ירד?

עיסאווי פריג': ירד, אני מוריד את ההסתייגויות.

גלעד ארדן: חמד, אתה הולך?

חמד עמאר: כן, שמעון מחליף אותי עכשיו.

חמד עמאר: הוא מחליף אותי עד 8 ורבע.

קארין אלהרר: אני רוצה לתת הפסקה של עשר דקות, עד 18:32.

קארין אלהרר: עשר דקות.

<אתי בנדלר: אנחנו בסעיף 44.

קארין אלהרר: סעיף 44 החדש, שכותרתו חובת דיווח.

קארין אלהרר: היו בקשות להסתייגויות?

<קריאה: לא, לא של עיסאווי.

<אתי בנדלר: 43 נמחק, זה 44.

<אתי בנדלר: אנחנו שומרים על הסדר המקורי של הסעיפים.

קארין אלהרר: חובת דיווח.

קארין אלהרר: היו הערות?

קארין אלהרר: יש הערות?

<אתי בנדלר: למיטב ידיעתי אין.

קארין אלהרר: אני מעלה את סעיף 44 להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: רוזנטל, אתה לא מצביע?

מיקי רוזנטל: אני מתלבט.

קארין אלהרר: עד שתחליט הצבענו.

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 45.

קארין אלהרר: אני מציעה להשאיר רק את הרישא, 'המנהל הכללי לא ישתתף בשידורים', ולמחוק את הסיפה, בלי 'ואולם' והלאה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: פרק ו', בעלי תפקידים מיוחדים.

<דנה נויפלד: רביזיה עכשיו, זה בדיוק מתאים.

קארין אלהרר: רביזיה.

קארין אלהרר: אני מעלה את הבקשה לדיון מחדש בסעיף 28(ב)(2).

<אתי בנדלר: מדובר על חבר ועדת האיתור, נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התקשורת.

<אתי בנדלר: הייתה כאן הצעה של חבר הכנסת עיסאווי.

<אתי בנדלר: איפה הוא?

קארין אלהרר: הוא בהפסקה.

<אתי בנדלר: אז רק את הבקשה לדיון מחדש, את הדיון מחדש, ככל שהבקשה תתקבל, אני מבקשת להמתין לו כדי שהוא יציע את הצעתו.

קארין אלהרר: אוקיי, אז אני מצביעה על הבקשה לדיון מחדש, מי בעד?

שמעון אוחיון: ב-28?

<אתי בנדלר: 28(ב)(1), הייתה בקשה לדיון מחדש.

<אתי בנדלר: סעיף 28(ב) מדבר על חברי ועדת האיתור.

<אתי בנדלר: מדובר על נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התקשורת והוא הציע, בהסכמת השר, תוספת.

קארין אלהרר: מי בעד לפתוח את זה לדיון מחדש?

שמעון אוחיון: מחדש?

קארין אלהרר: זה קל, כן או לא.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

מיקי רוזנטל: הוא לא היה שותף לדיון.

שמעון אוחיון: אני לא - - -

קארין אלהרר: רק מיקי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

שמעון אוחיון: נמנע.

שמעון אוחיון: בעד – 2

שמעון אוחיון: נמנעים – 1 הבקשה התקבלה.

<אתי בנדלר: הבקשה לא התקבלה, זו המשמעות.

קארין אלהרר: הבקשה לא התקבלה, מה אני יכולה לעשות?

מיקי רוזנטל: מי הצביע נגד?

מיקי רוזנטל: מישהו הצביע נגד?

שמעון אוחיון: אולי מישהו היה צריך להסביר במה מדובר.

שמעון אוחיון: מה משמעות התוספת הזאת?

קארין אלהרר: רוב הצביע נגד.

מיקי רוזנטל: לא, אבל השר הסכים לעניין.

קארין אלהרר: השר הסכים, בסדר, אבל מה אני אעשה?

קארין אלהרר: אני צריכה להצביע על זה.

<אתי בנדלר: אבל את הצבעת בעד, גברתי, לא?

<אתי בנדלר: אז יש 2 נגד 1.

קארין אלהרר: אני הצבעתי בעד.

מיקי רוזנטל: את הצבעת בעד?

קארין אלהרר: כן.

מיקי רוזנטל: אז החוק התקבל.

<אתי בנדלר: אוקיי, התקבל.

<אתי בנדלר: הבקשה לדיון מחדש התקבלה וכשחבר הכנסת עיסאווי יהיה כאן - - -

קארין אלהרר: הנה הוא.

עיסאווי פריג': אני התקזזתי עם צור בחוץ.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת פריג', הבקשה שלך לדיון מחדש.

<אתי בנדלר: בסעיף 28(ב)(2).

גלעד ארדן: ראית מה זה?

גלעד ארדן: בלי שתהיה.

עיסאווי פריג': קיבלת טלפון מגורם שלישי שאני לא יודע עליו?

גלעד ארדן: עוד לא, אבל אם תדאג שאני אקבל אז אני אבצע.

גלעד ארדן: אמרתי כבר אז שאני תומך בהצעה שלך להרחיב את ה - - -

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את הרביזיה של חבר הכנסת עיסאווי פרג' והנוסח הוא הנוסח הבא - - -

איילת שקד: לא, את צריכה לשאול מי בעד הרביזיה.

<אתי בנדלר: הייתה הצבעה כבר.

עיסאווי פריג': איילת, סיכמנו שהצבעה ראשונית שתהיה כאן את מצביעה איתי.

איילת שקד: אני כבר הצבעתי איתך, עיסאווי.

עיסאווי פריג': לא, ככה סוכם.

איילת שקד: על מה אנחנו מדברים?

קארין אלהרר: איילת, הצבענו על הבקשה לדיון מחדש.

קארין אלהרר: עכשיו אנחנו מצביעים על הרביזיה עצמה.

<אתי בנדלר: ההצעה של חבר הכנסת פריג' היא להוסיף בפסקה (2) 'נציג ציבור בעל מעמד ומומחיות בתחום התקשורת', אחרי המילים האלה את המילים 'או היצירה הטלוויזיונית, הקולנועית או המוזיקלית, הכתובה או המשודרת'.

קארין אלהרר: מי בעד?

איתן כבל: כולנו עיסאווי.

איתן כבל: קואליציה מקיר לקיר.

איתן כבל: בעד – רוב

איתן כבל: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: הרביזיה התקבלה.

איתן כבל: אני מבקש שהיושבת ראש תחזור על זה שהרביזיה שקיבל עיסאווי עברה.

עיסאווי פריג': זה יום מכונן.

גלעד ארדן: יום חשוב לדמוקרטיה.

קארין אלהרר: למען הסר ספק, הרביזיה של חבר הכנסת עיסאווי פריג' התקבלה.

קארין אלהרר: כותרת.

<אתי בנדלר: גמרנו את 45.

קארין אלהרר: אנחנו מתחילים את פרק ו' בשעה טובה.

קארין אלהרר: סעיף 45, רואה חשבון מבקר.

איתן כבל: כן, יש.

איתן כבל: יש בסעיף 46, שהפך להיות 45.

איתן כבל: כתוב פה 'היועץ המשפטי' - - -

קארין אלהרר: לא, זה בסעיף רואה חשבון מבקר, זה לפני.

גלעד ארדן: האמת שאם יש רוב במועצה צריך לשנות את זה כל הזמן במועצה ללשון נקבה.

<דנה נויפלד: כל הנהלים ייכתבו בלשון נקבה.

איתן כבל: רק שנייה, רואה חשבון מבקר, ממי הוא מקבל את - - -

קארין אלהרר: רגע, יש לי זמזומים באוזן, אני לא יודעת לתפקד ככה.

קארין אלהרר: אפשר שקט בבקשה?

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: כן, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: אני אומר, רואה חשבון מבקר, ממי הוא מקבל את ההנחיות?

קארין אלהרר: מה השאלה?

מיקי רוזנטל: רשות החברות הממשלתיות לפי החוק.

איתן כבל: ברור לי מה זה עצמאי, אבל בסוף מישהו - - - אני אמרתי, רק ישו נולד מרוח הקודש וגם על זה יש ויכוח.

<דפנה גלוק: יש תקינה בנוגע לביקורת, כיצד מתבצעת ביקורת וזה מה שמנחה את רואה החשבון המבקר.

איתן כבל: זאת אומרת הוא פועל על פי?

<דפנה גלוק: הנחיות מקצועיות שיש לו כרואה חשבון מבקר.

קארין אלהרר: כבל, לא הבנתי.

קארין אלהרר: הייתה לך הסתייגות?

עיסאווי פריג': אני רק מעלה - - -

קארין אלהרר: אבל רגע, לא הבנתי אם יש לו הסתייגות או לא.

עיסאווי פריג': לפני ההסתייגות אני רוצה להעלות סוגיה ולשמוע את דעתו של השר.

עיסאווי פריג': מה שאני אומר, כבוד השר, אני רוצה לחשוב בקול רם איתך, יש לנו מועצת מנהלים, יש לנו מבקר - - -

גלעד ארדן: אבל, עיסאווי, הסברת את זה בפעם שעברה.

עיסאווי פריג': כן, ולתת את זה כפוף לחוק רשות החברות.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': יש מבקר פנימי, יש לי מבקר מדינה, יש לי מועצה.

<דנה נויפלד: כי הם לא יודעים לעשות ביקורת על דוחות כספיים.

<דנה נויפלד: זה דוחות כספיים.

עיסאווי פריג': מה, מבקר פנימי ומבקר המדינה לא יודעים?

<דנה נויפלד: לא, הם לא עושים.

מיקי רוזנטל: - - - החברות הממשלתיות לא יודעת לעשות?

<דנה נויפלד: היא לא עושה, היא ממנה.

עיסאווי פריג': אתה מבין?

עיסאווי פריג': להביא עוד גוף.

עיסאווי פריג': באמת.

מיקי רוזנטל: ראית את דוח מבקר המדינה לעניין הזה?

גלעד ארדן: מה הבעיה?

עיסאווי פריג': אני חושב שזה יותר מדי.

עיסאווי פריג': אני אומר ככה, סעיף 46 - - -

<דנה נויפלד: מה הבעיה שתהיה ביקורת על דוחות כספיים?

<דנה נויפלד: למה אתם מתנגדים לביקורת?

<דנה נויפלד: זה פיקוח.

עיסאווי פריג': ברגע שאני נותן לגוף, משרד האוצר, הרשות - - -

<דנה נויפלד: זה לא משרד האוצר, הוא רק ממנה רואה חשבון.

עיסאווי פריג': זה כן משרד האוצר.

עיסאווי פריג': למי הוא כפוף?

<דנה נויפלד: הוא לא כפוף.

עיסאווי פריג': למי הוא כפוף?

<דפנה גלוק: הוא לא כפוף לאף אחד.

<דפנה גלוק: הוא פועל לפי כללי אי תלות.

<דפנה גלוק: יש תקנות רואי חשבון בנושא אי תלות שחלות על רואה חשבון מבקר והוא לא כפוף לאף אחד.

מיקי רוזנטל: זה לא עבד ברשות - - -

דוד צור: לא, אבל רשות החברות ממנה את רואה החשבון.

מיקי רוזנטל: המנכ"ל התערב בלי סוף במינויים, כולל הסיפור שהיה בחברת חשמל, שרואה החשבון גילה את הבור הענקי הזה של המיליארדים ומנכ"ל רשות החברות הממשלתיות פיטר אותו.

מיקי רוזנטל: לא הייתה לו - - - אז זה לא שהדגם הזה הוא הדגם הכי טוב.

עיסאווי פריג': בואו נחשוב בהיגיון, חברים.

<דפנה גלוק: כן, אבל הסיטואציה שבה התאגיד הוא זה שמתקשר עם רואה החשבון המבקר היא בוודאי לא ה - - -

איתן כבל: זה בכל מקרה יותר טוב מאשר ההצעה שלך, שהתאגיד הוא זה ש - - -

עיסאווי פריג': יש מבקר פנימי, הוא כפוף למבקר המדינה, יש לו מועצה ציבורית.

איתן כבל: לא, נהפוך הוא.

איתן כבל: גם אם אנחנו מוציאים את הביקורת הזאת לגוף, זה עדיף שיהיה תמיד בגוף חיצוני - - -

עיסאווי פריג': זה לא מספיק לפקח עליו בכל הגורמים?

איתן כבל: ברור.

גלעד ארדן: זה יהיה חוק עם הרבה תקדימים.

עיסאווי פריג': זה גוף ממשלתי - - -

איתן כבל: גם אם זה חיצוני, זה תמיד יהיה יותר טוב מאשר אתה ממנה גוף מבפנים.

איתן כבל: זה בוודאות.

עיסאווי פריג': כן, אני מפחד מהקשר.

איתן כבל: כן, אבל עדיף הקשר הזה מאשר ההתנהלות ה - - -

עיסאווי פריג': אנחנו מתלבטים אם להוריד את ההסתייגות או לא.

עיסאווי פריג': זה מה שאנחנו מתדיינים.

עיסאווי פריג': בסדר, מורידים הסתייגות.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 46, רואה חשבון מבקר.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: הסעיף הבא, יועץ משפטי.

קארין אלהרר: אנחנו לא נצביע עליו היום, זה עדיין מתגבש.

מיקי רוזנטל: יושב ראש תאגיד החדשות הוא לא בסעיף האלה, הוא יהיה בסעיפים אחרים?

קארין אלהרר: כן.

מיקי רוזנטל: כי זה גם יהיה תפקיד מיוחד.

קארין אלהרר: נכון.

קארין אלהרר: אני רוצה לקיים על זה דיון.

עיסאווי פריג': העלינו סוגיית הקצבת זמן.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: קציבת כהונה נכנס בהצעה, אתם יכולים לראות את זה.

<דנה נויפלד: יש לנו עוד דיון שאנחנו רוצים לעשות ובקשות משרד המשפטים לאיזה שהוא היבט אחר פה - - -

איתן כבל: נכון, יש דיונים שם בכלל - - -

<דנה נויפלד: אז אנחנו מבקשים כרגע לא לדון בסעיף הזה.

איתן כבל: יש דיון בכלל בכל נושא הייעוץ המשפטי בכל המשרדים.

עיסאווי פריג': לא, זה למבקר.

<דנה נויפלד: זה בהיבט אחר, בהיבט של קציבת כהונה.

<דנה נויפלד: זה כבר הוועדה, לדעתי - - -

קארין אלהרר: זה מתגבש, אני רוצה לדון בזה עכשיו, בסדר?

<דנה נויפלד: בסדר גמור.

קארין אלהרר: אז אני מדלגת על סעיף 46.

קארין אלהרר: 47, מבקר פנימי.

קארין אלהרר: הייתה תוספת של סעיף קטן.

קארין אלהרר: זה קפץ סעיף, זה אוטומטי.

<קריאה: היועץ המשפטי את מדלגת?

קארין אלהרר: כן, בדיוק.

קארין אלהרר: סעיף 47, מבקר פנימי.

קארין אלהרר: התווסף סעיף קטן (ב), 'המבקר הפנימי יתמנה לתקופה של שבע שנים בלבד'.

<אתי בנדלר: את המילה 'בלבד' אפשר למחוק.

קארין אלהרר: זה נוסחי, אני לא אתעכב על זה.

קארין אלהרר: יש הסתייגויות שמישהו הגיש?

עיסאווי פריג': מה לגבי הסוגיה שאמרנו עליה בדיון, הסנקציות, שלא קיבלה ביטוי?

עיסאווי פריג': מבקר פנימי שלא יגיש דוח, לא יעשה את עבודתו כראוי?

קארין אלהרר: אבל זה לא ממילא?

<דנה נויפלד: איזה סנקציות?

עיסאווי פריג': איזה סנקציות?

עיסאווי פריג': אני פשוט משחזר מה שהיה במחלקת הגבייה ברשות השידור, שמבקר הגבייה לא הגיש את הדוחות.

<דנה נויפלד: אבל זה המבקר הפנימי.

<דנה נויפלד: המבקר הפנימי עשה דוח על מחלקת הגבייה.

עיסאווי פריג': מתי עשה?

עיסאווי פריג': אחרי שאנחנו ביקשנו.

עיסאווי פריג': לאורך כל הזמן הייתה שתיקה מוחלטת ולא הייתה סנקציה.

מיקי רוזנטל: אתה רוצה להגיד עובדות?

<אמיר גילת: אני יזמתי את הדוח שנה לפני זה.

עיסאווי פריג': אני זוכר טוב, אמיר, לא נעשה דוח.

עיסאווי פריג': נעשה דוח ולא בא לדיון בוועדה אצלכם ולא התנהל טוב ה- - -

גלעד ארדן: אני לא מבין.

עיסאווי פריג': אני מדבר על סנקציה.

גלעד ארדן: אבל סנקציות על מה?

גלעד ארדן: יש חוק בנושא הזה של מבקרים פנימיים.

גלעד ארדן: הוא קובע את תכנית העבודה שלו, מגיש אותה לאישור.

גלעד ארדן: בנוסף ועדת הביקורת יכולה גם להטיל עליו משימות של ביקורת פנימית, לא מבצע אותן?

גלעד ארדן: שידאגו לפיטוריו.

עיסאווי פריג': יפה, איפה זה כתוב?

<חנה מצקביץ: בחוק הביקורת הפנימית יש מנגנון של פיטורין.

<חנה מצקביץ: נדמה לי בשני שליש מקולות ה - - -

מיקי רוזנטל: אל תשכח שגם צריך להגן עליו מפני פיטורים שרירותיים, הרי מבקר זה גם - - -

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: יש כאן איזה סוג - - -

גלעד ארדן: יש איזון, יש הסתכלות רוחבית על המבקרים.

איתן כבל: אבל העניין הזה שהוא עובד רשות השידור, זה כך בכל מקום?

גלעד ארדן: ברור, כן, גם במשרד ממשלתי.

<דפנה גלוק: כן, בהגדרה מבקר פנימי הוא חלק מ - - -

<דנה נויפלד: כתוב, הסעיף אומר 'יהיה עובד תאגיד השידור הציבורי'.

קארין אלהרר: זה קיים גם במקומות אחרים.

שמעון אוחיון: והוא גם מבוקר על ידי מבקר המדינה.

גלעד ארדן: ומי מבקר את מבקר המדינה?

קארין אלהרר: טוב, טוב, בסדר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 47, המבקר הפנימי.

<אתי בנדלר: את הסעיף שעניינו מבקר פנימי.

עיסאווי פריג': זה מה שהוחלט לגבי הביקורת?

קארין אלהרר: כן, קיבלנו תשובה.

עיסאווי פריג': ביקורת הפקות, ביקורת זה.

קארין אלהרר: אבל, עיסאווי, קיבלנו תשובה שיש על זה ביקורת.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

איתן כבל: דרך אגב, הליכי המינוי של מבקר הפנים, איפה הם מופיעים?

<אתי בנדלר: זה בעצם סעיף 49, הבא, מתייחס לכלל עובדי התאגיד הציבורי.

איתן כבל: נכון, למרות שההתייחסות אליו לא יכולה - - - אוקיי, בסדר, הבנתי, אפשר להגיד את זה על - - -

שמעון אוחיון: הוא עובד בתאגיד.

<אתי בנדלר: המבקר הוא נושא משרה?

איתן כבל: הוא נושא משרה.

קארין אלהרר: כן.

<אתי בנדלר: אז כן.

איילת שקד: קארין, לא נשאר הרבה, אפשר תוך חצי שעה לסיים.

איילת שקד: עד סעיף 54 היום?

גלעד ארדן: ההצבעות עד 54 ואז ממשיך הדיון.

עיסאווי פריג': תסתכל מה הגדרת נושא המשרה.

קארין אלהרר: אנחנו דנים כרגע בקבלת עובדים סעיף 48, פרק ז', עובדי תאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: היו הערות על הדבר הזה?

<אתי בנדלר: כן, לנושא הזה היו הרבה מאוד הערות.

עיסאווי פריג': הרבה מאוד, זה סעיף מהותי.

עיסאווי פריג': אני מציע שנעביר אותו ל-65.

עיסאווי פריג': זה קבלת עובדים.

קארין אלהרר: אני לא דנה בסעיף קטן (ב).

קארין אלהרר: אני מצביעה רק על סעיף קטן (א).

<אתי בנדלר: איפה?

<דנה נויפלד: קבלת עובדים, מה שהיה סעיף 49 והיום הוא 48.

<אתי בנדלר: הוא עדיין 49.

<אתי בנדלר: תיכף נדבר על - - -

קארין אלהרר: תהיו בשקט, אני לא שומעת.

<דנה נויפלד: אין בעיה.

עיסאווי פריג': קארין, יש לי הסתייגות.

קארין אלהרר: תהיו בשקט, אני לא שומעת.

קארין אלהרר: די, אורחים נכבדים, בבקשה.

איתן כבל: אפשר לשאול את השר שאלה בהקשר הזה?

קארין אלהרר: בבקשה.

איתן כבל: אני יודע, אדוני השר, שעל הסעיף הזה אתה מנהל משא ומתן עם - - -

גלעד ארדן: לא, על זה יש הסכמה.

גלעד ארדן: זאת אומרת ברור לי שככל שיסוכם מספר עובדים מינימלי שיעברו, שהממשלה תתחייב כמינימום שהם יעברו לגוף החדש, אז הם יהיו פטורים ממכרז.

גלעד ארדן: כל הסוגיה היא רק ניסוחית.

איתן כבל: לא, מה שאמר לי יושב ראש ההסתדרות זה שיש הסכמה עקרונית, אבל אין עדיין ניסוח.

קארין אלהרר: לא, זה לא משנה לעניין הזה.

גלעד ארדן: אין ניסוח כי פשוט עוד לא הגענו לניסוחים, אבל - - -

קארין אלהרר: אבל, איתן, זה לא משנה לעניין הזה.

קארין אלהרר: ההסכמה שהובעה, שאומרים שגם אם יעבור עובד מרשות השידור לתאגיד החדש ברור שהוא לא יצטרך לעבור מכרז וזה פותר את הבעיה - - -

<קריאה: אבל זה לא ברור.

מיקי רוזנטל: אז למה להצביע על זה עכשיו?

מיקי רוזנטל: בוא נחכה, הרי הסעיף הזה - - -

גלעד ארדן: כי מה שכתוב כאן לא מתייחס עוד למכרז, הוא מתייחס כרגע ככלל לאנשים רגילים שמתקבלים שם לעבודה.

<קריאה: רגילים זה - - -

איתן כבל: גברתי, את יודעת הרי - - -

קארין אלהרר: טוב, בואו - - -

איתן כבל: ממילא כבר אתם בהתקרבות מאוד גדולה, כך הבנתי, בעניין.

איתן כבל: אז - - -

גלעד ארדן: בעניין של התנאים הכספיים, לא בעניין של מספרי עובדים.

גלעד ארדן: אבל, איתן, צודקת עורכת הדין גלוק, ככל שיושג הסכם - - -

איתן כבל: אני מבין לחלוטין את מה שאתה אומר.

איתן כבל: יחד עם זאת אני אומר - - - אני הבנתי את מה שאתה אומר.

איתן כבל: לקח לי זמן - - -

גלעד ארדן: אתה אומר מפאת רגישות המצב.

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: אתה יודע, זה לא ישנה, אבל - - -

<קריאה: אבל מה זה קשור?

<קריאה: זה מדבר על הגוף העתידי.

<קריאה: ככל הסכמה, תעשה 'על אף' ו - - -

איתן כבל: אבל בסדר, אני שואל אותך 'עתידי' מתי זה?

איתן כבל: 2700?

<קריאה: לא.

איתן כבל: אז מה אכפת לך?

איתן כבל: כיוון שהרי לא נזוז עד שלא יגיעו להסכמות בזה.

איתן כבל: זה סתם.

איתן כבל: יש מה שנקרא רצון טוב.

גלעד ארדן: כשאתה אומר לא נזוז, על מי זה חל?

איתן כבל: לא, אני התכוונתי - - - סתם - - -

גלעד ארדן: לא, איתן, יכול שייווצר מצב, צריך לזכור, עוד פעם, דרישות ההסתדרות התפרסמו בעניין הזה, אנחנו נתקשה לעמוד בהן.

איתן כבל: אז, אדוני השר, זכותך - - -

קארין אלהרר: אתם לא מנהלים פה עכשיו את המשא ומתן.

איתן כבל: לא, רק אני אומר, ואז מה יקרה?

איתן כבל: אתה תביא את זה לפה, תצביע כקואליציה ו - - -

קארין אלהרר: אז עזבו, אני פותרת לכולם את הבעיה, לא מצביעים על סעיף 48, בסדר?

איתן כבל: איזה יושבת ראש יש לנו.

איתן כבל: תודה.

קארין אלהרר: סעיף 49.

<אתי בנדלר: אני מבקשת, כיוון שלכל אחד המספור הוא שונה, אני מציעה ל - - -

קארין אלהרר: אני קוראת את השם.

גלעד ארדן: אז תיתנו לה את הנוסח המעודכן.

קארין אלהרר: אני קוראת את השם של הסעיף, די, לא צריך לעשות - - -

גלעד ארדן: לא, יש נוסח שלכם, 30.6, הוא 48, מחוק 49.

גלעד ארדן: לכולם יש את זה.

איתן כבל: נכון, 49 זה 48 חדש.

קארין אלהרר: לי יש 49, לא משנה, דין עובדי תאגיד השירות הציבורי.

גלעד ארדן: וזה איזה מספר?

קארין אלהרר: 50, 49 חדש.

<אתי בנדלר: ואצלי זה 50.

<דנה נויפלד: רק אצלך.

<דנה נויפלד: למה אין לך נוסח מהאתר של הוועדה?

גלעד ארדן: אני מבקש לא להיות ציני, דנה.

קארין אלהרר: יש הסתייגויות?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: אין שום שינויים.

עיסאווי פריג': אנחנו דיברנו בדיון שהתקיים על הסעיף הזה לגבי ההגנות שצריך לתת לעיתונאים ולעובדים, ההגנות בכלל, והרעיון שהעלינו בהתחלה שכאן דובר על חובות בלי זכויות, בגדול.

עיסאווי פריג': כשעיינתי בתיקון המוצע הדברים שדיברנו עליהם לא קיבלו ביטוי בנוסח החדש.

עיסאווי פריג': קארין, בדיון שקיימנו על הסעיף העלינו שתי סוגיות, מתן ההגנה, צריך לתת הגנה כלשהי לעובדים.

קארין אלהרר: איזה סוג של הגנה?

עיסאווי פריג': זה ההסכמים הקיבוציים שדיברנו עליהם - - -

קארין אלהרר: אבל ההסכמים- - -

מיקי רוזנטל: אפשר לתת עוד דוגמאות, זה לא רק הסכם קיבוצי.

קארין אלהרר: רגע, אני רוצה להתייחס.

מיקי רוזנטל: יש דרך שבה מתפטרים אנשים ב - - -

קארין אלהרר: מיקי, מותר לי להתייחס הסכמים קיבוציים, ככל וייחתמו חלים בכל מקרה, למה אני צריכה להכניס את זה לחוק?

קארין אלהרר: איפה זה כתוב?

עיסאווי פריג': אז אני מציע בכל זאת הסתייגות לחוק ואני אקריא אותה, ואני רוצה להעמיד אותה להצבעה.

מיקי רוזנטל: לא, בוא ננסה לשכנע.

מיקי רוזנטל: מה הבעיה שלנו בהסתייגות?

מיקי רוזנטל: על הסתייגות אפשר להצביע, בוא ננסה לשכנע קודם, לפני הסתייגות.

מיקי רוזנטל: ברשותך.

עיסאווי פריג': בבקשה.

מיקי רוזנטל: גם אם לא חלים הסכמים קיבוציים, על העובדים האלה חלים כל החובות של עובדי מדינה, אבל אין להם שום זכויות - - -

גלעד ארדן: לא הכול.

גלעד ארדן: לא כל החובות.

מיקי רוזנטל: לא כל, נכון, הרבה חובות.

גלעד ארדן: לא, רק של טוהר מידות, מתנות וכאלה.

מיקי רוזנטל: חלק מהכללים שחלים על עובדי מדינה, אבל כמעט שום דבר מהזכויות של עובדי המדינה לא חלים עליהם.

מיקי רוזנטל: מאחר שמדובר בעובדים, שחלק מתנאי העסקתם יביאו גם לשיפור השירות שהם ייתנו לציבור והביטחון שיהיה להם, אז למשל הליך הפיטורים שלהם, בלי קשר לתנאי העסקתם, כמו שמקובל אצל עובדי מדינה, היה מאוד ראוי שנאמץ אותו גם פה.

מיקי רוזנטל: למשל.

מיקי רוזנטל: זה לא שייך דווקא להסכם קיבוצי, אלא לתנאים שחלים על עובדי מדינה.

מיקי רוזנטל: כמו שיש חלק מהדברים שחלים בחוק הזה עליהם, ראוי שגם חלק מהיתרונות יהיו גם פה.

מיקי רוזנטל: ברור לכם שאחד הדברים הכי חשובים זה הביטחון התעסוקתי של העיתונאים, שלא יהיו בחוזים אישיים שאפשר לפטר אותם באופן שרירותי ואין שום הליך אפילו לפי פיטוריהם, היה ראוי שאנחנו נאמץ בחוק הזה לפחות את הליך השימוע בפיטורים וכו' וכו'.

<אתי בנדלר: הליך השימוע - - -

גלעד ארדן: חל עליהם מכוח המשפט המנהלי, זה גוף ציבורי.

קארין אלהרר: בסדר, הליך השימוע, אני מסכימה לגמרי.

<אתי בנדלר: לא, לא צריכים - - -

גלעד ארדן: מה פתאום?

גלעד ארדן: לא צריך בחוק, זה חל עליהם.

גלעד ארדן: זה גוף ציבורי, חל עליו המשפט המנהלי.

קארין אלהרר: זה חל עליהם בלאו הכי?

<אתי בנדלר: זה חל גם על מעביד פרטי.

קארין אלהרר: אוקיי, אז איזה עוד הגנה?

עיסאווי פריג': חל דין השימוע?

קארין אלהרר: בסדר, אז איזה עוד - - -

<דפנה גלוק: אי אפשר לפגוע בתנאים של עובד או בזכויות של עובד בלי לעשות לו שימוע.

עיסאווי פריג': השימוע ייעשה בפני חברי המועצה, לא בפני המנכ"ל, אלא גוף נוסף.

גלעד ארדן: והשר.

עיסאווי פריג': לא, אתה מדיניות, אתה מה?

עיסאווי פריג': לא, אני שואל, עובד שהמנכ"ל מפטר אותו, איזה הגנה אני רוצה לתת לו?

גלעד ארדן: ההגנות שמגיעות לו מכוח המשפט המנהלי, ובנוסף, ככל שיושג הסכם קיבוצי ואנחנו דיברנו עם ההסתדרות והשאיפה היא עד לתחילת השידורים של הגוף החדש לנסות ולהגיע להסכם כזה, אז יחולו עליו, ככל שיושגו הסכמות, גם ההסכמות האלה.

גלעד ארדן: דרך אגב, אם יתארגנו בגוף החדש שליש מהעובדים, דומני, אז גם כן יהיה צריך לנהל איתם משא ומתן על הסכם קיבוצי, כמו ביתר הגופים היום.

עיסאווי פריג': הלאה, בסדר.

דוד צור: אני חושב שמה שמפריע למיקי, אם אני מבין, ולעיסאווי, זה שמציינים פה רק את החובות, לכאורה אין זכויות, אבל צריך להבין שמתוקף חקיקה שהיא כמו שהיא אוסרת משהו, וכל מה שהיא לא אוסרת אז בעצם מותר, כך גם פה.

דוד צור: היא בעצם מדברת על החיקוקים האלה והיא מטילה את המגבלות.

דוד צור: בהיעדר המגבלות - - -

<דפנה גלוק: ובחוק העונשין מדובר גם על הגנות מיוחדות שיש לעובדי מדינה.

<דפנה גלוק: מה שיש פה זה ברִירה של מספר חוקים שהם רלוונטיים לעובדי ציבור.

<דפנה גלוק: חלקם הם חוקים מגבילים, כמו למשל חוק המתנות, כמו למשל בחירות לכנסת, חלקם, כמו פקודת הראיות, מדובר בהגשת תעודת עובד ציבור במקום הצורך להתראיין.

<דפנה גלוק: אלה הם חוקים שמבחינה עניינית יש טעם להחילם, זה לא רק עניין של חובות.

מיקי רוזנטל: לא, בסדר, אבל לצורך העניין, לא חשוב למה, חלים עליהם החוקים האלה, אבל אם אתם אומרים שחל עליהם, למשל בהליך הפיטורין, חובות של עובדי מדינה - - -

<אתי בנדלר: לא, לא זה מה שנאמר.

<אתי בנדלר: מה שנאמר זה שחלים עליהם הוראות החלות בדין הכללי בדיני עבודה על פיטורי עובדים בכלל.

<אתי בנדלר: לעובדי מדינה יש הוראות ספציפיות.

<אתי בנדלר: שימוע חל לגבי כל עובד, למשל, אבל - - -

<דפנה גלוק: ככלל תנאי ההעסקה וצורת ההעסקה בגופים ציבוריים נוטה להיות הרבה יותר מגנה על העובדים מאשר במגזר הפרטי, ואת זה אנחנו יודעים להגיד.

<דפנה גלוק: אנחנו לא צריכים לכתוב במפורש שיהיה הסכם קיבוצי, בפועל המצב הוא שיש הסכמים קיבוציים, יש יחסי עבודה קיבוציים ולכן אין צורך לכתוב את הדברים האלה במפורש במובן הזה.

<דפנה גלוק: זה נכון שצורת ההעסקה, צורת המינויים במדינה, היא שונה, נעשתה פה הורדה של הסעיף בחוק רשות השידור מתוך ההבנה שמה שנכון לשירות הציבורי, בגודל ובמורכבות שלו, לא בהכרח נכון לתאגיד שהוא הרבה יותר קטן.

<אתי בנדלר: לא רק בגלל שהוא גוף קטן, זה גם בגלל הגמישות הניהולית וכל המילים האלה.

עיסאווי פריג': בכל זאת, חברים, אני חוזר ואומר, מנגנון הפיטורים בגוף החדש - - - אני בכל זאת מציג את זה.

עיסאווי פריג': (היו"ר דוד צור)

דוד צור: אתה רוצה להצביע על זה?

עיסאווי פריג': נצביע, כן.

עיסאווי פריג': אני בכל זאת רוצה שזה יירשם.

עיסאווי פריג': מנגנון הפיטורים בגוף החדש, אני מבקש שיהיה ברור.

עיסאווי פריג': זה המינימום שבמינימום שאני יכול לתת הגנה לעובדים.

עיסאווי פריג': זו דעתי.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת ברור?

עיסאווי פריג': אני אומר ככה, פיטורי עובד תאגיד השידור הציבורי החדש ייעשו בידי המועצה, בהסכמת המנהל הכללי - - -

דוד צור: אתה רוצה את זה לסעיף 49, עיסאווי?

דוד צור: זה אאוט אוף קונטקסט.

<קריאה: זה משפיע על הניהול בצורה מאוד - - -

גלעד ארדן: תצביעו על זה ותמשיכו הלאה.

גלעד ארדן: לא ישכנעו אותו.

<קריאה: מה קורה אם יש עובד בעייתי?

עיסאווי פריג': אז אני רוצה לקבוע מנגנון.

עיסאווי פריג': אני חייב לתת הגנה.

גלעד ארדן: אבל זה לא משנה, נצביע על זה וזהו.

דוד צור: כן, אבל זה אאוט אוף קונטקסט.

גלעד ארדן: למה אאוט אוף קונטקסט?

גלעד ארדן: זה בסדר.

עיסאווי פריג': בסעיף (ב) נעשה את זה .

<אתי בנדלר: פיטורי עובד תאגיד שידור ציבורי - - -

עיסאווי פריג': ייעשו בידי המועצה בהסכמת המנהל הכללי וזאת לאחר שימוע שבו ניתנה לעובד ההזדמנות להציג את טיעוניו נגד הפיטורים.

איתן כבל: שימוע בכל מקרה - - -

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עיסאווי?

דוד צור: איתן, אני לא רוצה לקיים דיון, אני רוצה להצביע.

דוד צור: מי בעד ההסתייגות?

איתן כבל: לא, אני לא רוצה להצביע אותי, אל תכריח - - -

דוד צור: אני גם חושב שלא, אבל הוא מתעקש שכן.

גלעד ארדן: אני יודע ש - - - אבל אנחנו רוצים להצביע, רוצים להתקדם.

איתן כבל: בסדר, אבל אולי אפשר לשכנע אותו ש - - -

דוד צור: איתן, תשכנע אותו לרדת מזה?

איתן כבל: ננסה לשכנע אותו שזה יותר - - -

דוד צור: לא, מה שהוא אומר כבר קיים ממילא בתוך הדינים.

גלעד ארדן: לא, חלק קיים וחלק הוא הופך סדרי עולם, כשהמועצה היא זאת שמוסמכת לפטר, שהיא לא אמורה לנהל את הגוף הזה.

איתן כבל: המועצה לא אמורה לנהל.

גלעד ארדן: לא משנה, שהמועצה, אולי שהיא תנהל גם, שהמנהל יהיה המועצה - - -

עיסאווי פריג': אין שום מנגנון הגנה.

גלעד ארדן: ומי יגן על הציבור מעובדים לא טובים?

עיסאווי פריג': יפה מאוד, עובד לא טוב, יש לך מועצה ויש לך מנכ"ל.

גלעד ארדן: מועצה זה לא פול טיים ג'וב, מה, היא תעסוק בפיטורים - - -

עיסאווי פריג': אבל למה שאני אכניס את שיקולי הפוליטיקה וניכנס מתחת ל - - -

גלעד ארדן: להיפך, אתה מכניס למועצה שיקולי פוליטיקה.

<חנה מצקביץ: הכללים של הפיטורים נקבעו בפסיקה, שאתם צריכים להיות ענייניים ומסיבות ענייניות וצריך להיות שימוע, בגוף ציבורי על אחת כמה וכמה.

דוד צור: אבל אמרנו את זה.

דוד צור: עורכת דין מצקביץ, חבל לחזור.

עיסאווי פריג': טוב, אני יורד מה - - -

דוד צור: יורד, יפה.

דוד צור: אנחנו מצביעים כלשון הצעת הוועדה.

גלעד ארדן: הממשלה.

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: מי נגד?

דוד צור: אין.

דוד צור: מי נמנע?

דוד צור: עיסאווי, אתה נמנע?

עיסאווי פריג': אני נמנע.

עיסאווי פריג': בעד – רוב

עיסאווי פריג': נמנעים – 1 הסעיף אושר.

איתן כבל: אבל בכל זאת אני חושב, אדוני השר, שעדיין נצטרך לייצר איזה שהוא מנגנון ש - - - אני מבין מה עיסאווי רצה לעשות.

עיסאווי פריג': צריך מנגנון הגנה לעיתונאים.

איתן כבל: צריך בכל זאת, גם בדין ודברים שאתה תנהל במשא ומתן - - -

גלעד ארדן: אני יכול להעיר לך הערה וגם לעובדים?

גלעד ארדן: למרות שהם לא יכולים להגיב.

גלעד ארדן: אני אמרתי בדיון הקודם, אני אומר את זה גם במפגשים איתם, אני לא מייצג אותם כיועץ משפטי שלהם.

גלעד ארדן: ככל שיש להם דינים משירות המדינה שהם רוצים להחיל על עצמם, היו יכולים להגיש לכם, לי, את ההצעות הללו.

גלעד ארדן: צריך לזכור שלהחלה של דיני עובד מדינה יש הרבה חסרונות גם בהקשר של שירות ציבורי.

גלעד ארדן: למשל הנציבות פתאום יכולה לעצור שם את קליטת האנשים או להתחיל להתערב בתהליכי הקבלה.

גלעד ארדן: זה קצת סותר את עניין העצמאות גם.

גלעד ארדן: הדינים, משרד המשפטים בכלל ביקש, או שזה גם את, מה להחיל עליהם, הם יותר בהקשרים של מאפיינים ייחודיים שלהם, של קבלת מתנות, של דברים אחרים, של עיסוק בפעילות פוליטית כעובדים, שייתנו הצעה.

גלעד ארדן: אני לא יכול עכשיו לסרוק את כל המשמעויות של עובד מדינה.

גלעד ארדן: אני לא עכשיו אפתח את זה.

גלעד ארדן: אם יוגש לי משהו ראוי אני אבקש לפתוח את הסעיף.

<קריאה: עשינו את זה, פיטורים לפי התקשי"ר, זה מה שביקשתם.

עיסאווי פריג': אני קצת רוצה להעלות - - -

דוד צור: אני לא רוצה לפתוח את הדיון הזה פה.

דוד צור: יש קודם כל התדיינות מול ההסתדרות.

דוד צור: בי"ת, זה לא הסעיף כרגע להכניס פה את העניין הזה.

דוד צור: אנחנו הצבענו על הסעיף הזה, אני רוצה להתקדם.

גלעד ארדן: צורי, אני אומר לך ולאיתן עוד דבר.

גלעד ארדן: אם הם יגישו אליי משהו שייראה גם זה, אני אהיה מוכן לפתוח מחדש את הסעיף.

דוד צור: מצוין.

דוד צור: אני לא חושב שאנחנו פה עכשיו - - -

עיסאווי פריג': אז תגיש, נחשוב על סוגיה וגם לגבי העיתונאים שצריך לתת להם - - -

איתן כבל: אמרנו.

איתן כבל: הוא אמר, הוא מייצג - - -

דוד צור: עיסאווי, השר, לדעתי, נתן פה לא רק פתח, אפשר להתקדם.

דוד צור: סעיף 50.

דוד צור: חובת הזהירות.

דוד צור: מי קורא אותו?

<אתי בנדלר: לא צריך לקרוא, הסעיפים כולם נקראו, אדוני.

דוד צור: יש פה?

דוד צור: עיסאווי?

דוד צור: יש מישהו?

עיסאווי פריג': לא, אין הסתייגויות.

דוד צור: אם לא, אנחנו מצביעים כנוסח הממשלה.

דוד צור: מי בעד?

<דנה נויפלד: רגע, דין עובדי התאגיד השידור הציבורי הצבעתם?

<קריאה: כן, הצבענו.

איתן כבל: מה קורה אם המנהל מביא סדרה מכוונת?

איתן כבל: יש חובה כלפי התאגיד, הוא מפסיד כסף.

איתן כבל: אף אחד עדיין לא העמיד את זה במבחן.

גלעד ארדן: זה פרקים של דפנה, לא?

גלעד ארדן: הזהירות וחובת אמונים, אלה הפרקים החדשניים שלכם, לא?

דוד צור: מי בעד?

דוד צור: מי נגד?

דוד צור: טוב.

דוד צור: עבר.

דוד צור: בעד – רוב

דוד צור: הסעיף אושר.

דוד צור: סעיף 51.

דוד צור: אמצני זהירות ורמת מיומנות.

גלעד ארדן: אני יושב עם היועצת המשפטית על כל סעיף, אני חוקר אותה.

איתן כבל: אבל אם מלכתחילה בחרו אחד שלא מספיק מיומן, מי אשם?

גלעד ארדן: זה תשאל אותה.

דוד צור: המועצה.

<דנה נויפלד: מה זאת אומרת?

<דנה נויפלד: כולם יהיו מיומנים.

דוד צור: כן, אמצעי זהירות ורמת מיומנות, סעיף 51.

דוד צור: יש לנו הסתייגויות?

דוד צור: אנחנו מצביעים על סעיף 51.

דוד צור: אושר פה אחד.

דוד צור: בעד – רוב

דוד צור: הסעיף אושר.

דוד צור: חובת האמונים.

דוד צור: סעיף 52.

דוד צור: מי בעד? יפה.

דוד צור: עבר.

דוד צור: בעד – רוב

דוד צור: הסעיף אושר.

דוד צור: תרופות.

דוד צור: סעיף 53.

דוד צור: תרופות על הפרת חובת אמונים.

דוד צור: מי בעד? עבר.

דוד צור: בעד – רוב

דוד צור: הסעיף אושר.

<אתי בנדלר: זהו, עד כאן.

עיסאווי פריג': ההצבעות להיום זהו.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: הממונה על קבילות הציבור גם קראנו.

עיסאווי פריג': לא, עד 54 וזהו.

<אתי בנדלר: יש עוד סעיף אחד, קודם כל תביעה בשם תאגיד השידור הציבורי.

גלעד ארדן: קראנו והערנו ותיקנו עד 56 כולל.

גלעד ארדן: אפשר להצביע.

עיסאווי פריג': לא, נאמר לנו עד 54.

דוד צור: מי בעד 54?

דוד צור: בעד.

דוד צור: עבר פה אחד.

דוד צור: יפה.

דוד צור: בעד – רוב

דוד צור: הסעיף אושר.

עיסאווי פריג': עכשיו הפסקת אוכל ואחרי זה דיון עד סעיף 70.

עיסאווי פריג': (היו"ר קארין אלהרר)

קארין אלהרר: רגע, אין הפסקה, איזה הפסקה?

עיסאווי פריג': סנדוויצ'ים, לא?

מיקי רוזנטל: בין שבע וחצי לשמונה ורבע זה המוסלמים.

קארין אלהרר: בסדר, אפשר לאכול תוך כדי הצבעה.

עיסאווי פריג': לא, לא להגזים.

עיסאווי פריג': יש גבול.

קארין אלהרר: סעיף 69, חוזרים.

איתן כבל: זה סעיף טוב.

עיסאווי פריג': אחרי שדנים בו מצביעים.

גלעד ארדן: אפשר לקרוא סעיף, להסביר אותו ולהצביע.

קארין אלהרר: סעיף 69.

קארין אלהרר: זכויות הקניין הרוחני.

מיקי רוזנטל: אפשר להחיל את החוק הזה לא רק על התאגיד הציבורי אלא - - -

גלעד ארדן: תאמין לי, עוד מהצעות שעוד לא הבאנו, יהיו פה הרבה דברים שאין בשום חוק.

שמעון אוחיון: קארין, 70, לא 69.

קארין אלהרר: לא, 69.

איילת שקד: לא הבנתי, מה עם 55?

<דנה נויפלד: למה לא בקבילות?

<דנה נויפלד: הכנסנו את התיקונים.

קארין אלהרר: סליחה, בסדר גמור.

<דנה נויפלד: חבל, נגיע עד 56.

<אתי בנדלר: אתם רוצים ללכת עכשיו אחורה?

גלעד ארדן: אני יכול להציע, גברתי?

גלעד ארדן: 55 ו-56, הממונה על קבילות הציבור, היה כבר דיון.

גלעד ארדן: אנחנו נסביר את השינויים בעקבות הדיון, ככל שירצו יתייחסו ואם גברתי תאפשר נצביע.

גלעד ארדן: לגבי פרק י', תשדירי פרסומת והודעות, תשדירים לציבור והודעות חסות, 57 עד 62, זה את לא רוצה שנצביע היום.

קארין אלהרר: לא.

גלעד ארדן: היה דיון על זה וקראנו אותם, אנחנו רוצים להעביר במהלך סוף השבוע את ההצעה שלנו, ומבחינתנו אפשר להמשיך לקרוא, להסביר ולהצביע מ-62.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

גלעד ארדן: אני רוצה להבין את הטכניקה.

גלעד ארדן: הוסבר כאן משפטית ואישרה את זה היועצת המשפטית, שככל שמקריאים פה סעיף ומאפשרים בו דיון - - -

<אתי בנדלר: זה לא סעיף שאמרתם שאתם תעבירו הצעה?

<אתי בנדלר: ואנשים לא יודעים מה ההצעה.

<אתי בנדלר: אם מתחילים את הדיון וממצים אותו כאן - - -

גלעד ארדן: זה קצת מוזר ה - - -

<אתי בנדלר: לא - - -

גלעד ארדן: כי לכאורה בסעיפים שעוד לא קראנו ולא דנו, אם יהיה עכשיו דיון ונעשה בו שינויים במקום אפשר להצביע.

<אתי בנדלר: כן, בוודאי, כי בסעיפים האחרים אדוני אמר שהוא רוצה ללכת לחשוב על הרעיונות - - -

עיסאווי פריג': למה אנחנו מנהלים ויכוח?

עיסאווי פריג': יש יושב ראש לוועדה.

<דנה נויפלד: על זה הוא אמר שנביא הצעה.

<דנה נויפלד: חבל על המריבה, יש רק סעיף אחד כזה.

<אתי בנדלר: בסדר, לא, אבל פשוט השר - - -

<דנה נויפלד: אז חבל כי ברוב הסעיפים אין שינויים בכלל.

גלעד ארדן: אין בעיה, בסדר.

גלעד ארדן: מה שתגידו.

איתן כבל: לגבי הממונה על קבילות הציבור.

איתן כבל: רציתי לבדוק שנוסיף שהוא יהיה אחראי גם על חופש המידע.

<דנה נויפלד: למה אגב?

איתן כבל: למה לא?

מיקי רוזנטל: כי זה חשוב מאוד שתהיה כתובת אחת.

מיקי רוזנטל: לפי החוק יש - - -

קארין אלהרר: רגע, אני לא שומעת.

גלעד ארדן: מי זה היועץ המשפטי של הגוף?

מיקי רוזנטל: שנייה, תן להשלים.

מיקי רוזנטל: רציתם הסבר, קחו הסבר.

מיקי רוזנטל: אתם לא רוצים?

מיקי רוזנטל: אל תקשיבו.

קארין אלהרר: יאללה, מיקי.

מיקי רוזנטל: בכל ארגון צריך לקבוע ממונה על חופש המידע.

מיקי רוזנטל: פה יש כבר אדם שהוא ממונה על הקשר עם הציבור, הוא אחראי על הקבילות, שיהיה גם אחראי על חופש המידע.

<דנה נויפלד: אבל למה לא להשאיר את זה לשיקול הדעת של המנהל את מי הוא ממנה?

<דנה נויפלד: למה?

מיקי רוזנטל: אני אסביר לכם למה.

מיקי רוזנטל: הנושא של חופש מידע, כמו שהשר אוהב לומר, זה קוץ בתחת בשביל ארגון ממשלתי.

מיקי רוזנטל: סליחה על הביטוי, ציטטתי גדולים ממני.

מיקי רוזנטל: זה נושא מאוד מאוד משמעותי שבדרך כלל ארגונים ציבוריים לא אוהבים להתעסק איתו.

מיקי רוזנטל: אם יש כבר אדם שהוא ממונה על הקשר עם הציבור - - -

קארין אלהרר: מי אצלכם ממונה על חופש המידע?

<חנה מצקביץ: כל פעם ממנים מישהו אחר.

מיקי רוזנטל: אוה, הנה את רואה - - -

גלעד ארדן: אבל זה כי היום אין ממשל תאגידי.

מיקי רוזנטל: רגע, למה לא בעצם?

מיקי רוזנטל: זה מצוין, זה יהיה ברור ובהיר.

איתן כבל: בואו נראה מה היא רוצה.

איתן כבל: מה, דנה?

<דנה נויפלד: אני רוצה להסביר.

<דנה נויפלד: ממונה על חוק חופש המידע זה תפקיד חשוב ועל פי חוק צריך למנות כזה בכל ארגון, גם בתוך הארגון הזה.

<דנה נויפלד: אבל אני לא מכירה שום חוק שאומר באופן ספציפי 'הבן אדם הזה יעשה גם את התפקיד הזה, הזה והזה'.

<דנה נויפלד: זה לא מקובל וגם לא נכון, צריך להשאיר את שיקול הדעת למנהל למנות את מי שהוא חושב שמתאים לעניין הזה.

<קריאה: מיקי, זה הצעה נכונה, זה לא צריך להיות - --

מיקי רוזנטל: בסדר גמור, אתה יודע כמה דברים לא צריכים להיות בחוק והם בחוק הזה?

מיקי רוזנטל: חצי מהחוק הזה הוא רק מהטראומה שעשיתם.

גלעד ארדן: מי עשה?

מיקי רוזנטל: רשות השידור.

גלעד ארדן: זה הוקם ב-68' בימי מפא"י, העבודה, לא אנחנו.

עיסאווי פריג': זה הוקם למטרות אחרות.

גלעד ארדן: הוא היה מונופול, לא היה שידור מסחרי.

קארין אלהרר: מיקי, על פי חוק חופש המידע הם מחויבים למנות אחראי לחופש המידע.

קארין אלהרר: אז מה הסיפור?

מיקי רוזנטל: שום דבר, זאת הייתה הצעת ייעול.

איתן כבל: לחסוך משרה.

מיקי רוזנטל: רצינו לייעל, אבל אתם - - -

איתן כבל: אמרנו בן אדם, שתחום המיומנות שלו הוא הקשר עם הציבור - - -

<קריאה: ויש לו עצמאות מובנית בחוק.

איתן כבל: ויש לו עצמאות מובנית לאומבודסמן, זה יכול היה להיות מה שנקרא אחלה.

מיקי רוזנטל: זו הצעה טובה, אבל אם אתם לא רוצים אל תעשו.

איתן כבל: לא נפיל לכם את החוק בגלל זה.

<קריאה: אי אפשר לרשום פרוטוקול, כולם מדברים ביחד.

<דנה נויפלד: אין דבר כזה.

עיסאווי פריג': קארין, אמרת 54 מצביעים ועוברים ל-69.

קארין אלהרר: אבל מה הבעיה לדון בזה?

עיסאווי פריג': לא בעיה, תני לנו לחשוב על זה ואם יש לנו נוסח אחר שנסכים נעבור עליו.

קארין אלהרר: מה יש לחשוב?

קארין אלהרר: תצביע מה שאתה רוצה.

קארין אלהרר: נו, עיסאווי - - -

גלעד ארדן: זה לא פרקטי - - -

עיסאווי פריג': אמרת דבר, בואו נעמוד בזה.

עיסאווי פריג': עוברים ל-69, מה העניין?

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את זה, עיסאווי.

עיסאווי פריג': זה מחטפים.

עיסאווי פריג': תני לנו לחשוב על זה.

קארין אלהרר: עיסאווי, עד כאן, אין פה מחטפים.

עיסאווי פריג': אז חאלס, 69.

קארין אלהרר: לא, באמת, מחטפים?

קארין אלהרר: באמת, עיסאווי?

איתן כבל: עיסאווי, מה אתה צריך?

קארין אלהרר: רציני?

עיסאווי פריג': לעבור ל-69.

עיסאווי פריג': ה-55 עד 69, זה לא הזמן.

גלעד ארדן: התוספת שבעצם אנחנו הצענו בהתאם לדיון היא שבסעיף (ב), זה מופיע בנוסח שבפניכם.

גלעד ארדן: הממונה על הקבילות יהיה עובד תאגיד השידור הציבורי וייבחר בידי ועדת איתור שתמנה המועצה מבין חבריה, ויש גם את התוספת שהדוח שלו יפורסם לפחות אחת לשנה והוא יהיה באתר האינטרנט של תאגיד השידור הציבורי בנוסף לסעיף שהוא יהיה עצמאי במילוי תפקידו.

גלעד ארדן: כל מה שקשור לשקיפות ולחיזוק מעמדו.

<דנה נויפלד: נכון, על עצמאותו - - -

<אתי בנדלר: אבל מחקתם גם את המילים 'ולאופן פעולתו של תאגיד השידור הציבור', מדוע?

<אתי בנדלר: בהתאם לרישומים שלנו לא הייתה לגבי הנושא הזה הסכמה.

<אתי בנדלר: אינני יודעת, אולי יש נימוקים טובים אבל זה לא - - -

גלעד ארדן: כן, זה הערה שלי.

גלעד ארדן: היה פה דיון על מה הן סמכויותיו.

גלעד ארדן: אני הסברתי אז, אני זוכר אפילו את הנאום שההתמקדות שלו לא אמורה להיות בלדרוך על הסמכויות של מבקר הפנים או היועץ המשפטי ואיך הגוף הזה מתנהל או ועדת הביקורת, אלא הרצון הוא שהוא יטפל בתלונות של הציבור.

גלעד ארדן: לכן ביקשתי שזה יימחק.

<אתי בנדלר: אני רק מזכירה לך, הדיון הזה, אם אינני טועה, התנהל אגב ההצעה לאפשר לו במפורש לטפל בתלונות של עובדי התאגיד של השידור הציבורי.

<אתי בנדלר: אני לא חושבת שמישהו - - -

גלעד ארדן: אני מבין ואני מתנגד להצעה הזו.

<אתי בנדלר: אוקיי, אבל מחקת את מה שאתם הצעתם מלכתחילה, על אופן פעולתו של תאגיד השידור הציבורי.

גלעד ארדן: כן, כי הבנתי שזה עלול לגרום לדריכה של אחד בתוך החצר של השני.

<אתי בנדלר: יכול להיות, אני רק רוצה להעיר, כל נוסח שאני מקבלת, אחרי הישיבות אני בודקת גם איך זה מתיישב למשל עם הוראות אחרות ולגבי תאגידים אחרים.

<אתי בנדלר: לא הספקתי לעשות את זה, כי באמת לא חשבתי שאנחנו נגיע לסעיף הזה ואינני יודעת אם זה מתיישב, עם זה מצמצם לעומת תאגידים אחרים או שזה - - -

<דנה נויפלד: אין להם ממונה.

עיסאווי פריג': מה זה הממונה?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, לא בדקתי.

גלעד ארדן: אין לשום תאגיד דבר כזה.

<אתי בנדלר: ממונה על קבילות ציבור?

<אתי בנדלר: ברשות השנייה, למשל.

גלעד ארדן: נו, אז מה?

גלעד ארדן: מה ההשוואה בין הרשות ל - - - הרשות השנייה, גברתי, היא לא דירקטוריון של אף אחד מהגופים המשדרים, היא גוף חיצוני בכלל שאין לו שום קשר לניהול הפנימי של הגופים.

גלעד ארדן: אין מקום בכלל להשוואה בין הגופים.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שאם מישהו מהציבור מקבל ממנו תלונות לגבי אופן פעולה של התאגיד הוא לא יכול לבדוק את זה?

<אתי בנדלר: זה הרעיון?

גלעד ארדן: צריך להעביר את זה למבקר הפנים או ליועץ המשפטי של הגוף.

מיקי רוזנטל: הוא אמור לעסוק בתוכן של השידורים.

גלעד ארדן: אני לא הולך לשים אותו בהקשר של הניהול הפנימי, התקינות של הניהול הפנימי של הגוף, מעל שומרי הסף של הגוף.

גלעד ארדן: אני לא חושב שזה נכון.

<דדי מרקוביץ: כתוב היום פה 'הנוגע למשדרי תאגיד השידור הציבורי', מה קורה היום עם האגרה?

מיקי רוזנטל: אגרה לא שייכת לשם.

<דנה נויפלד: לא תהיה אגרה.

<דדי מרקוביץ: אתה בעצם מצמצם את התפקיד רק למשדרים.

גלעד ארדן: נכון, זו המטרה בעיניי.

<דדי מרקוביץ: שום תלונה של האזרח כלפי איזה שהוא עוול שנגרם לו מהתאגיד, אני לא מטפל יותר, או לא אני, זה שיבוא אחריי, לא מטפל יותר.

<דדי מרקוביץ: זאת אומרת מרגע שעובר החוק כל הספחים האלה של האגרה, של ה - - -

גלעד ארדן: נכון, אבל יש מישהו אחר שצריך לטפל.

גלעד ארדן: היועץ המשפטי של הגוף, מבקר הפנים של הגוף, המנכ"ל של הגוף.

גלעד ארדן: מה לא? תן לי דוגמה.

גלעד ארדן: אתה רוצה להתערב בתוך יחסי העבודה?

<דדי מרקוביץ: זה לא מה שאמרתי.

גלעד ארדן: אז תן לי דוגמה במה אתה רוצה לטפל שהוא לא יותר מתאים שיטופל על ידי היועץ המשפטי של הגוף או מבקר הפנים שלו.

איתן כבל: אין הגדרה לאומבודסמן בכל הגופים?

גלעד ארדן: זה נורא תלוי במה ההתמחות של הגוף הזה.

איתן כבל: לא, אני מדבר בערוץ 2.

גלעד ארדן: הרי הממשק של הגוף עם הציבור הוא על ידי זה שדרך המסך הוא נמצא אצלך בבית.

<דדי מרקוביץ: בן אדם שמתקשר עכשיו לרשות השידור וזוכה ליחס מזלזל מצד אותו בן אדם שדיבר איתו?

גלעד ארדן: לא יודע, זה נשמע לי.

גלעד ארדן: אז אתה תהיה זה שתחליט אם זה היה מזלזל או לא מזלזל?

<דדי מרקוביץ: לא, אבל מישהו צריך - - -

גלעד ארדן: לפי איזה סטנדרט?

גלעד ארדן: זה כתוב באיזה מקום?

<דדי מרקוביץ: הציבור חושב ש הוא מנהל את רשות השידור כי הוא משלם כסף, בסדר?

גלעד ארדן: אבל הוא יפסיק לשלם כסף.

<דדי מרקוביץ: זה לא שהוא יפסיק לשלם כסף - - -

גלעד ארדן: קודם כל אז מה אם הציבור חושב שהוא מנהל את רשות השידור?

גלעד ארדן: זה אומר שכל דבר שהציבור חושב, צריך לפי זה לנהוג?

<דדי מרקוביץ: לא, אבל אתה חייב לטפל בתלונות של הציבור.

<דדי מרקוביץ: מה זה משנה?

גלעד ארדן: אתה רוצה לברור בין אזרח שהתקשר והאם העובד ענה לו טוב או לא טוב?

<דדי מרקוביץ: אני לא רוצה לברור.

<דדי מרקוביץ: אני חושב שבמקום מסודר, ברגע שכל האגפים מסונכרנים אז אפשר לדעת בדיוק, אם יש תלונה מסוימת שמטופלת על ידי ייעוץ משפטי זה עובר לייעוץ המשפטי, אם זה משהו של תהליך ארגוני - - -

גלעד ארדן: תפנה תלונות כאלה לייעוץ המשפטי.

<דדי מרקוביץ: אין בעיה, אבל מה שאתה אומר בחוק עכשיו זה אתה מצמצם את כל - - -

גלעד ארדן: אני לא מצמצם, אני שם את זה במקום המתאים.

מיקי רוזנטל: לא ברור מה אתה רוצה.

<דדי מרקוביץ: כל תלונה שמגיעה מהציבור - - -

מיקי רוזנטל: לא, יש לנתב אותה באופן כזה שהאומבודסמן אחראי רק על התוכן של השידורים.

מיקי רוזנטל: נפגעת מהתוכן הוא הכתובת.

מיקי רוזנטל: אם עובד של רשות השידור נתן לך סטירה, זה לעניין ליועץ המשפטי או למנכ"ל, זה לא שייך לאומבודסמן.

מיקי רוזנטל: האומבודסמן אחראי לקבל תלונות על השידורים, זה הכול.

מיקי רוזנטל: גם ברשות השנייה, אגב, זה אותו דבר.

מיקי רוזנטל: לא כולם הם כתובת - - - זאת אומרת האומבודסמן לא אחראי לכל הטענות שיש לך כלפי ערוץ 2, יש לזה מנכ"ל, יש לזה יועץ משפטי.

<קריאה: המנכ"ל לא מחויב לטפל בתלונות.

גלעד ארדן: מה עושה מבקר פנים?

גלעד ארדן: הוא בודק מחלקה מחלקה ואת התפקוד שלה וחלק מזה זה איסוף מידע גם מהציבור.

גלעד ארדן: כמו במשרד ממשלתי.

מיקי רוזנטל: כשאת יש לך בעיה עם משרד השיכון למי את פונה?

<קריאה: בסוף למבקר המדינה.

מיקי רוזנטל: אז גם פה זה גוף ממשלתי, את פונה למבקר המדינה לצורך העניין.

מיקי רוזנטל: יש רק תוספת של אדם שאחראי לתוכן השידורים וזה תפקידו, וזה בסדר גמור.

מיקי רוזנטל: גם האומבודסמן, גם בעיתון.

מיקי רוזנטל: בעיתון, כשהיה פעם כסף יותר, אז היה מבקר.

מיקי רוזנטל: הוא לא עסק בשום דבר אחר חוץ מהתוכן שהיה כתוב בעיתון, הוא לא עסק בבעיות אחרות שהיו, וזה לא ראוי שיעסוק בבעיות אחרות.

מיקי רוזנטל: זה לא מחליף מנכ"ל.

גלעד ארדן: גם למה שיבזבז את זמנו על זה?

גלעד ארדן: שבאמת יברר את התלונות על השידורים.

מיקי רוזנטל: יש מחלקה לפניות ציבור.

קארין אלהרר: רגע, מיקי.

קארין אלהרר: דפנה, בבקשה.

<דפנה גלוק: זו בדיוק הנקודה, בדרך כלל ובהרבה גופי ציבוריים המבקר הפנימי גם מוגדר בהגדרה כממונה על תלונות הציבור, גם חוק הביקורת הפנימית שקובע שמבקר פנימי לא ימלא תפקיד נוסף קובע שהוא כן רשאי, כמובן, למלא תפקיד של ממונה על תלונות ציבור וכך גם מקובל ולהבנתי האומבודסמן ברשות השידור נולד לשם השידורים, לשם התעסקות בשידורים.

מיקי רוזנטל: נכון.

<דפנה גלוק: אז אם מתקבלת תלונה נוספת שאינה נוגעת לשידורים היא אמורה ל - - -

איתן כבל: הוא נהיה וסת.

עיסאווי פריג': יש לי הערה נוספת, קארין.

עיסאווי פריג': מאחר שאנחנו מדברים בעצם על תלונות לשידורים, לגוף השידורים, למה אנחנו לא מגדירים שהממונה צריך להיות עיתונאי או אחד שמבין ב-?

עיסאווי פריג': אם כבר התלונות הן מהתחום?

איילת שקד: למה עיתונאי?

<דדי מרקוביץ: עד היום זה היה עיתונאי ולא הייתה על זה מחלוקת.

עיסאווי פריג': יפה, אז בחוק פתוח, למה אני לא - - -

<קריאה: גם פה המועצה תפעל בשכל, היא לא תמנה מישהו שהוא לא - - -

עיסאווי פריג': אזוב את השכל, יש חוק, לא שכל.

גלעד ארדן: ואם היא תיקח שופט בדימוס?

גלעד ארדן: לא טוב לעניין הזה?

<קריאה: אבל זה אותו דבר כמו ב - - - אם יהיו מועמדים ראויים יבחרו את זה שהכי מתאים ל - - -

עיסאווי פריג': עזוב את ה - - - אני, מה לעשות?

עיסאווי פריג': זה הספר - - -

מיקי רוזנטל: אבל פריג' צודק שצריך להיות שם מישהו מתחום התוכן.

מיקי רוזנטל: לאו דווקא עיתונאי, אבל - - -

עיסאווי פריג': מישהו שמבין בתוכן, אבל בחוק אין שום התייחסות לזה.

<אתי בנדלר: מה עם מודעות - - -

גלעד ארדן: כל מה שרואים על המסך בעיניי.

<אתי בנדלר: אני לא בטוחה, זו שאלה מאוד יפה.

<דנה נויפלד: זו שאלה יפה בגלל הפסיקה האחרונה משנות ה-80, לא משנה, אבל מ - - -

<אתי בנדלר: לא, זה לא מספיק הכוונה, השאלה אם זה נכנס להגדרה.

<דנה נויפלד: רגע, אם רוצים אז כדאי לציין את זה.

<דנה נויפלד: הכוונה פה היא ל - - -

גלעד ארדן: אני חולק, כתוב משדרי תאגיד, אם הוא משדר פרסומת אז זה גם משדר.

<אתי בנדלר: אין הגדרה של משדר.

קארין אלהרר: רגע, סליחה, רבותיי.

קארין אלהרר: אדוני השר - - -

<דנה נויפלד: אפשר לציין את זה.

מיקי רוזנטל: העוצמה של הקול זה המשדר או לא?

קארין אלהרר: כן, זה המשדר.

קארין אלהרר: כן, חבר הכנסת כבל?

איתן כבל: אני ברשותך רוצה לומר ואני אומר את זה גם לנו - - -

גלעד ארדן: כל מה שקשור למה שהציבור רואה על המסך בבית זה שלו.

גלעד ארדן: פרסומות, חסויות - - - או שומע ברדיו.

<אתי בנדלר: אני לא משוכנעת.

<דנה נויפלד: אין בעיה ש - - -

קארין אלהרר: רגע, חבר הכנסת כבל ברשות דיבור, אפשר לאפשר לו?

איתן כבל: אני גם רוצה, גם אותנו מהאופוזיציה, שרוצים שבסוף גם ייצא חוק טוב - - -

קארין אלהרר: כולנו רוצים.

איתן כבל: ברור לי.

איתן כבל: מהקואליציה בוודאות רוצים שיהיה, אנחנו אולי.

עיסאווי פריג': אתה חושב?

איתן כבל: אני לא דיברתי על דרך הפעולה אם זה ייצא טוב.

איתן כבל: לגופו של עניין אני גם מזהיר אותנו, את כולנו, שלא נייצר בסוף גוף שלא יכול לזוז.

איתן כבל: אחד הדברים שאני גם אומר לעצמי, פתאום אני קולט, זה דרך האומבודסמן, זאת אומרת שהכול נהיה משפטים וביקורות וחקיקה ו - - - צריך מאוד מאוד להיזהר וצריך שגם יהיה בסוף ניהול, שבסוף הגוף יהיה דינמי, גוף שהמנהלים שלו יכולים גם לנהל אותו.

איתן כבל: נכון שהטראומה היא כל כך גדולה שאנחנו כל הזמן מסתכלים לאחור בחקיקה שלנו, אבל אני אומר את זה גם לנו, עיסאווי, ולכל החברים פה, צריך גם לשים לב כי בסוף רוצים שתהיה טלוויזיה טובה ורדיו טוב.

עיסאווי פריג': אנחנו נמצאים לשם כך כאן, מה?

קארין אלהרר: אי לכך ובהתאם לזאת?

איתן כבל: אני רוצה לומר שהאומבודסמן בסופו של עניין, אנחנו שמחים שהוא רוצה להגדיל את מוטת הכנפיים שלו, אבל האומבודסמן אחראי על השידור, דהיינו על מה שמראים ועל מה ששומעים.

<אתי בנדלר: אני רק מבקשת הערה, כתוב כאן 'הנוגע למשדרי תאגיד השידור הציבורי', אין לנו הגדרה של משדרים, יש לנו הגדרה של שידורים שעדיין לא נכנסנו אליה, היא בסעיף 1, אבל כדי להסיר ספק, אני הבנתי שיש הסכמה, ככל שיהיה צורך שאני אבדוק את זה, להוסיף גם 'לרבות תשדירי פרסומת והודעות תשדירים לציבור והודעות חסות לפי פרק זה'.

עיסאווי פריג': כן, מקובל.

איתן כבל: כן, ועוד דבר, כדי שלא יתחיל עכשיו, הוא צריך להיות גם הווסת.

איתן כבל: הרי הוא לא יתחיל להגיד 'לא, זה לא שלי, תכתוב לעורך דין', 'תכתוב לזה'.

איתן כבל: זאת אומרת שהוא גם יהיה זה שמקבל ויודע להעביר, לנתב את התלונות שנוגעות - - -

מיקי רוזנטל: פיבוט.

קארין אלהרר: זה כתוב, חבר הכנסת כבל.

איתן כבל: אם כתוב אז אני נרגש.

עיסאווי פריג': אז מה לגבי מה שהעליתי?

קארין אלהרר: שהוא יהיה עיתונאי?

עיסאווי פריג': שיהיה אחד שיש לו רקע בתקשורת.

קארין אלהרר: אבל למה להכתיב מי זה יהיה?

דוד צור: בדיוק, לא להיכנס לנבכי ה - - -

עיסאווי פריג': זאת תשובה שאתה יכול ל - - -

איילת שקד: למה בחקיקה עושים כל דבר?

איילת שקד: זה לא נורמלי.

איתן כבל: לדעתי צריך להיות שוטר, עיתונאי שהוא גם שוטר.

דוד צור: טוב, אתה יודע מה?

דוד צור: אני יכול לשאול אותך, למה שהוא לא יהיה בעצם משפטן?

מיקי רוזנטל: חבר כנסת לשעבר.

קארין אלהרר: טוב, בסדר, יש עוד הערות על העניין של קבילות ציבור?

<דנה נויפלד: בהמשך למה שאתי אמרה, דבר נוסף, שזה יהיה רק עניין נוסחי לבדוק אותו, אנחנו נכריז על כל התכנים, זאת אומרת אם זה יהיה באתר האינטרנט לדוגמה.

<דנה נויפלד: לא רק השידורים - - -

קארין אלהרר: ברור, השידורים כוללים גם - - -

גלעד ארדן: אז במקום זה תרשמו על תכני השידור הציבורי, לרבות פרסומות.

<דנה נויפלד: גם טוב.

<דנה נויפלד: אנחנו נמצא את הנוסח.

<דנה נויפלד: אני סומכת על אתי למצוא את הנוסח הכי טוב.

קארין אלהרר: עוד הערות?

עיסאווי פריג': זאת ההערה שלי ואתם לא קיבלתם אותה.

קארין אלהרר: אז מה אתה רוצה לעשות עם זה?

גלעד ארדן: הוא רמז לך.

מיקי רוזנטל: תוסיפי לו בזמן, יש לו כבר 70 שעות דיבור במליאה, 72 שעות.

<נגה בריינס: אני רוצה לתת לכם דוגמה שתמחיש עד כמה אתם לא נמצאים בשטח ומבינים את הסבל של אנשים שעובדים בתעשייה הזאת.

<נגה בריינס: אצלנו בכיר באחת הזכייניות איים על עורכים שאם הם לא יחתכו את שכרם הם לא יעבדו עם אותה זכיינית אף פעם.

<נגה בריינס: אנחנו לקחנו את התלונה הזאת - - -

קארין אלהרר: אבל, תגידי, באמת אני שואלת, זה נשמע לך הגיוני?

שמעון אוחיון: אבל למה זה האומבודסמן?

<נגה בריינס: אז מי?

<נגה בריינס: אז מי?

קארין אלהרר: סליחה, יש לך יחסי עובד-מעביד.

<נגה בריינס: אין לי, אני פרילנסר.

מיקי רוזנטל: הם יוצרים חיצוניים.

קארין אלהרר: בסדר, אי אפשר לפתור את כל תחלואי החברה הישראלית.

<נגה בריינס: אז למי נתלונן?

<נגה בריינס: אין איפה.

קארין אלהרר: אני לא יודעת להגיד.

גלעד ארדן: אבל איך זה קשור לחוק ולאומבודסמן?

מיקי רוזנטל: אם המנכ"ל לא יטפל בזה אז הרשות החדשה תהיה כמו הרשות הישנה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 55, מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 56, עצמאות הממונה על קבילות הציבור.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: עכשיו חוזרים ל-69.

גלעד ארדן: על 62, 63, 64 אי אפשר להצביע?

גלעד ארדן: אני אמרתי שאנחנו רוצים לקפוץ מ-57 עד 61 כולל.

גלעד ארדן: מ-62 אני מזכיר שוויתרנו על 64, אפשר להצביע על הוויתור.

גלעד ארדן: 62 ו-63, אני כן רוצה.

גלעד ארדן: 65 אמרנו לא, כי זה בהסתדרות.

<אתי בנדלר: אני מבקשת בכל זאת לדלג על זה, אני לא הספקתי לעבור על הדברים.

גלעד ארדן: אין לנו הערות.

<אתי בנדלר: אין לכם הצעת נוסח חדש?

גלעד ארדן: אין בה שינויים

<דנה נויפלד: יש.

<דנה נויפלד: 63.

<דנה נויפלד: הגענו היום להסכמה עם האוצר.

<אתי בנדלר: אני מזכירה לך שדובר על כך שצריך להוסיף מקדמות על חשבון אגרת ה - - -

גלעד ארדן: לא, זה הגענו להסכמה.

איתן כבל: אתם יכולים לשתף אותנו?

<אתי בנדלר: אבל אין הצעה, איפה ההצעה?

גלעד ארדן: בנוסח של דנה.

גלעד ארדן: גם אצלי אין.

גלעד ארדן: לא, ההסכמה פשוט פותרת - - - אתם העליתם בעיה של החודש בחודשו.

גלעד ארדן: במהלך היום הגענו להסכמה שמשרד התחבורה, יהיה כתוב שהוא יעביר כל חודש ולא פעם בשנה את הסכום הנוסף.

<דנה נויפלד: נכון, הצעת הוועדה התקבלה.

גלעד ארדן: בסדר, איך שאת רוצה, אתי.

גלעד ארדן: זה פותר בעיה שאתם העליתם.

<דנה נויפלד: אז יש לי נוסח, זה הכול.

<דנה נויפלד: הגענו להסכמה עם האוצר.

קארין אלהרר: אז יאללה, קדימה.

גלעד ארדן: זה השינוי היחיד ב-62 ו-63.

גלעד ארדן: על 64 ויתרנו.

גלעד ארדן: ב-65 לא דנים כי זה בהסתדרות בדיון.

קארין אלהרר: צריך להצביע על הנוסח שלכם?

גלעד ארדן: כן.

גלעד ארדן: ברור.

קארין אלהרר: אני רוצה להצביע על פרק י"ד, סעיף 62, איסור העברת נכסים.

גלעד ארדן: לזה אין תיקון.

קארין אלהרר: אין תיקונים, אני מעלה להצבעה.

מיקי רוזנטל: למה צריך את זה בחוק?

<ברוך אסקרוב: למה השר?

<דנה נויפלד: כבר דובר, כבר היה דיון על זה.

קארין אלהרר: היה דיון ארוך.

איילת שקד: על מה היה דיון ארוך, על 62?

<קריאה: לא, ממש לא.

גלעד ארדן: 62 זה שהתאגיד לא רשאי למכור את הנכסים שלו - - -

<דנה נויפלד: החיוניים בלבד.

<אתי בנדלר: אם השר קבע שהם חיוניים.

<אתי בנדלר: רק את הנכסים שהוא קבע לגביהם שהם חיוניים.

<ברוך אסקרוב: גברתי, לנושא סעיף 62.

קארין אלהרר: אבל כבר ניהלנו דיון על זה.

<ברוך אסקרוב: לא, לא.

<ברוך אסקרוב: אבל הוא לא התמצה.

קארין אלהרר: התמצה לגמרי, עברנו אותו לאורך - - -

עיסאווי פריג': לפי דעתי לא התמצה.

קארין אלהרר: עיסאווי - - -

עיסאווי פריג': אני אומר את דעתי, 'עיסאווי'.

עיסאווי פריג': אומר את דעתי.

עיסאווי פריג': אני הכנתי את עצמי לסעיף 54 על פי כל השיחות שניהלתי איתך אתמול והיום.

עיסאווי פריג': ועכשיו אתם מכניסים את זה.

עיסאווי פריג': אני הכי דוגרי, תצביעי מה שאת רוצה.

עיסאווי פריג': דוגרי, זה לא הגון.

עיסאווי פריג': אני אומר לך, זה לא הגון.

קארין אלהרר: תקשיב רגע, לגבי הסעיפים שעוד לא התחלנו לדון בהם, זה הגון מבחינתך?

עיסאווי פריג': 69 עוברים זה הגון, זה מה שאמרת.

עיסאווי פריג': הכנו את עצמנו בהתאם.

עיסאווי פריג': את לא יכולה לשלוף מהשק כל פעם ולשנות את הנוסח.

קארין אלהרר: אני לא שולפת.

עיסאווי פריג': זה לא הגון.

עיסאווי פריג': אבל את היושב ראש, תקבעי מה שאת רוצה, אין לי בעיה עם זה.

מיקי רוזנטל: אם הוא מבקש לדון בסעיפים אחרים מה אכפת לכם?

מיקי רוזנטל: הרי אנחנו לא מעכבים את הדיון בזה.

<ברוך אסקרוב: גברתי, הערה שהיא לכבודו של הבית הזה.

<ברוך אסקרוב: עד לפני שנתיים במשך עשרות שנים הנושא של העברת מקרקעין, נכסים חשובים לרבות מקרקעין, אני מדבר על 62(א), הייתה באישור ועדת הכספים כדי שהפרלמנט בכובעו גם כמפקח - - -

קארין אלהרר: ברוך, אני חוסכת את הדיון.

קארין אלהרר: עוברים לסעיף 69.

גלעד ארדן: אני לא יודע מה ההיסטוריה, היום זה גם בסמכות השר.

<ברוך אסקרוב: נכון, זה שנתיים ובעבר - - -

גלעד ארדן: נכון, הם רצו למכור ולא אישרתי.

<ברוך אסקרוב: זה עבר בסוג של מחטף לפני שנתיים.

<ברוך אסקרוב: אני הייתי שם.

קארין אלהרר: ברוך, תקשיב, בשביל הכבוד של המקום הזה אני מבקשת לא להשתמש במילה מחטפים, בסדר?

<ברוך אסקרוב: אני חוזר בי, גברתי, אבל - - -

עיסאווי פריג': - - -

קארין אלהרר: עיסאווי, אתה לא מקשיב לי.

קארין אלהרר: אני אומרת, שמעתי, עוברים לסעיף 69.

עיסאווי פריג': תודה.

עיסאווי פריג': אני לא מבינה למה, דרך אגב, על סעיפים שעוד לא דנו בהם זה בסדר להצביע עליהם, אבל סבבה.

עיסאווי פריג': ידענו מראש - - -

מיקי רוזנטל: יש סעיפים פחות בעייתיים מבחינתנו.

עיסאווי פריג': יש סעיפי עוגן.

גלעד ארדן: מיקי, 62 הוא לא בעייתי.

גלעד ארדן: הוא קיים היום, הוא בחוק הקיים.

מיקי רוזנטל: אני לא אמרתי את זה, הוא מתווכח.

מיקי רוזנטל: אגב, 69 הוא סעיף מאוד מורכב שאנחנו - - -

קארין אלהרר: אנחנו לא מנהלים דיון, לא משנה.

קארין אלהרר: סעיף 69 בבקשה.

קארין אלהרר: אמיר רוזנברג, בבקשה.

גלעד ארדן: גם 67-8 מדלגים כי אמרתם להם מראש שמדלגים?

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: אמיר רוזנברג, בבקשה.

גלעד ארדן: קראנו את הסעיף?

<אמיר רוזנברג: כן, בפעם הקודמת.

גלעד ארדן: זכויות קניין רוחני בהפקות מקומיות קנויות?

<אמיר רוזנברג: כן.

גלעד ארדן: את מי אתה מייצג?

<אמיר רוזנברג: איגוד המפיקים.

גלעד ארדן: אתם לא אוהבים את זה?

<אמיר רוזנברג: לא, להיפך.

<אמיר רוזנברג: אני דווקא חושב שזו דוגמה לדברים שאדוני השר, אמרת גם בפעם הקודמת, שיש דברים שאין מחלוקת על המהות, אבל יש בעיות בניסוח.

<אמיר רוזנברג: אז אני אנסה להגיד את הבעיות בניסוח.

<אמיר רוזנברג: קודם כל איפה אין מחלוקת על המהות.

<אמיר רוזנברג: ממה שאנחנו שמענו, כוונת הסעיף הזה, כמו שהיועצת המשפטית, עורכת דין נויפלד, אמרה בפעם הקודמת, שהכוונה היא לעשות בעלות משותפת ואנחנו חושבים שבעלות משותפת זה דבר חיובי, זה טוב, זה יעודד את השוק, זה יעזור לכוונות, כפי שאתה ציינת גם בכנס ואמרת בפעמים שונות, למקסם את רווחי הרשות ולעודד פלורליזם.

<אמיר רוזנברג: הרעיון הוא טוב, יש פה שתי בעיות מרכזיות, גם במלל וגם ברעיון של - - - בעיה ראשונה, כאשר נאמר בסעיף 69(א) שלתאגיד השידור יותר ממחצית הבעלות, ההגדרה של המילה בעלות לא מספיק ברורה, מיד אנחנו גם נגיד פתרון, ואפשר להראות את זה בדוגמה, שבעצם אתה יכול לתת לאדם טייטל שהוא בעלים של מחצית, אבל לקחת ממנו בהסכם את כל יתר הזכויות - - -

גלעד ארדן: אוקיי, אנחנו מסכימים שיהיה כתוב גם 'לרבות זכויות המסחור'.

<אמיר רוזנברג: אז יש גם הצעה קונקרטית איך נעשה את זה.

<אמיר רוזנברג: זה קל.

<אמיר רוזנברג: כי שמענו שאולי יש בעיות עם הממונה על הגבלים עסקיים, אין, אנחנו חושבים שאין.

גלעד ארדן: אני לא מכיר בעיה.

<אמיר רוזנברג: הדבר השני זה שבסעיף 69(ב) נקבע שרק תאגיד השידור הציבורי רשאי לעשות פעולות בהפקות מקומיות.

<אמיר רוזנברג: גם זה לא מבטא את הרעיון של בעלות משותפת וגם זה בעצם שולל מהמפיקים או גם מהיצירה עצמה את האפשרות להיות משווקת ונמכרת, גם בארץ וגם בעולם.

מיקי רוזנטל: זה לא מתייחס לזכויות המסחור בכלל.

מיקי רוזנטל: זכויות המסחור ייקבעו בהסכם בין התאגיד לבין ה - - -

<אמיר רוזנברג: זה חשוב, אני מודה לך על השאלה הזו.

<אמיר רוזנברג: הסעיף הזה מתייחס לזכויות המסחור, הוא קובע ככותרת שהגורם היחיד שיהיה רשאי למכור זה גוף השידור, ומצד שני - - -

מיקי רוזנטל: איפה זה כתוב?

<אמיר רוזנברג: כתוב כאן, 'על אף הוראות סעיף קטן (א)', שורה שנייה לסעיף 69(ב), 'יהיה רשאי רק תאגיד השידור הציבורי לעשות פעולות בהפקות מקומיות קנויות', רק התאגיד הציבורי, זה מה שכתוב פה, לעשות פעולות.

<אמיר רוזנברג: גם הוא לא נותן זכות פוזיטיבית למפיק לעשות את הפעולות האלה והוא כמובן גם לא שומר על - - -

גלעד ארדן: זה בעיה?

גלעד ארדן: הם מדברים לא רק על הפקת הרווחים, אלא גם שרשות השידור - - - אם תדברו לא במונחים מקצועיים, אלא פשוט תסבירו את הדוגמה, אז חברי הכנסת - - - הם לא ישבו כמוני, אז איך אומרים?

גלעד ארדן: דבר ברור.

גלעד ארדן: הדוגמה, אם אני יכול לפרש אותך, זה שיש מפיק שגם יש לו קשרים בעולם והוא יודע יותר טוב להציג את מרכולתו ממה שאיזה שהוא עובד פנימי ברשות השידור יוכל לעשות והם רוצים שתהיה אפשרות גם להם בחוק, להם יש אינטרס הכי גדול, כי הם לא רק מקבלים משכורת, אם הוא מצליח למסחר זה הולך ממש לכיסם, שיוכלו גם לעשות את פעולת המסחור באמצעותם.

גלעד ארדן: זאת הכוונה?

<אמיר רוזנברג: נכון מאוד.

<אמיר רוזנברג: ואפילו להדגיש, עורך דין מצקביץ, אם את שאלת את השאלה, שהכוונה היא שהפירות של המסחור, כסף, יחולק באופן - - -

גלעד ארדן: זה ברור.

<חנה מצקביץ: אין בעיה עם זה, להיפך, זה מבורך.

<אמיר רוזנברג: אנחנו חושבים שהתקלה נובעת מהעובדה שבסעיף 69(ב) מתייחסים רק לסעיף 11 לחוק זכות יוצרים.

<אמיר רוזנברג: אני אגיד על זה משהו אולי כן בצורה מקצועית ואחר כך אם אפשר יהיה להגיד את זה קצת יותר ברור.

<אמיר רוזנברג: אני מקווה שאני אהיה מספיק ברור.

<אמיר רוזנברג: סעיף 11 לחוק זכות יוצרים קובע מה היוצר רשאי לעסוק, הוא קובע את הבלעדיות של היוצר.

<אמיר רוזנברג: זאת אומרת הוא אומר ליוצר 'אתה באופן בלעדי רשאי לעשות את הדברים האלה'.

<אמיר רוזנברג: יש סעיף אחר שאנחנו מבקשים להכניס אותו ולקבוע, ומיד אנחנו נגיד את זה, שסעיף 69 יחול גם על 11 וגם על 36, בעצם אנחנו מוצאים בחוק זכות יוצרים סעיף שמדבר על המסחור, אדוני השר, וקל מאוד לעשות בו שימוש.

<אמיר רוזנברג: סעיף 37 לחוק זכות יוצרים, 'זכות יוצרים ניתנת להעברה בחוזר על פי דין ורשאי בעל הזכות לתת לה רישיון בחלקה' ויש את ההסדר כולו.

<אמיר רוזנברג: כלומר כשאנחנו אומרים פה זכות מסחור, היא בעצם קיימת בחוק זכות יוצרים שמפריד בין שני דברים.

<אמיר רוזנברג: מפריד ומאפשר.

<אמיר רוזנברג: אנחנו מבקשים לקבוע בסעיף 69(א) שיהיה כתוב את הדברים הבאים, 'על אף האמור בכל דין', זה מתכתב עם מה שאתם כתבתם, 'בהפקות מקומיות קנויות', לא בהתקשרות לרכישה, כי זה צריך להיות לתמיד, אנחנו נתייחס לזה, 'בהפקות מקומיות קנויות לא תהיה לתאגיד השידור הציבורי יותר ממחצית הבעלות בזכויות'.

<אמיר רוזנברג: עד כאן זה אותו דבר.

<אמיר רוזנברג: אתם כתבתם 'קניין רוחני', אנחנו מבקשים שזה יהיה בהתאם לטרמינולוגיה של חוק זכות יוצרים, שם יש פעמיים שמופיע קניין רוחני אבל הביטוי הוא 'זכות יוצרים'.

<אמיר רוזנברג: לכן אנחנו מבקשים 'לא תהיה לתאגיד הציבורי יותר ממחצית הבעלות בזכות היוצרים, כאמור בסעיף 11 לחוק זכות יוצרים'.

<אתי בנדלר: אתה יכול להקריא אותו בבקשה?

<אמיר רוזנברג: סעיף 11 אומר את הדבר הבא: 'זכות יוצרים מה היא?

<אמיר רוזנברג: זכות יוצרים ביצירה היא הזכות הבלעדית לעשות ביצירה העתקה, פרסום, ביצוע פומבי ברדיו, אינטרנט', אני אומר את המילים ואני מתרגם.

<אמיר רוזנברג: זו רשימת הזכויות, זאת זכות יוצרים.

<אמיר רוזנברג: אז 'לא תהיה לתאגיד השידור הציבורי יותר ממחצית הבעלות בזכויות היוצרים'.

<אמיר רוזנברג: כלומר כל מה שקשור ומוגדר כזכות יוצרים על פי דין, וכאן אנחנו מוסיפים 'ובזכויות לביצוע פעולות כאמור בסעיף 37(א) לחוק זכות יוצרים', שהוא בעצם סעיף המסחור שהוא נותן את ההוראה, את ההקניה החוקית, את האפשרות החוקית, 'זכות יוצרים ניתנת להעברה בחוזה או על פי דין ורשאי בעל הזכות לתת לגביה רישיון ייחודי ושאינו ייחודי', הוא קובע שזה יהיה בכתב, הוא קובע שזה יהיה גם ביצירות נגזרות, הוא קובע מה זה רישיון ייחודי.

<אמיר רוזנברג: כלומר יש לנו הסדר חקיקתי שמדבר על המסחור.

<אמיר רוזנברג: ואז, כשאמרנו בעלות, בעצם כללנו, אדוני השר והיועצות המשפטיות, גם את הבעלות הקניינית, אותו תואר, וגם את זכות המסחור, שיש בסעיף 37(א).

<אמיר רוזנברג: השאלה היא שאלת התקופה, זה לא נוגע לבלעדיות, זה צריך להיות לתמיד.

<אמיר רוזנברג: כלומר לתקופה או שאומרים ללא הגבלת זמן, או אם רוצים לדייק יותר, לתקופה כאמור בפרק ו' לחוק זכות יוצרים, כשפרק ו' מגדיר את האורך של זכות היוצרים שבה עסקינן.

<אמיר רוזנברג: כי ממילא אחרי שפג התוקף של זכות יוצרים אין כבר לדבר על בעלים שבזכות, כל אחד רשאי לעשות שימוש.

<אמיר רוזנברג: מדוע זה צריך להיות לתמיד?

<אמיר רוזנברג: מדוע השותפות הזאת צריכה להיות לתמיד?

<אמיר רוזנברג: קודם כל כי זה הרעיון, שעשינו את זה במשותף.

<אמיר רוזנברג: דבר שני, בגלל שאם היא לא תהיה לתמיד אפשר יהיה לקחת אותה בחוזה, שזה בעצם כשל השוק הכי גדול היום, שאנחנו נתקלים בו בפרקטיקה, בשידור המסחרי וגם בשידור הציבורי.

<אמיר רוזנברג: תהליך של עשר השנים האחרונות, אני לא ארחיב על זה את הדיבור, אנחנו רואים אותו, הראינו אותו לגורמים מקצועיים, אנחנו נראה אותו גם בוועדת אייל במסחרי, אבל צריך לדעת, אנחנו עושים הסכם עם גוף שידור, הוא יכול להגיד לך 'אתה רוצה להפיק אצלי?

<אמיר רוזנברג: מאה אחוז, אני אתן לך כותרת של 50% בעלות, אבל תעביר לי כרגע בהסכם את כל זכויות המסחור וגם תקבל 10%', או 5%.

<אמיר רוזנברג: לכן השותפות - - -

גלעד ארדן: אבל מה תעביר לי?

<אמיר רוזנברג: הוא אומר 'אתה תעביר לי את הזכות למכור ולסחור, אתה תעביר לי מיד - - -

גלעד ארדן: בסדר, אבל הסכמנו שפה יהיה מסחור וזה הרי יכול להיות קוגנטי, אז אתה לא יכול לה - - -

<אמיר רוזנברג: לכן דרושה התקופה.

<אמיר רוזנברג: אנחנו אמרנו 'וזאת לתקופה כאמור', ללא הגבלת זמן, לצורך העניין, כדי לפשט את זה.

<אמיר רוזנברג: ואז אתה יודע שלעולם אתה יכול למכור - - -

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: ופה יש הגבלת זמן בחוק?

<אמיר רוזנברג: לא, החוק לא מגביל את זה - - - אם אתה לא קובע את תקופת הזמן של השותפות, כלומר זאת שותפות לתמיד, אין בעיה ששותף אחד יקנה מחברו באותו רגע.

<אמיר רוזנברג: מה זה חברו?

<אמיר רוזנברג: אני לא חברו, אני כפוף אליו.

<אמיר רוזנברג: כלומר הוא בא אליי בזמן ההסכם, זאת הבעיה, זה כשל השוק היום.

<אמיר רוזנברג: אנחנו אמנם שותפים, אבל בזמן ההסכם אתה רוצה לעשות הפקה, 10 מיליון שקל, 'אתה לחוץ?

<אמיר רוזנברג: אין בעיה, תחתום לי כאן בהסכם'.

גלעד ארדן: אני מבין מה אתה אומר, אבל גם הפרשנות הסבירה של הסעיף כפי שהוא הייתה מחייבת את התוצאה שאתה אומר.

מיקי רוזנטל: אני צריך להגן על ה - - - זה השקעה של כסף ציבורי.

מיקי רוזנטל: לא יכול להיות שכל הזכויות יעברו גם לגורם פרטי.

מיקי רוזנטל: אנחנו רוצים להגן על היוצרים, זה חשוב מאוד, הסעיף מגן על היוצרים וכו' וכו', אבל צריך לראות גם שגם ההיפך לא נהיה.

מיקי רוזנטל: זאת אומרת שהכסף הציבורי שמושקע הופך להיות זכויות של אנשים פרטיים.

מיקי רוזנטל: גם על זה צריך לתת - - -

<אמיר רוזנברג: אני חושב שגם זו הערה חשובה, מפני שאני חושב שבהצעה הזו - - - היו לנו הצעות אחרות שקצת פחות מידתיות מזו.

<אמיר רוזנברג: אנחנו שמענו גם את מה שאמרת, אדוני השר, וגם מה שאמרה היועצת המשפטית, אנחנו שמענו את זה והלכנו לפי המודל שאתם מציעים, של שותפות מלאה ולא שייתנו לנו את כל המסחור, כי גוף השידור לא יודע לעשות את זה.

<אמיר רוזנברג: אנחנו לא שם, יכול להיות שזה הפתרון הטוב, לא שם, לכן זה לא עובר לבעלות פרטית.

גלעד ארדן: הרי אי אפשר שהמסחור יתבצע, אולי אפשר, אבל לפעמים זה עלול ליצור נזקים וקשיים, אם שני גופים מנסים למסחר אותו.

גלעד ארדן: לגבי מי מבצע את המסחור, הוספנו אתכם לאופציה אבל זה לא מחייב שאתם כל פעם תעשו - - - זה כן משא ומתן.

<אמיר רוזנברג: אני אגיד בדיוק.

<אמיר רוזנברג: קודם כל זה שוב שאלה נכונה מאוד, המודל הזה אומר שני הגורמים, שני השותפים, כמו כל שותפים, יכולים ללכת ולבצע את המסחור כשהם לא פוגעים איש בזכויות רעהו.

<אמיר רוזנברג: זה ברור, שני הצדדים יכולים ללכת ולמכור את זה.

<אמיר רוזנברג: אין שום בעיה.

גלעד ארדן: אגב, אי אפשר לקבוע מראש אם זה פוגע.

<אמיר רוזנברג: אני אומר מה כן אפשר לקבוע, זה לא קבוע פה, אבל אתה יכול לשקול אם אתה רוצה להכניס את זה.

<אמיר רוזנברג: במודל הזה של שותפות יכולים להיות שני דברים, אחד שאומרים 'אתה לא תעשה שום דבר בלעדיי', הכול בהסכמה.

<אמיר רוזנברג: זו גם אפשרות.

<אמיר רוזנברג: קצת יותר קשה להזיז את העגלה, כי אז אם אני רוצה למכור, אני בסין ואני רוצה למכור, אני צריך להתקשר לגוף השידור ולבקש אישור, והוא, כשהוא רוצה לעשות עם זה משהו, הוא גם צריך לבקש ממני אישור, מראש.

<אמיר רוזנברג: מודל אחר אומר שכל אחד יכול למכור.

<אמיר רוזנברג: צריך לעשות תיאום, אתה יכול לעשות את זה בכללים, או גם לא צריך, כמו שעושים שותפים.

<אמיר רוזנברג: אגב, זה היה בשוק לפני עשר שנים - - -

גלעד ארדן: יש גם אופציה ג'?

<אמיר רוזנברג: בין שותפים?

<אמיר רוזנברג: כפייה, אבל אנחנו לא רוצים את זה פה.

גלעד ארדן: אולי כן?

<אמיר רוזנברג: זה בדיוק מה שאתם הבעתם שאתם לא רוצים שתהיה בעלות משותפת.

גלעד ארדן: לא בנושא הזה.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: כי מדובר, כמו שמיקי רוזנטל אמר, בגוף שידור ציבורי, אני לא יודע, אני לא מכיר את כל המקרים שיכולים להיות, אבל אולי לפעמים ברצון שלו למסחר את זה הוא לוקח איזה שהם שיקולים ציבוריים שאתם לא לוקחים ולכן בהקשר הזה לאן ממסחרים את זה, יכול להיות שכן יש מקום לשקול עדיפות להחלטה של השידור הציבורי, האם המסחור יתבצע באמצעותו או באמצעותכם, או באמצעות שניכם, ובלבד שתוצאות המסחור מתחלקות, שיש לכם לפחות חצי מההכנסות.

<אמיר רוזנברג: אז אנחנו, אני חושב שניסינו לתת לזה ביטוי בסעיף 69(ב), ניסינו, כי אתה יכול לתת הוראות לזה.

<אמיר רוזנברג: אני חושב שזה בהחלט - - -

מיקי רוזנטל: אגב, אם מותר להעיר לטובת הדיון, אני חושב שהדבר הזה הוא עניין מקצועי מאוד שצריך להיקבע בתקנות ולא להיכנס לחוק ולרזולוציה כזו.

מיקי רוזנטל: באמת, זה עניין מאוד מאוד מקצועי - - -

גלעד ארדן: והייתי גם מציע לפני כן לשמוע את משרד המשפטים, כי זו ההתמחות שלו.

מיקי רוזנטל: בסדר, אני אומר את דעתי גם כמי שמבין בזה מעט וגם כמחוקק, שאני לא בטוח שכדאי להיכנס לרזולוציה הזאת בתוך החוק וכדאי שיהיה בתקנות של - - -

<אמיר רוזנברג: אז אנחנו נגענו בזה, לא הקראתי את זה עוד, רק ככה לסיים עם הדבר הזה.

<אמיר רוזנברג: אנחנו גם הצענו, בגלל שבדיוק השאלות - - -

גלעד ארדן: - - - גומרים עם תקנות.

קארין אלהרר: מר רוזנברג, אם אפשר להתכנס.

<אמיר רוזנברג: אני מתכנס, אני כבר אמרתי את זה.

<אמיר רוזנברג: סעיף 69(ב), אדוני השר, 'השר, בהסכמת שר המשפטים', עד כאן זה מתכתב עם מה שקבעתם, 'יקבע הוראות לעניין תקופת בלעדיות'.

<אמיר רוזנברג: עד כאן זו תקופת בלעדיות - - -

גלעד ארדן: כשמבקשים יותר מדי גומרים תקנות.

דוד צור: אם היינו כל פעם עוצרים כשמישהו מדבר לא היינו מסיימים.

<אמיר רוזנברג: בסדר, דווקא הרזולוציה חשובה.

<אמיר רוזנברג: אני מסיים.

<אמיר רוזנברג: 'השר, בהסכמת שר המשפטים, יקבע הוראות לעניין תקופת הבלעדיות', אנחנו מבקשים להוסיף 'בישראל', משום שהבלעדיות היא רלוונטית בישראל.

<אמיר רוזנברג: נדמה לי שזה גם מוסכם, כדי שאפשר יהיה למכור את זה בחו"ל, גם הוא וגם אנחנו, הבלעדיות תהיה בישראל, 'שלא תעלה על חמש שנים', אנחנו מבקשים - - -

גלעד ארדן: מה פתאום?

גלעד ארדן: בלעדיות זה בלעדיות.

<אמיר רוזנברג: לא, בלעדיות צריכה להיות לתקופה מוגבלת, כפי שהיה נהוג במשך שנים, אדוני השר.

<אמיר רוזנברג: חמש שנים גוף שידור יכול למקסם את מה שהוא רוצה, אחר כך זה לא אומר שאין לו זכות לשדר, זה אומר שאפשר כבר לשדר את זה בגופי שידור אחרים עם תיאום עם גוף השידור.

<אמיר רוזנברג: ככה זה גם עובד.

<אמיר רוזנברג: כלומר אחרי חמש שנים אין לך בלעדיות, זה לא אומר שאסור לך לשדר, זה אומר שאני כמפיק יכול להתחיל בארץ לחפש ולמכור את זה ובתיאום איתך לתת חלונות, מה שקוראים אצלנו בשפה הזו ושהמסחור הזה לא יפגע בזכויות ה - - - אם אני אשלים את זה, 'שלא תעלה על חמש שנים ובלבד שלא תיפגע זכותם של בעלי זכויות היוצרים לבצע פעולות כאמור בסעיף 37(א) לחוק זכות יוצרים'.

<אמיר רוזנברג: כלומר השר יקבע תקופת בלעדיות.

גלעד ארדן: מה השינוי שאתה מציע, חוץ מ'בישראל'?

<אמיר רוזנברג: השינוי הוא בלעדיות בישראל שלא תעלה על תקופה של חמש שנים.

<אמיר רוזנברג: אתה תקבע, אבל עד חמש שנים, ובלבד שלא תיפגע זכותם של בעלי זכויות היוצרים לבצע פעולות כאמור בסעיף 37, כלומר למכור את זה.

<קריאה: גם בתקופת הבלעדיות?

<אמיר רוזנברג: בתקופת הבלעדיות מחוץ לישראל.

<אמיר רוזנברג: רק מחוץ לישראל.

<אמיר רוזנברג: אני אומר לכם את המקובלות, שהיו מקובלות עד לפני כמה שנים ולא - - -

גלעד ארדן: אני לא מבין, ברגע שהבלעדיות היא רק בישראל, כלומר לימדונו רבותינו שבזכות הרב אינטרנט אין יותר בלעדיות, אז אתם תמכרו את זה בחו"ל, יעלה שם באינטרנט ויוזרם לישראל.

גלעד ארדן: אז איפה הבלעדיות שיכולה להיות למשדר הציבורי?

<אמיר רוזנברג: אתה צודק.

<אמיר רוזנברג: בדיוק אתה נוגע, זו סוגיה שבכל ההסכמים בזכויות יוצרים - - -

גלעד ארדן: כן, בוא נשאיר את זה להסכמים.

<אמיר רוזנברג: לא, מכניסים את הסעיפים האלה.

גלעד ארדן: בוא נשאיר את זה להסכמים.

<אמיר רוזנברג: זה לא יעזור לך, להיפך, דווקא אני חושב - - -

גלעד ארדן: לא, אולי זה יעזור לי, זה לא יעזור לך.

<אמיר רוזנברג: לא, להיפך, לא נכון, אני אומר עוד פעם.

<אמיר רוזנברג: אני רוצה להגיד שנייה משהו.

<אמיר רוזנברג: הסוגיה הזאת ש - - -

גלעד ארדן: הבנתי את הבקשה, לא יעזור לחזור על זה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אסנת טרבלסי, בקצרה, כי אני חושבת שהנושא נפתח ונדון.

<אסנת טרבלסי: לא, אני רק רוצה להדגיש, העניין של זכויות המסחור, הם עובדים לטובת כולם, אני בעד העניין הזה שזה גם ייעשה בתיאום.

<אסנת טרבלסי: אני חושבת שכל אחד מהצדדים יכול למקסם.

<אסנת טרבלסי: אנחנו חווינו במשך השנים גופי שידור שלא פעילים בשוק הבינלאומי ואין להם את הקשרים שמפיקים ומפיצים עצמאים יכולים לייצר.

<אסנת טרבלסי: ההסכמים כמובן יכולים להיות מאושרים ומקובלים על שני הצדדים, אבל שהדברים ייעשו ויתקדמו.

<אסנת טרבלסי: זה דבר אחד.

<אסנת טרבלסי: אני רק רוצה להגיד לגבי העניין של הזכויות שלנו.

<אסנת טרבלסי: בשבילנו כפרילנסרים וכמפיקים עצמאיים הסרטים האלה הם בעצם הפנסיה שלנו.

<אסנת טרבלסי: אין לנו פנסיה, אלא אם כן אנחנו מפרישים בעצמנו - - -

מיקי רוזנטל: אבל זו פעם ראשונה שיש לכם 50%.

<אסנת טרבלסי: אבל זה הדבר שלנו.

<אסנת טרבלסי: בסדר.

<אסנת טרבלסי: אבל, סליחה, היצירה, נכון שזה משאב ציבורי, הכסף, אבל היצירה היא גם אישית ולכן יש פה איזה שהיא שותפות ו - - -

מיקי רוזנטל: אבל אותי את לא צריכה לשכנע.

מיקי רוזנטל: העניין הוא כזה שפעם ראשונה מבטיחים לכם לפחות 50%, שזה חסר תקדים.

גלעד ארדן: לפחות 50%.

<אסנת טרבלסי: זה מעולה, צריך שיהיה לזה תוכן.

מיקי רוזנטל: זה מעשה מאוד יפה של השר, סליחה שלמרות זה אני מחמיא לו.

גלעד ארדן: לא אני, ועדת לנדס.

גלעד ארדן: אני רק אימצתי.

מיקי רוזנטל: אבל אני לא חושב שאנחנו יכולים לרדת לרזולוציה כזאת של פרטי פרטים בחוק.

מיקי רוזנטל: זה צריך באמת להיקבע בכללים ולא - - -

שמעון אוחיון: אפשר רק להבין בעניין זה?

שמעון אוחיון: זכויות יוצרים מכתיבות גם לגבי האפשרות של השיווק והמסחור?

<אמיר רוזנברג: כן, בוודאי, זה בדיוק התיקון שביקשתי.

שמעון אוחיון: מי שמקבל זכויות יוצרים, הוא מכתיב גם למשל למו"ל, או לאחרים, איך לשווק ואיך למסחר את זה?

<אמיר רוזנברג: הוא בעל הזכות.

שמעון אוחיון: הוא בעל הזכות, הוא נהנה מן ההכנסות?

גלעד ארדן: זה לא נכון.

<דנה נויפלד: אולי תיתנו לנעמה להסביר?

גלעד ארדן: אולי תיתנו לפני כל זה למי שזה - - - אז אפשר יהיה קצת לדבר בקונטקסט של רקע - - -

קארין אלהרר: טוב, אופירה לובינסקי.

גלעד ארדן: גברתי, אני שוב מבקש, אם אפשר לתת קודם למשרד המשפטים, שאחראי על התחום הזה, להציג את ה - - -

קארין אלהרר: אה, סליחה, משרד המשפטים, בבקשה.

איתן כבל: תחום כל כך מיוחד ועד שדנים בו.

קארין אלהרר: עורכת דין נעמה דניאל, בבקשה.

<נעמה דניאל: רק להתחיל ולהגיד, זכויות יוצרים הם בעצם הזכות של היוצר או של בעל זכויות היוצרים לבצע כל מיני פעולות ביצירה ולמנוע מכל אחד אחר לבצע את הפעולות האלה.

<נעמה דניאל: למשל להעתיק את היצירה.

<נעמה דניאל: אם אני כתבתי ספר, אני יכולה למנוע מכל אחד אחר להעתיק את הספר.

<נעמה דניאל: איפה המסחור נכנס לתמונה?

<נעמה דניאל: כשמישהו רוצה לקנות ממני רישיון להעתיק את הספר אני יכולה להתנות את הרישיון שאני נותנת לו בתנאים.

<נעמה דניאל: זו הכוונה של זכות יוצרים.

<נעמה דניאל: אני רק רוצה להתייחס לכמה דברים ששמענו פה בדיון.

<נעמה דניאל: קודם כל הכוונה, כמו שבוטאה על ידי ועדת לנדס, באמת הייתה לשמור 50% מהבעלות ליוצר, כולל זכויות המסחור.

<נעמה דניאל: אנחנו לא נכנסנו לפרטים בתוך החוק וקבענו את העניין של חלוקת הפירות, אגב שהולך לשני הצדדים, גם מתאגיד השידור הציבורי וגם מהמפיקים או מהיוצרים או מבעל זכות היוצרים, מהסיבה הפשוטה שהוראות הדין הכללי חלות על השיתוף הזה.

<נעמה דניאל: הדין הכללי הוא חוק המיטלטלין שמכיל את הוראות חוק המיטלטלין, אני לא אלאה אתכם בזה, אבל הוא קובע ברירות מחדל די הגיוניות, הוא קובע שכל שותף רשאי לעשות שימוש סביר כל עוד הוא לא פוגע בזכותו של השותף השני לעשות שימוש סביר, הוא קובע באמת חלוקה לעניין הפירות לפי אחוז הבעלות.

<נעמה דניאל: הבנו שיש צורך להעביר את זה ולכן אין לנו התנגדות, אנחנו נבהיר את הדברים האלה ככל שצריך בחקיקה.

<נעמה דניאל: אנחנו לא בטוחים שצריך לפרוט פה את כל ההסדרים, אבל נראה איך אפשר לעשות את זה בדרך הגיונית ונביא הצעה.

<דנה נויפלד: יש כבר הצעה, את רוצה להסביר אותה?

<נעמה דניאל: יש לנו הצעה שהצענו לתקן את סעיף קטן (ב) ובעצם כמו שאמרנו, מדובר בתאגיד שידור ציבורי ולכן אמנם מחצית מהזכויות תהיה שייכת למפיק או ליוצר, או למי שהיא תישאר בידיו, אבל אנחנו רוצים לאפשר לתאגיד הזה לעשות פעולות לטובת הציבור ולכן גם בנוסח המקורי הוצע לתת סמכות לשר לקבוע הוראות לעניין תקופת בלעדיות.

<נעמה דניאל: אנחנו מציעים להוסיף סמכות לשר, חוץ מהסמכות הזאת לקבוע הוראות לעניין תקופת הבלעדיות, שתהיה לו סמכות לקבוע בעצם תנאים למשך כל חיי היצירה הזו, שלתאגיד יהיו בעצם זכויות להשתמש ביצירה הזאת לטובת הציבור בתנאים שהשר יקבע.

<נעמה דניאל: לעניין זכויות המסחור שעלו פה בסעיף 37(א), אכן גם לזה יש התייחסות בסעיף קטן (ב).

<נעמה דניאל: הסעיף קובע היום, ואנחנו הצענו שינוי נוסח מסוים, שהשר יוכל לקבוע הוראות לעניין העברת זכויות הקניין הרוחני בהפקות מקומיות קנויות או מתן רישיון לגביהן.

איתן כבל: נראה לי שאת מדברת עם עצמך בשלב מסוים.

איתן כבל: זה בסדר, אני לא אומר את זה חס וחלילה בטרוניה.

איתן כבל: זאת אומרת הרגל המרכזית היא שיש כאן תהליך שהפרטים שלו אמורים לבוא לידי ביטוי בתקנות או בדרך - - - נכון?

איתן כבל: זה מה שאת בעצם - - -

<נעמה דניאל: נכון.

עיסאווי פריג': ברשותכם, אני לא הכי מומחה, עורך דין רוזנברג, בכל החלוקה של היוצרים, אבל אני רוצה לשאול את משרד המשפטים, בהבנה ובתפיסה שלי, כשאני קורא את החוק בהתקשרות לרכישת הפקות מקומיות קנויות, דבר שאני קונה, מישהו אחר עשה ואני שילמתי וקניתי.

עיסאווי פריג': אני רוצה לדבר עם עצמי בכדי להבין את ה - - - מה שאנחנו דנים בחוק יש תקציב ליוצרים שאנחנו מתגאים בו ומביאים חידוש שליוצרים באמת נגרם עוול עשרות שנים, שנותנים להם 200-250 מיליון שקל תקציב, שתהיה לנו אחלה יצירה ואחלה תרבות.

עיסאווי פריג': דהיינו אנחנו - - -

<אמיר רוזנברג: ולמפיקים.

עיסאווי פריג': בסדר, למפיקים, זה גם באותו הקשר, אז רציתי לשאול על השוני בין הפקות מקומיות קנויות לבין הפקות מקומיות עצמאיות.

עיסאווי פריג': מה ההבדל?

עיסאווי פריג': שאני אבין.

עיסאווי פריג': קנוי זה משהו שאחר עשה ואני שילמתי כסף, עצמאי זה אני - - -

<נעמה דניאל: דנה תסביר, בבקשה.

<דנה נויפלד: יש פה שאלה מוזמנת מהקהל.

<דנה נויפלד: יש דיון שלם שנערך בשאלה, הפקות מקומיות קנויות זה מונח שמופיע בכל הרגולציה של השידורים לגבי אותן הפקות שהגוף לא מייצר אותן בעצמו אלא רוכש אותן מבחוץ.

<דנה נויפלד: זה המונח, זה נקרא הפקה מקומית קנויה.

<דנה נויפלד: אמיר, אתה רוצה להסביר מה הקושי?

<אמיר רוזנברג: אני חושב שזה יותר אולי שייך לסעיף ההגדרות, אבל אם אדוני השר - - -

<דנה נויפלד: כי זה לא טיעון שלי.

עיסאווי פריג': ברגע שזה נכלל בסעיף הפקות קנויות - - -

<אמיר רוזנברג: אדוני, אני חושב שזה נעשה בגלל איזה שיחה - - -

קארין אלהרר: סליחה, רגע, רגע.

<דנה נויפלד: אני אסביר, סליחה, לא אני מעניקה את זכות הדיבור.

<דנה נויפלד: יש טענה של חלק מהיוצרים לגבי מידת העצמאות שיש להם גם כאשר יש הפקה מקומית קנויה שנרכשת מהם.

גלעד ארדן: זה בגופים מסחריים, לא בגוף ציבורי של מדינת ישראל.

גלעד ארדן: מה, המדינה תעשה ישראבלוף ותקים חברת בת לתאגיד השידור הציבורי כדי לעקוף את זה שזה יהיה הפקה קנויה?

<אמיר רוזנברג: לא, אם אפשר, אדוני, זו לא הסוגיה.

<אמיר רוזנברג: אני אגיד, כי זה משהו דווקא חשוב ואני חושב שזה גם ייפול על אוזן קשובה.

גלעד ארדן: קצר, מה אתה רוצה להשיג?

גלעד ארדן: אתה יכול להגיד את זה בקצרה?

<אמיר רוזנברג: לא, זה ממש לא עניין של רוצה להשיג, אבל זה מאוד חשוב.

גלעד ארדן: מה אתה רוצה לשנות?

גלעד ארדן: להבהיר?

<אמיר רוזנברג: שהפקה מקומית קנויה היא הפקה מקומית עצמאית ולא הפקה מקומית קנויה ומדוע?

עיסאווי פריג': אז אתה מסכים איתי.

<אמיר רוזנברג: אני מסכים מאוד.

קארין אלהרר: אפשר לא לנהל שיח?

קארין אלהרר: רק תענה.

גלעד ארדן: צריך להסביר מה זה קנויה ומה זה עצמאי.

<אמיר רוזנברג: אוה, זהו.

<אמיר רוזנברג: זה אותו דבר למעשה בדיוק, כי בעצם אתם, המחוקק קבע ש-90% מהפקות יהיו קנויות, רציתם שלא יהיה מוח אחד, גורם אחד, בן אדם אחד שעומד והוא קובע את התכנים ואומר לך עם מי להעסיק, מה להעסיק, איך לעשות.

גלעד ארדן: זה לא קשור ל-90%, זה קשור ל-15% שאמרנו ש - - -

<אמיר רוזנברג: לא, זה קשור ל-90% כי הפקה מקומית קנויה, המשמעות שלה שאתה עושה את זה באמצעות מפיקים חיצוניים, יוצרים חיצוניים, תסריטאים חיצוניים.

גלעד ארדן: בסדר, אני יודע, אבל מה אתה רוצה לשנות?

<אמיר רוזנברג: מה שקורה היום בפועל - - -

גלעד ארדן: אבל מה זה אומר?

קארין אלהרר: עורך דין רוזנברג, די.

גלעד ארדן: המילים המשפטיות לא אומרות לי ולהם כלום, מה אתה רוצה לשנות במשמעות שכרגע החוק קיים לפיה?

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: הוא רוצה לוודא שכאשר מדובר על הפקה מקומית קנויה, הגורם שממנו הזמינו את ההפקה ורק הוא, היא תהיה עצמאית במובן הזה שהוא יחליט מה הוא ואיך הוא עושה את היצירה.

<דנה נויפלד: הוא רוצה לא רק שייקנו את זה ממנו, שהוא יהיה גם עצמאי.

<אמיר רוזנברג: לא לגמרי.

גלעד ארדן: את רואה?

<אמיר רוזנברג: לא, רגע.

קארין אלהרר: סליחה, אני לא מבינה מה אתה אומר.

<אמיר רוזנברג: אז אני אנסה להסביר.

<אמיר רוזנברג: אני אתן לך את זה בדוגמה - - -

קארין אלהרר: מר רוזנברג, בבקשה בקצרה.

קארין אלהרר: אתה מנסה להסביר ומאורכו של ההסבר אנחנו לא הבנו את הקצר.

<אמיר רוזנברג: אני אתן את זה בדוגמה, זה הטוב ביותר.

<אמיר רוזנברג: מגיע מפיק לרשות השידור, לגוף השידור, זה לא משנה אם הוא המסחרי או הציבורי.

<אמיר רוזנברג: אנחנו מדברים על קנויה.

<אמיר רוזנברג: גוף השידור אומר לו 'אתה תיקח את התסריטאי הזה - - -

גלעד ארדן: ודאי שזה משנה.

<אמיר רוזנברג: לא, אז אני מסביר מה קורה בפועל ותראה שזה לא משנה.

גלעד ארדן: במסחרי נשאר הכסף יותר לבן אדם שמשקיע ופה יש לך משכורת, זה לא משנה למנהל שם.

<אמיר רוזנברג: לא, לא נשאר לו.

<אמיר רוזנברג: הנה אני אומר לך את הבעיה, זו הבעיה של השוק.

קארין אלהרר: מה הבעיה?

<אמיר רוזנברג: הבעיה של השוק שגוף השידור קובע מ-א' ועד ת', אני עכשיו אגיד את זה בצורה קצת יותר קיצונית, הוא קובע מי יהיה התסריטאי, מה יהיה התוכן, מי יהיה הבמאי, מי יהיו העורכים, ובעצם אין הבדל - - -

קארין אלהרר: זה בקנויה?

<אמיר רוזנברג: בדיוק.

<אמיר רוזנברג: בעצם אין הבדל היום.

<אמיר רוזנברג: אם אתה מנסה היום לשבת, לעשות צוות שיחשוב מה ההבדל בין קנויה ללא קנויה, אתה לא יכול להגן על החוק שלך.

<אמיר רוזנברג: וכשאתה אומר לו 'תעשה 90% בחוץ הוא לא יועד מה זה'.

<אמיר רוזנברג: למה?

<אמיר רוזנברג: בגלל שהוא עושה הסכם ולוקח שם את הכול.

<אמיר רוזנברג: זה נראה אותו דבר.

<אמיר רוזנברג: מן הרגע שאתה תגדיר את זה עצמאית, עם פרמטרים, אני לא אקסטרים, אם אתה תגדיר את זה עצמאית פתרת 90% מהבעיה.

<אמיר רוזנברג: לא יצרת בעיה לגוף השידור, אבל ביטאת את מה שאתה מבקש.

<אמיר רוזנברג: כי היום ההסכם - - -

גלעד ארדן: אז בוא נרד יותר לרזולוציות.

גלעד ארדן: מה זה אומר עצמאות?

<אמיר רוזנברג: מה שצריך לקבוע פה - - -

גלעד ארדן: זאת אומרת אין שום סיי לכלום?

גלעד ארדן: אני רוצה משהו על ירושלים.

<אמיר רוזנברג: השר יקבע עקרונות.

<אמיר רוזנברג: אנחנו הצענו, אדוני השר - - -

גלעד ארדן: אני לא יודע לקבוע עקרונות.

<אתי בנדלר: עורך דין רוזנברג, זה קשור לסעיף הזה?

<אתי בנדלר: כי זה נושא אחר לגמרי.

<אמיר רוזנברג: לא, אני אמרתי, זה סעיף ההגדרות שעוד לא דנו בו.

<אמיר רוזנברג: נכון, זה נכון, אבל נשאלתי - - -

קארין אלהרר: למה?

<אתי בנדלר: לא, אני רק רציתי להבין שאני מבינה נכון, שזה לא קשור לסעיף הזה.

מיקי רוזנטל: זה מה שאני מנסה כל הזמן לומר.

<אמיר רוזנברג: זה סעיף ההגדרות.

קארין אלהרר: עזבו את זה.

קארין אלהרר: תעזוב את זה.

איתן כבל: איך מסכמים את מה שאנחנו דנו?

קארין אלהרר: מעלים את זה להצבעה.

עיסאווי פריג': קארין, אני רואה בצד כתוב - - -

<אתי בנדלר: רגע, יש נוסח חדש מוצע.

קארין אלהרר: רגע, בסדר, יש נוסח חדש, נצביע על החדש.

עיסאווי פריג': בהגדרת החוק כתוב בצד 'זכויות קניין רוחני בהפקות מקומיות קנויות'.

גלעד ארדן: זה כתוב גם בנוסח.

עיסאווי פריג': הסוגיה שנדונה כאן, קנויות ועצמאיות, שאני לא הצלחתי להיכנס לעומק - - -

גלעד ארדן: זה סעיף ה-65% שאני הכנסתי בשידור המסחרי והטענות שזה פיקטיבי?

גלעד ארדן: אני לא מתכוון להגיד את זה כאן.

גלעד ארדן: אני לא אגדיר את זה כאן.

<אמיר רוזנברג: זה לא מאינטרסים.

גלעד ארדן: לא, ברור שלא, אבל גם אני לא מאינטרסים, אני רק לא אכנס לזה כאן.

<אמיר רוזנברג: לא, אני אגיד מאינטרס, את ה-65% - - -

גלעד ארדן: יש ועדת אייל, היא דנה בנושא הזה.

גלעד ארדן: ככל שהיא תחליט שם דברים שאני אחיל על השיעור המסחרי, קל וחומר שאני אחיל אותם, אולי בהתאמות המתחייבות, על השידור הציבורי.

גלעד ארדן: בסדר?

גלעד ארדן: לא עכשיו נתקן את כל חוליי שוק התקשורת על הסעיף הזה.

איתן כבל: לגיטימי מה שהשר אומר.

גלעד ארדן: יש עכשיו ועדה שהקמנו לבדוק את הטענות האלה.

קארין אלהרר: אדוני השר, כדי לייעל את הדיון, אני אשמח לשמוע האם משרד המשפטים יכול להקריא את ההצעה שלו?

קארין אלהרר: יכול להיות שזה מייתר את האמירות של חלק מהמבקשים רשות דיבור.

קארין אלהרר: אפשר בבקשה להקריא?

<נעמה דניאל: בשמחה.

<נעמה דניאל: סעיף 69(א), לא נגענו בו.

<נעמה דניאל: אני רק אציין שההצעה של עורך דין רוזנברג היא בעייתית משום שהיא מתייחסת רק לזכויות יוצרים ויש עוד זכויות, זכויות מבצעים וזכיות אחרות.

<נעמה דניאל: סעיף קטן (ב) המתוקן הוא כמו שאני אקריא: 'על אף האמור בסעיף קטן (א) השר, בהסכמת שר המשפטים, יקבע : '(1) הוראות לגבי תקופת בלעדיות במהלכן רק לתאגיד השידור הציבורי תהא הזכות הבלעדית לעשות פעולות והפקות מקומיות קנויות, לרבות פעולות כאמור בסעיף 11 לחוק זכות יוצרים ובפרק ב' בחוק זכויות מבצעים ומשדרים; '(2) הוראות שעניינן פעולות שיהא רשאי תאגיד השידור הציבורי לבצע בהפקות מקומיות קנויות לאחר תקופת הבלעדיות האמורה בסעיף קטן (1); '(3) הוראות שעניינן העברת זכויות הקניין הרוחני מהפקות מקומיות קנויות, או מתן רישיון לגביהן'.

<אתי בנדלר: למה הכוונה במילה 'פעולות'?

<נעמה דניאל: פעולות הוא מונח שנובע מחוק זכות יוצרים.

<נעמה דניאל: לדעתי גם מחוק זכויות מבצעים.

איילת שקד: אין לנו נוסח מעודכן.

קארין אלהרר: היא עכשיו הביאה אותו.

<אתי בנדלר: אז קודם כל צריך - - -

גלעד ארדן: אני אסביר את המשמעות.

קארין אלהרר: רגע, עכשיו שזה הוקרא, אופירה לובינצקי, בבקשה.

גלעד ארדן: הם לא באמת יכולים לחוות דעה כי הם לא יודעים מה ההוראות שאני אקבע בהסכמת שר המשפטים.

גלעד ארדן: למעשה הם באו ורצו, למרות שנאמר שיש להם 50% אז ייאמר גם שהם יכולים להתחיל למסחר את זה מיידית בחו"ל.

גלעד ארדן: אני מתנגד לזה.

גלעד ארדן: אני חושב שזאת צריכה להיות החלטה של הגוף הציבורי בעניינים האלה, אבל אני גם מוכן להשתכנע אחרת.

גלעד ארדן: בכל מקרה בכל ההסדרים הללו, יש כאן קביעה ערכית, שכל הכנסה שתהיה מהביצוע שנעשה - - - בואו נזכור עוד משהו שפה קצת שוכחים אותו.

גלעד ארדן: כמו שאמר חבר הכנסת רוזנטל, את הכסף שמים האזרחים באמצעות הגוף הציבורי ואמרה ועדת לנדס, בצדק, ואני מיד הסכמתי לזה, שאנחנו צריכים לשמש דוגמה, שכל הכנסה שתבוא מהכסף הזה תתחלק לפחות חצי, אולי יותר, עם מי שהגה, שיש לו את הכישרון וביצע.

גלעד ארדן: אבל עדיין הזכויות הציבוריות, איך לנהל את העניין הזה, אם לא אכפת למנכ"ל ולזה, שהם יתחילו מיידית למסחר את זה, לא מעניין אותי, בעולם, בסין, בארץ, בבקשה, שיחליט, אני לא אמנע את זה ונאפשר את זה.

גלעד ארדן: אבל בזה הם לא מסתפקים, לפי מה שהבנתי כרגע, הם רוצים שבעצם הם גם יוכלו להחליט לגבי חוץ לארץ וכבר מיידית.

קארין אלהרר: בסדר, הם יכולים לבקש, נצביע.

גלעד ארדן: בסדר, אני חושב שאת ההסדרים האלה, אל"ף, לא נקבע עכשיו, בי"ת, נקבע את זה יחד עם משרד המשפטים, נשמע אותם כמובן לפני שנקבע בתקנות, ולא צריך לרדת לרזולוציה הזאת בחוק הראשי.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: גב' לובינצקי, סיימת?

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: לא, אני עוד לא התחלתי.

גלעד ארדן: לא, אולי מה שאמרתי שכנע אותך.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: לגמרי, רק אני לא מדברת על מסחור, אני מדברת על משהו אחר.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני בזכויות אחרות.

<אסנת טרבלסי: אז אני יכולה רק משהו קטן?

קארין אלהרר: כן.

<אסנת טרבלסי: קודם כל אני מצטרפת למיקי, יש פה בהחלט, השר, מהלך תקדימי שאנחנו מאוד מאוד מעריכים ומוקירים.

<אסנת טרבלסי: הרצון שלנו זה אל"ף, לתת לו תוכן משמעותי, ובי"ת, שכל הצדדים ייהנו ממנו.

<אסנת טרבלסי: מה שאמרתי קודם זה שלנצל את המיטב של הצדדים.

<אסנת טרבלסי: יש מקומות שבהם גוף השידור חזק יותר.

<אסנת טרבלסי: למשל בפסטיבל בקאן גופי שידור יכולים להיות יותר חזקים ויותר עצמאים וזה יהיה - - -

גלעד ארדן: אני מבין את זה, אסנת, אבל אנחנו לא נמסור בחקיקה מראש את הזכות לכם להחליט איפה אתם יותר חזקים ואיפה לא.

<אסנת טרבלסי: בסדר, אני רק אומרת שהעניין הזה של למכור בחו"ל, הוא לא פוטר את - - -

גלעד ארדן: אני לא אמנע את זה.

מיקי רוזנטל: לא, אבל למה צריך להיכנס בחוק, לא צריך להיכנס לזה בחוק.

קארין אלהרר: מיקי, לא נכנסים לזה בחוק.

מיקי רוזנטל: תודה רבה לך.

גלעד ארדן: בלעדיות זה לא כולל חו"ל?

גלעד ארדן: אבל לא קובעים בארץ - - -

<אמיר רוזנברג: בלעדיות זה לא כולל חו"ל.

<אמיר רוזנברג: אין טעם שבלעדיות יכלול חו"ל.

גלעד ארדן: למה אין טעם?

<אמיר רוזנברג: לא, אין טעם כי זה - - -

קארין אלהרר: גב' לובינצקי בבקשה.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: קוראים לי אופירה לובניצקי ואני מנכ"לית חברת תל"י, חברת התמלוגים של תסריטאים ובמאים בישראל.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני לא מדברת על זכויות מסחור, אני מדברת על תמלוגים ליוצרים.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: תל"י מוסדרת בחוזים מול כל גופי השידור במדינת ישראל, כולל חברות השידור, אתרי אינטרנט וחברות סלולר.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: בחוק השידור הציבורי לא באה לידי ביטוי הזכות של יוצרים לקבלת תמלוגים, גם בהפקות קנויות וגם בהפקות מקומיות עצמיות.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: במכרזי זכייניות השידור, ערוץ 2 וערוץ 10, נקבע במפורש שעל הגוף המשדר להסדיר תשלומי תמלוגים עם חברות תמלוגים.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: מאחר שתאגיד השידור הציבורי הוא תאגיד סטטוטורי, פועל ללא מכרז, חשוב מאוד לעגן את הנושא הזה בחוק עצמו.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני רוצה להדגיש כי בזכותם של יוצרים לקבלת תמלוגים אין פגיעה ביכולתו של בעל הזכויות ביצירה לסחור בה, או להעמיד אותה לשידור בכל מקום שיידרש.

קארין אלהרר: בקשתך?

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני מבקשת להוסיף סעיף (ד) לסעיף שיאמר את הדבר הבא.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: על אף האמור בכל הוראת חוק זה, בהפקה מקומית קנויה או עצמאית - - -

גלעד ארדן: זה נורא יקל עליכם, במקום להקריא ניסוח שנורא קשה להבין מה אתם רוצים תגידו פשוט מה אתם רוצים.

גלעד ארדן: אחרי זה, אם נקבל את הרעיון אז ינוסח הנוסח, למה לדבר במשפטית?

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אוקיי, אנחנו מבקשים לשמור זכויות יוצרים בהיקף שיאפשר גבייה וקבלה של תמלוגים ליוצרים ומבצעים.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: זה קיים בערוצים המסחריים וזה קיים נכון להיום, רק אנחנו נתקלים שוב ושוב, תלי, ואני מניחה גם חברות תמלוגים אחרות, בתלאות ופרשנויות יצירתיות מאוד.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אם זה לא יהיה כתוב במפורש אנחנו נמשיך את היצירתיות שאנחנו רוצים לפתור אותה כמו שהיא נפתרה במכרזים של הערוצים המסחריים.

קארין אלהרר: גברתי היועצת המשפטית, עורכת דין מצקביץ.

<חנה מצקביץ: אנחנו נגד זה.

<חנה מצקביץ: יש היום הסכמים עם כל אגודות הגבייה, יש לנו הסכמים שאנחנו קובעים אחוזים מהתקציב.

<חנה מצקביץ: מה שמתבקש כאן, האם זה בנוסף?

<חנה מצקביץ: הם רוצים תמלוגים נוספים על כל הופעה?

<חנה מצקביץ: זה דבר שאנחנו לא יכולים - - -

<קריאה: זה לא מה שהיא אמרה.

קארין אלהרר: רגע, לא להתווכח.

קארין אלהרר: אנחנו שומעים.

קארין אלהרר: עורכת דין נעמה דניאל.

<חנה מצקביץ: סליחה שנייה, רציתי לעניין הקודם, לעניין של הוראות השר להסביר רגע מה הבעייתיות שאנחנו רואים ב-50-50, למה צריך להתייחס ואני מקווה שההוראות יתייחסו לזה.

<חנה מצקביץ: מאחר שהחלוקה היא כזאת, כל פעולה של הנגשה לציבור וגם שימוש של הרשות בהפקות האלה, למשל לצורך שידור באיזה תכנית אחרת, מחייבת הסכמה של המפיק, אז צריך לתת את הדעת על זה, אם לא תהיה, דבר כזה יכול פשוט לשתק את הרשות.

גלעד ארדן: אבל כתוב בהצעה של משרד המשפטים שהוראות לגבי תקופת בלעדיות, במהלכה רק לתאגיד השידור הציבורי תהיה הזכות הבלעדית לעשות - - -

<חנה מצקביץ: אני אומרת שההוראות יצטרכו להתייחס לדברים האלה.

<חנה מצקביץ: שההוראות יתייחסו לסוגיות האלה, שהן הבעייתיות לנו.

גלעד ארדן: הבעיות לתקופה אחרי הבלעדיות?

<חנה מצקביץ: זה גם בתקופת הבלעדיות.

גלעד ארדן: אני הולך לכיוון של משרד המשפטים ושל הח"כים פה, שזה ייקבע בתקנות ונדון עליהן בהרחבה.

<נעמה דניאל: כמו שאמרתי, אני לא חושבת שהנוסח היום מחייב הסכמה של הצד השני, אבל אנחנו נבהיר את זה בצורה יותר מדויקת.

<נעמה דניאל: נגיע לזה בסעיף הארכיון, נדרשנו גם לזה.

<קריאה: - - - חוק זכות יוצרים, אנחנו עבדנו עליו שנתיים.

<דנה נויפלד: אז מה?

<דנה נויפלד: זה לא משנה את זכות יוצרים.

גלעד ארדן: לא משנים כלום, ההיפך.

גלעד ארדן: את רוצה?

גלעד ארדן: נלך על סעיף שמשאיר הכול אותו דבר והכול בסדר.

גלעד ארדן: נשאיר את זה לכוח המיקוח של הצדדים.

גלעד ארדן: באה הממשלה אומרת אני מוותר על חצי ממה שבמצב הרגיל נמצא באיזה שהיא אפשרות של הצדדים לקבוע ביניהם בהסכמה.

<אתי בנדלר: כאילו יש אפשרות, כי אנחנו יודעים שאין כוחות מאוזנים בעניין הזה.

גלעד ארדן: נכון, ולכן יש לי ועדה שבודקת את זה היום ושואלת את עצמה האם יש הצדקה להתערב בחקיקה.

גלעד ארדן: אני לא מחכה להמלצות שלה ובעניין השידור הציבורי כבר מראש אנחנו אומרים שחצי לפחות אנחנו מוותרים.

גלעד ארדן: אז לגבי יכולת שימוש של הגוף שמשקיע את הכסף, שהוא הגוף הציבורי, אנחנו רוצים להתקין תקנות כדי שהחצי-חצי הזה לא יקשה על השימוש בגוף שהזמין את זה לטובת הציבור.

גלעד ארדן: אז עכשיו אני אצטרך גם לחזור לוועדת הכלכלה, להוראות האלה?

גלעד ארדן: לא יודע, אני חושב ש - - -

<אמיר רוזנברג: אבל, אדוני, יש פה מילה אחת - - -

קארין אלהרר: עורך דין רוזנברג, שנייה, דיברת המון היום.

<אמיר רוזנברג: זאת נקודה חשובה.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: כן, עורכת דין דניאל.

<נעמה דניאל: רק למה שגב' לובניצקי אומרת לנו, שאין בהצעת החוק התייחסות לתמלוגים ליוצרים או למפיקים - - -

<אמיר רוזנברג: או למבצעים.

<נעמה דניאל: אכן אין זכות מכוח חוק זכות יוצרים לקבלת תמלוגים.

<נעמה דניאל: אנחנו לא חושבים שזה ראוי להסדיר בהצעת החוק הזאת משהו שאין זכות לקבל אותו לפי חוק זכויות יוצרים.

<נעמה דניאל: לבעל זכויות היוצרים יש זכות ביצירה והוא יכול להתמקח, לנהל משא ומתן ולפעמים הוא מקבל תמלוגים מהגוף שהוא מנהל איתו משא ומתן ולפעמים לא.

<נעמה דניאל: אנחנו לא רוצים לקבוע פה משהו שהוא חד משמעי, פשוט כי הוא לא קיים לפי חוק זכויות יוצרים.

<נעמה דניאל: לכן אני לא חושבת שיש מקום להוסיף את הסעיף שגב' לובניצקי התייחסה אליו.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני חושבת שהזכות לתמלוגים היא זכות שונה מאשר זכויות של מסחור.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אין קשר בין זכויות תמלוגים לזכות למסחור.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני רוצה לומר דבר אחד שהוא נורא חשוב לי, שאם את מצליחה למכור - - -

קארין אלהרר: אבל אמרת הרבה דברים חשובים.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: עוד דבר אחד.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אם את מצליחה למכור מהתאגיד הציבורי החדש למקום אחר, שהוא ישדר, התמלוגים לא משולמים מהתאגיד הציבורי, אלא חובת התשלום היא מהגוף המשדר, ואם את מעבירה הלאה, אין בזה שום העברת עומס על - - -

קארין אלהרר: אוקיי, תודה.

קארין אלהרר: עורכת דין דניאל.

<נעמה דניאל: התמלוגים היא לא זכות שקיימת לפי החוק.

<נעמה דניאל: אין ליוצר, אין למפיק, זכות לקבל תמלוגים.

<נעמה דניאל: יש לו זכות - - -

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני לא רוצה לענות לך כי אסור לי - - -

קארין אלהרר: גב' לובניצקי.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אני לא עונה, אמרתי שאני לא עונה.

<נעמה דניאל: יש לו זכות לנהל משא ומתן ולפעמים הוא יזכה לתמלוגים ולפעמים הוא לא יזכה לתמלוגים.

<נעמה דניאל: אנחנו לא רוצים לפגוע פה גם בזכות של היוצר - - -

קארין אלהרר: לא פותחים עכשיו את חוק זכויות יוצרים, כן?

<נעמה דניאל: אנחנו גם לא רוצים לפגוע בזכות של היוצר לנהל משא ומתן על הזכויות שלו.

<נעמה דניאל: אנחנו לא נקבע בחוק שתישאר לו בעלות כי הוא יכול להעביר את הבעלות שלו והוא יכול למכור אותה לגורם שלישי ואז הגורם השלישי - - -

מיקי רוזנטל: אבל אם אפשר להמליץ לשר לאמץ את העיקרון של 50% זכויות כחוק בכלל, גם כלפי יוצרים וגופי שידור פרטיים.

מיקי רוזנטל: זה ממש רעיון מצוין.

גלעד ארדן: אני הייתי מציע לאדוני קודם כל לשמוע גם את הצד השני ואז להחליט מה נכון לשוק הישראלי.

מיקי רוזנטל: מכיר.

קארין אלהרר: יוריק בן דוד, בבקשה.

<יוריק בן דוד: אני מבקש לחדד - - -

קארין אלהרר: יוריק, בקצרה, לא לחזור על דברים.

גלעד ארדן: אם תשאל את אבי ניר, הוא יגיד לך 'אין בעיה, אני יותר לא מפיק פה'.

מיקי רוזנטל: אני מוכן לשבת איתך ולהסביר כמה דברים.

גלעד ארדן: אל תשבו איתי, תופיעו בפני ועדת אייל.

גלעד ארדן: באמת אני אומר.

מיקי רוזנטל: כן, נעשה את זה.

גלעד ארדן: אין לי דעה.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: כן, יוריק.

<יוריק בן דוד: צריך להבין שבמצב היום כל גופי השידור במדינת ישראל חתומים על הסכמים עם תאגידים לניהול זכויות, תאגידים משותפים, מדוע?

<יוריק בן דוד: כי זה מאוד נוח להם, הם לא ייפנו כל אחד לכל יוצר שכתב כל פרק או כל שיר ויבקשו ממנו רישיון, הם עובדים באמצעות התאגידים.

<יוריק בן דוד: התאגיד היחיד שאינו קיים וגם בהתאם לחוק זה תאגיד לגביית תמלוגים עבור מפיקים אודיו ויזואליים.

<יוריק בן דוד: זאת אומרת מפיקי סרטים למיטב ידיעתי אינם בעלי זכויות יוצרים על פי חוק זכות היוצרים.

<יוריק בן דוד: יש פה אנשים ממשרד המשפטים שיאשרו את העובדה הזאת, כי הם לא צריכים את החוק הזה, כי הם הבעלים, יש להם מאסטר ביד, יש להם סרט.

<יוריק בן דוד: זה כמו להגיד שבעל מכונית הוא בעל זכויות יוצרים, יש לו מוצר ביד שהוא שלו וזה ברור, אוקיי?

<יוריק בן דוד: הוא לא בעל זכויות יוצרים.

<יוריק בן דוד: לפי לשון ההצעה הזאת עולה שבעצם כל מי שכתב שיר או כל מי שכתב יצירה שמופיעה בהפקה כזאת, או כל שחקן שמופיע בסדרה הזאת, כל זמר, כל כותב טקסטים, אלה החברים המאוגדים, תימנע מהם עכשיו הזכות לקבל תמלוגים כפי שהם מקבלים היום בהתאם להסכמים שהגופי חתומים.

<יוריק בן דוד: אני חושב שגם גב' מצקביץ לא מתכוונת שאקו"ם למשל - - -

קארין אלהרר: אבל, יוריק, מכוח מה אתה אומר שתימנע זכותם?

<יוריק בן דוד: מה שנאמר פה זה פשוט מאוד, נאמר פה שלתאגיד השידור הציבורי תהיה מחצית מהבעלות בזכויות הקניין הרוחני המגולמות בהפקות אלה.

<יוריק בן דוד: עכשיו בואי תסבירי לי מה זה מגולמות.

<יוריק בן דוד: זה אומר שכל הזכויות שנמצאות שם בתוך המפעל הזה שנקרא הפקה מקומית - - -

<קריאה: אלה לא הזכויות שעוברות אליך.

<יוריק בן דוד: יפה, אז בואו נבהיר את זה.

<יוריק בן דוד: אם אין כוונה לנשל חלילה את בעלי הזכויות הקטנים הללו, כי אחרת בעצם - - -

<קריאה: אז לכתוב, כי אם זה לא יהיה כתוב זה ייעלם ו - - -

<יוריק בן דוד: אחרת מה שיקרה זה שהתמלוגים - - -

קארין אלהרר: כן, בבקשה.

קארין אלהרר: אתה יכול להשיב?

<הווארד פולינר: להבנתי מהסעיף נכון שמדובר על כל זכויות היוצרים והמבצעים שמגולמות בתוך היצירה, ויש הרבה אנשים שתורמים, אני לא צריך לספר לכם, לכל סרט או כל יצירה, ממי שעושה את האיפור עד הלחן, עד המילים, עד התסריטים, עד הבימאים והשחקנים, יש מיליון אנשים שתורמים, חלק תורמים יותר, חלק תורמים פחות, חלק מקבלים יותר וחלק מקבלים פחות, תלוי אם הם כוכבים או אם הם מישהו שעושה את הסטים או משהו כזה.

<הווארד פולינר: לפי מה שכתוב שם בחוק, ואני מדבר רק על עובדות כפי שהן פה, 50% של הבעלות בכל זכויות היוצרים נמצאים אצל תאגיד השידור.

<הווארד פולינר: זכות הקניין הרוחני אצל תאגיד השידור.

<הווארד פולינר: שאר הזכויות, יכול להיות שזה 50%, יכול להיות שזה 100%, תלוי במה שייקבע אחר כך, אצל אחרים.

<הווארד פולינר: החוק לא קובע אם זה אצל המפיק או אצל היוצרים ובפרקטיקה לעיתים קרובות היוצרים מעבירים את הזכויות שלהם למפיקים ומשם הם או שבאמצעות חוזים מקבלים תמלוגים, או שמקבלים תשלום חד פעמי עבור העבודה שלהם.

<הווארד פולינר: זה מבחינת העובדות, זה מה שכתוב שם.

<יוריק בן דוד: זה מה שאני הבנתי ולכן אני לא חושב שהייתה כוונה כזאת לשנות את כל הנוהל שרשות השידור הציבורית עבדה כל השנים ועובדת עד היום עם כל הגופים, עם כל התאגידים לניהול משותף.

<יוריק בן דוד: על פי ההסכמים האלה היא משלמת תמלוגים, זה הסכמים של שנים, לשחקנים, לזמרים, ליוצרים למיניהם.

גלעד ארדן: זה לא סותר את האפשרות גם בגרסה הבאה לעשות הסכמים כאלה.

<יוריק בן דוד: לא, זה פוטר אותה מ-50%.

<יוריק בן דוד: פטרת אותה פה מ-50%.

<הווארד פולינר: לא, זה אומר ש-50% מהבעלות אצל התאגיד הציבורי - - -

גלעד ארדן: אני קצת בהלם, כי קודם לא היה בכלל את ה-50% האלה.

גלעד ארדן: זה נורא מוזר מה שאתה אומר, קודם היא הייתה לוקחת 100%.

<יוריק בן דוד: לא.

גלעד ארדן: כן.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: יש משהו בזכות של יוצרים שלא עובד כמו שאתם מתארים כאן.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: זכות של יוצרים עובד קצת אחרת.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: כאשר מגיע יוצר לפתחו של גוף שידור הוא כל כך רוצה - - -

גלעד ארדן: הוא לא מגיע, המפיק מגיע.

גלעד ארדן: את חושבת שגוף השידור שוכר לחוד כל בעל מקצוע ומפיק ומנהל איתו לחוד משא ומתן?

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: כאשר יוצר מגיע למאן דהו שיש סיכוי שדברי יצירתו יובאו ויוצגו הוא מוכן להמון דברים, ואז הוא חלש, וזה לא סביר, והוא מוכן לגלח.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: זה מובן גם ברמה בינלאומית.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: הנושא של תמלוגים מעוגן בחוקים בכל העולם, מעוגן גם בישראל - - -

גלעד ארדן: אבל למה על הגב של החוק הזה?

גלעד ארדן: תפנו למשרד המשפטים ותסדירו בחוק זכויות יוצרים את הנושא הזה.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: זה קיים ב - - -

גלעד ארדן: אני לא הולך להסדיר את זה פה, דרך החוק הזה.

<יוריק בן דוד: לא מבקשים ממך להסדיר את זה, כבוד השר, אלא שתהיה מודע לזה - - -

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: רק לא לקלקל.

גלעד ארדן: אתם יודעים מה?

גלעד ארדן: נחזור למצב של היום, בואו ניקח את הסעיף של החוק כאן ו - - -

<אמיר רוזנברג: אדוני השר, זה שני דברים שונים, אני חייב להגיד איזה מילה פה - - -

<יוריק בן דוד: רגע, סליחה, יש פה אי הבנה.

גלעד ארדן: עזבו, אם לתת לכם 50% יוצר בעיות חדשות עדיף להשאיר אצלנו את האופציה ל-100%.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אנחנו בדיוק על זה מדברים, בתוך ה-50% זה אפס קצהו, זה בתוך עמוד מלא - - -

<יוריק בן דוד: אנחנו לא רוצים 50%.

<יוריק בן דוד: סליחה, יש פה אי הבנה.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: משבצת אחת קטנה שנשארת ליוצרים לאורך שנים.

גלעד ארדן: אבל המשבצת הזאת, אנחנו לא קובעים אותה.

גלעד ארדן: אי אפשר לבקש הפקה חיצונית ואז לדרוש מרשות השידור להיכנס לתוך ההפקה החיצונית ולהגיד בתוך היחסים בין המפיק לכל בעלי המקצועות שאצלו מי יקבל מה בכל השמעה, בכל מכירה.

גלעד ארדן: לא, זה לא עושה שכל, אנחנו לא רוצים להתעסק בזה.

<אמיר רוזנברג: אדוני צודק, אני רוצה להגיד שני משפטים.

<אמיר רוזנברג: רק להבהיר.

גלעד ארדן: אין מה להגיד, זאת העמדה.

גלעד ארדן: היא לא תשתנה.

<אמיר רוזנברג: לא, צודק במאה אחוז, זה גם לא פוגע.

גלעד ארדן: אתם לא באותו אינטרס.

<אמיר רוזנברג: אנחנו מדברים פה על זכויות בסרט - - -

קארין אלהרר: עורך דין רוזנברג, יש לי פה רשימת דוברים ארוכה, אתה דיברת, דעתך הובהרה.

<אמיר רוזנברג: בסדר גמור, אז אני לאחר מכן.

<אמיר רוזנברג: תודה.

איתן כבל: הוא לקח את כל זכויות היוצרים.

קארין אלהרר: לגמרי.

עיסאווי פריג': תראה, אני מבין אותם, הם מנהלים מאבק - - -

גלעד ארדן: לא, הם לא, הם עכשיו מביאים את הדיונים ביניהם לתוך ה - - -

<אמיר רוזנברג: לא, לא, זה לא נכון.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: זה לא נכון, יש הסכמה בעניין הזה בין היוצרים לתלי.

קארין אלהרר: סליחה, שקט, די.

קארין אלהרר: נילי בן גיגי.

קארין אלהרר: לא נמצאת.

קארין אלהרר: עורך דין אופיר טל.

קארין אלהרר: בקצרה.

<אופיר טל: אנחנו, אגודת העיתונאים הביעה בעבר, עוד כשהוקמה ועדת לנדס וגם תוך כדי וגם אחרי את החשש שלה ש - - -

קארין אלהרר: רגע, יש לי שאלה מקדמית לפני שאתה ממשיך.

קארין אלהרר: איך אגודת העיתונאים קשורה לזכויות קניין?

<אופיר טל: היא קשורה לרשות השידור ולגוף המשדר החדש, אני חושב.

קארין אלהרר: לא, אבל דנים פה במשהו מאוד מאוד ספציפי.

<אופיר טל: והעניין שלה פה הוא עניין שהגוף הזה יהיה גוף חזק ושיהיה גוף שיהיה מסוגל לעמוד בחובות השידור הציבורי שלו ויותר מזה, אנחנו - - -

קארין אלהרר: כן, אני שומעת.

<אופיר טל: אם גברתי לא רוצה שאגודת העיתונאים תדבר על דברים שלא קשורים נטו לזכויות עובדים או לזה, אז אפשר להגיד את זה ואולי באמת - - -

קארין אלהרר: לא, אל תכניס לי מילים לפה, זה לא עובד בצורה כזאת, אבל תדבר.

<אופיר טל: יש לנו אינטרס מובהק בגוף משדר ציבורי חזק, זה האינטרס שלנו.

<אופיר טל: אנחנו הבענו חשש שכאשר ממנים מפיק או בעל חברת הפקות להיות יושב ראש ועדה התוצאות יהיו בהתאם והתוצאות אכן היו בהתאם.

<אופיר טל: כל השידור הציבורי בעצם הפך להיות שידור של מפיקים פרטיים, דיברנו על זה, אני לא רוצה לחזור על זה, וזה מתבטא גם בסעיף הזה.

<אופיר טל: אני אומר את זה בשיא הזהירות, אין לנו כוונה למנוע מצב שבו יוצרים מקבלים תמלוגים, שהם מקבלים כסף או דברים כאלה.

<אופיר טל: מה שאנחנו חושבים זה שיש דברים שצריכים להיקבע במשא ומתן ולא יכול להיות שהחוק ייתן מראש את הכול למפיקים הפרטיים או ליוצרים.

<אופיר טל: זה מה שמטריד אותנו ואנחנו חושבים שהנוסח כרגע של החוק הוא לא נוסח מאוזן.

גלעד ארדן: אתה תומך בעמדתי?

<אופיר טל: לחל - - -

גלעד ארדן: מצוין, אז היית יכול פשוט ל - - -

קארין אלהרר: אז תגיד 'אני תומך בשר'.

עיסאווי פריג': למה אתה מהסס להגיד את זה?

<אופיר טל: התשובה היא כן רבתי בעניין הזה.

<אופיר טל: זה הכול.

<אופיר טל: אבל אני חושב שהנוסח כרגע, ואני לא בטוח שהבנתי עד הסוף למה מה שהיה בוועדת לנדס השתנה.

<אופיר טל: ועדת לנדס המליצה על חצי-חצי ופה הפכנו את זה למינימום חצי למפיקים, זאת אומרת שהם יכולים לקבל יותר.

<אופיר טל: לא ברור לי למה זה השתנה, אני אשמח לשמוע.

<אופיר טל: כפי שגברתי אמרה, זה לא ממש לב העניין מבחינתנו ולכן אני לא מרחיב בזה.

גלעד ארדן: אם יורשה לי לענות על זה, אני יכול לנחש.

גלעד ארדן: את לא יודעת מה ההסבר לזה?

<דנה נויפלד: אני לא בטוחה.

גלעד ארדן: בוא נניח שרשות השידור מתקשרת פעם ב- גם עם מישהו, אולי זה לא קורה בישראל, אני לא יודעת, שהוא גם משקיע כסף מצדו ולכן יש מקום אולי שהוא יקבל יותר מ-50%, כי לא את כל הכסף - - - הפקה מאוד מאוד יקרה, רשות השידור אמרה 'אם מישהו בא להיות שותף שלי בהפקה הזאת והוא מסוגל לשים 5 מיליון שקל, אני אתן לו, לא 50%, 60%, כי לי אין עכשיו 5 מיליון'.

<אופיר טל: זה בהחלט קורה.

<קריאה: אדוני השר, זה קרה, הביאו כסף - - -

<אופיר טל: אני רוצה להשלים.

<אופיר טל: מה שעוד מטריד אותנו קצת זה נושא שהיה גם בנוסח שוועדת לנדס הציעה, שאמר שבכל מקרה רשות השידור החדשה תשמור אצלה את הזכות להמשיך לשדר את ההפקה לאורך כל תקופת - - - לנצח למעשה.

<אופיר טל: זה דבר שירד, גם.

<אופיר טל: אני אומר שוב, זה שמפיק פרטי יילך וימכור בהרבה כסף את ההפקה ורשות השידור תיהנה ממנה, או אפילו לא ימכור בהרבה כסף, אבל היצירה תשודר בכל העולם וזה דבר ש - - -

קארין אלהרר: עורך דין טל, מה אתה מציע?

<אופיר טל: אנחנו מבקשים לשמור את זה שרשות השידור תוכל להמשיך לשדר אצלה את היצירה לעולם.

<קריאה: זה מה שאמרנו גם, לא אמרנו שלא.

<אופיר טל: לא אמרתי שאני סותר אתכם בהכרח.

<אביגדור דנן: ברשות

<אביגדור דנן: כם אני אעיר רק איזה הערה שאולי תשפוך כאן אור בניסיון הרב שיש לטלוויזיה החינוכית בהפקות, ברכש תכניות ובהסדרת נושא זכויות היוצרים.

<אביגדור דנן: אני מסכים עם השר, אין שום קשר בין חלוקת תמלוגים ליוצרים לבין בעלות בהפקה, בוא נקרא לזה בקלטת, היום זה בהארד דיסקים.

<אביגדור דנן: אין קשר.

<אביגדור דנן: התמלוגים שמקבלים היוצרים, הם מקבלים עבור שידורים חוזרים ביצירה ואנחנו משדרים שידורים, או בפלטפורמות אחרות, כמובן היוצרים מקבלים, מי שיש לו זכות לקבל תמלוגים מקבל.

<יוריק בן דוד: אבל הם לא יקבלו עכשיו.

<אביגדור דנן: הם כן יקבלו.

<אביגדור דנן: אני מסכים, גם בנוסח הזה לא נעשה פיצול, אף אחד לא בא לפגוע ביוצרים, היוצרים כן יקבלו תמלוגים על שידורים חוזרים.

<קריאה: ממי?

<אביגדור דנן: מאותם גופים.

<אביגדור דנן: הסעיף הזה בא לפתור באמת את הבעיה של שימושים.

<אביגדור דנן: כשתאגיד השידור הציבורי יפיק בכספי ציבור תכנית, הוא צריך שיהיה לו את חופש הפעולה לבצע כמה שיותר שימושים בכל מיני פלטפורמות שהיום הולכות ונהיות מגוונות ומשתנות.

<אביגדור דנן: הוא לא יכול לנהל משא ומתן על כל דבר כזה.

<אביגדור דנן: הסעיף הזה לדעתי ראוי ותומך מאוד במה שקורה בעולם הטלוויזיה.

<יוריק בן דוד: אתם עושים פה מהפכה, תדעו לכם, אתם לא קלטתם את גודל המהלך שאתם עושים.

<יוריק בן דוד: אני מתנצל על ההתפרצות.

<אופיר טל: זה לא פוגע בשום דבר.

<יוריק בן דוד: אבל יש פה מהפכה - - -

עיסאווי פריג': במה זה מתבטא?

<יוריק בן דוד: אני אגיד בפשטות.

<אופיר טל: לא, אין מהפכה נגדם, זה לא פוגע באקו"ם ובתל"י, אין מהפכה כזאת.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: בטח שכן.

<אופיר טל: לא פוגע בכלל, כלום.

<אופיר טל: אין שום - - -

<יוריק בן דוד: אמר לך משרד המשפטים מילים ברורות.

עיסאווי פריג': מה המהפכה?

עיסאווי פריג': למה הוא התכוון?

קארין אלהרר: הא טוען שזה פוגע.

<יוריק בן דוד: נכון להיום אנחנו מדברים על אחוז משמעותי מהפקות שתצאנה החוצה.

<יוריק בן דוד: כל ההפקות האלה, בגינן יצטרכו האמנים לשאת ולתת מול כל מפיק.

<יוריק בן דוד: מה שהיום קורה עם גוף אחד, יש גוף גדול של אמנים וגוף גדול שמשדר, ביניהם יש משא ומתן ויש הסכם.

<יוריק בן דוד: מה שאתם עושים עכשיו, אתם מפרקים את ההסכם הזה ואומרים לא, כל האמנים, השחקנים, הזמרים, כל זמר, שחקן ומלחין, יצטרך לשאת ולתת עם המפיק שקיבל את ההפקה מגוף השידור.

<יוריק בן דוד: זה מה שקורה כאן.

<רותם אברוצקי: קודם כל אנחנו תומכים בדברי השר.

<רותם אברוצקי: זה דבר ראשון.

גלעד ארדן: העורך דין שלו אמר את זה לפני שנייה.

<אופיר טל: לא עורך דין שלו.

<רותם אברוצקי: אני רוצה לחדד את הדברים גם לעניין הזה של הפיקוח, כי נאמרו פה כל מיני דברים והם גם קצת חרגו מהסעיף.

<רותם אברוצקי: יש כל מיני סוגים של הפקות ויש דברים שקשה מאוד וכדאי לא להגדיר אותם בחוק.

<רותם אברוצקי: יש הפקה שהיא סגורה לחלוטין, זו הצעה של המפיק, הרשות קיבלה אותה, שם היא פחות יכולה להתערב, אבל כאשר הרשות מזמינה נושא, ראוי שהיא תוכל להתערב גם בתוך שורת מבצעי התפקידים בתוך ההפקה הזאת.

<רותם אברוצקי: צריך להשאיר חופש, מרחב פעולה, ולא לקשור לחלוטין את הידיים.

<רותם אברוצקי: זה מה שאני אומר.

<רותם אברוצקי: דבר שני, שידורים באינטרנט.

<רותם אברוצקי: שיהיה ברור, חלק מהרעיון שלנו זה הנגשה לציבור, היצירות שהרשות הזמינה לעולם תהיינה באינטרנט, שאי אפשר יהיה לחסום את זה ושאפשר יהיה להשתמש ביצירה או בחלק ממנה, למשל בשידורים של תכנית התחקיר או בחדשות.

<רותם אברוצקי: תודה רבה.

<אופיר טל: רשות השידור לא תוכל לשדר את עמוד האש, זאת המשמעות.

<אופיר טל: אם לא נשמרת הזכות שלה להמשיך לשדר את זה לעד, זה אומר שסדרה כמו עמוד האש אולי לא תישאר ברשות השידור.

<אופיר טל: זאת המשמעות.

<בילי סגל: גם אני תומכת בשר ובחבריי כאן.

גלעד ארדן: לא, אל תגידי את זה - - - כדי להרגיע את יוריק אני יכול לומר שבמסגרת התקנות - - - אני רוצה שתשמעו אותי, משרד המשפטים, אני רוצה לוודא שבתקנות שייקבעו אחר כך יהיה ברור ומעוגן שמה שהם חוששים לא יקרה.

גלעד ארדן: זאת אומרת שכן ניתן יהיה לנהל משא ומתן ולקבוע מול הגוף המשדר את - - - נכון?

גלעד ארדן: זה מה שהתכוונתם?

<קריאה: כן.

גלעד ארדן: הבנתם מה אני מתכוון?

<קריאה: כן, זה כתוב בתקנות.

<בילי סגל: אני רק רציתי לומר האם - - -

גלעד ארדן: והכול מוחרג מהארכיון.

גלעד ארדן: הארכיון, כמו שרותם אמר, כלום לא חל.

גלעד ארדן: הכול שלנו לתמיד לעולם.

<בילי סגל: אני מבקשת להכניס סעיף, כפי שהשר אמר, אני לא עורכת דין ואני לא אנסח את זה - - -

עיסאווי פריג': מה תפקידך, בילי?

<בילי סגל: אני מנהלת ארכיון הסרטים של הטלוויזיה.

עיסאווי פריג': הארכיון של רשות השידור?

קארין אלהרר: הארכיון של רשות השידור.

גלעד ארדן: שמע זה לא אצלה?

<בילי סגל: יש גם לרדיו.

גלעד ארדן: יש ארכיון נפרד לרדיו?

איילת שקד: העברתם הכול לדיגיטלי כבר?

<בילי סגל: אני יכולה להשיב על זה.

<בילי סגל: יש לנו סעיף 73 לארכיון.

קארין אלהרר: כן, בילי, בבקשה.

<בילי סגל: לעניין הזה אני הייתי מבקשת להוסיף שעל אף האמור בסעיף הזה, על 50%, שהיוצרים יאפשרו שימוש ארכיוני, משום שאם זה כסף ציבורי ב-100%, לא הפקה שחלק מביאים את הכסף, אז החומר צריך לחזור לציבור וזה באמצעות הנגשה.

<בילי סגל: אנחנו הרי מתכננים אתר אינטרנט של הנגשה.

<בילי סגל: אני בעד היוצרים שימכרו כמובן ואנחנו עובדים איתם, אני מכירה את מרביתם, אבל אני חושבת כאן על הציבור, אנחנו צריכים גם להנגיש ואני צריכה לאפשר גישה של חלקים מהיצירה ליוצרים אחרים.

<בילי סגל: שיהיה אפשר גם ליוצרים אחרים להשתמש בחלקים מהיצירה.

<בילי סגל: לפיכך צריך לאפשר פה שימוש ארכיוני, חוץ מהשימור.

עיסאווי פריג': מה זה שימוש ארכיוני?

גלעד ארדן: אבל יש סעיף 73.

גלעד ארדן: קראת אותו?

<בילי סגל: כן.

גלעד ארדן: זה לא עונה על מה ששאלת?

<בילי סגל: לא, זה משהו אחר, זה לגבי הזכויות וזה יכול להחריג ולהקשות ולכן אני רוצה - - -

<דנה נויפלד: אבל הסעיף של הארכיון מתייחס ל - - -

<קריאה: 73 לא נותן פתרון לזה.

<בילי סגל: 73 לא מתנגש עם זה, זה משהו אחר.

<בילי סגל: כאן רציתי לוודא - - -

<חנה מצקביץ: הבעלות מתנגשת עם זה.

<חנה מצקביץ: אחרי הבעלות היה צריך להיות - - -

<בילי סגל: אבל הבעיה היא - - -

עיסאווי פריג': שתסביר יותר.

קארין אלהרר: רגע, סליחה, אתם באמת חושבים ששומעים את זה בפרוטוקול?

גלעד ארדן: טוב, הבנתי, נוסיף על אף האמור בסעיף - - - בסדר, קיבלנו.

<דנה נויפלד: בתוך הסעיף של הארכיון שלא הוקרא עדיין יש כבר התייחסות להערה של בילי ואנחנו ניתן לזה מענה בנוסח.

<בילי סגל: אני רק רוצה להגיד עוד דבר, באישור היוצרים.

<בילי סגל: אי אפשר לקחת יצירה של מישהו ככה.

<חנה מצקביץ: כל רגע אנחנו נרוץ ליוצרים לבקש רשות?

<חנה מצקביץ: רשות השידור לא תוכל לעבוד.

קארין אלהרר: בבקשה, אמיר.

<אמיר גילת: אני אעשה את זה קצר כי רוב הדברים כבר נאמרו.

קארין אלהרר: כשאומרים לי 'אני אעשה את זה קצר' אני חוששת.

<אמיר גילת: קודם כל העיקרון צריך להיות win-win.

<אמיר גילת: כששני הצדדים נהנים אז אין שום בעיה, אם זה על הפצה בחו"ל, אם זה על זכויות מסחור וכו' וכו'.

<אמיר גילת: מתי מתחילה הבעיה?

<אמיר גילת: ובדיוק נגענו בעניין הזה.

<אמיר גילת: אם אנחנו עכשיו נהיה תלויים ביוצרים לעולמי עד כדי להנגיש את החומר לארכיון, כדי לעשות בו שימוש באינטרנט, כדי לעשות בו שימוש ביצירות ובתכניות אחרות ולרוץ כל פעם ליוצרים, אין פה חדש, מכיוון שהרשות תהיה כבולה וצריך לשנות את זה.

<אמיר גילת: גם בעניין הזה אני חושב שההצעה של משרד המשפטים נותנת פתרון.

<אמיר גילת: זאת אומרת זה צריך להיות בתקנות ואני כמו מנטרה אגיד את זה גם בהקשר של הנושא שלי, שתשאירו את זה לתקנות ולא הכול צריך להיכנס בחקיקה.

<אסנת טרבלסי: אני רק רוצה להזכיר שהרבה פעמים יש יצירות שהן היסטוריות או יש יצירות שהן זה, אבל יש יצירות שהן אישיות ומאחורי הדברים האלה עומדים יוצרים, אז אם רוצים להשתמש ביצירה שלהם צריך את אישורם.

<אסנת טרבלסי: אני חושבת שבעניין הזה גם במדינות אחרות יש טלוויזיות ציבוריות שמשקיעות כסף ולא יעלה על הדעת שישתמשו ביצירה של יוצר כחומר ארכיוני לכל דבר ועניין.

גלעד ארדן: אני יכול להסביר משהו?

<אסנת טרבלסי: כן.

גלעד ארדן: התעריפים של השימוש בחומר הארכיוני הם שונים.

גלעד ארדן: יש שימוש בחומר הארכיוני לצרכים פרטיים, אדם בבית שלו בא לו לראות עכשיו את סל הניצחון של מכבי תל אביב, לא יודע, זה אמור להיות במחירים מאוד סמליים שהם מבוססים על העלות התפעולית של הארכיון, בתקווה שבגוף החדש יידעו כמה עולה לתפעל את הארכיון.

גלעד ארדן: גוף מסחרי שרוצה לקנות משם קטע, התעריף, בשונה מהיום, חייב להיות במחירי שוק.

גלעד ארדן: ברגע שגוף מסחרי קונה את זה במחירי שוק חצי מהכסף הולך לגברתי, ליצירה האישית שלה.

<אסנת טרבלסי: אדוני, אני לא מדברת על כסף, תאר לך שלמשל מישהו עושה סרט בעד דיכוי נשים ורוצה להשתמש בקטע של סרט שלי, שאני מדברת בעד שוויון נשים.

<אסנת טרבלסי: אני לא ארצה אולי שהקטע הזה יהיה - - -

גלעד ארדן: לא הבנתי, אם מישהו עשה סרט אז זה לא שלך.

<אסנת טרבלסי: לא, אם אני עושה סרט והסרט שלי הופך להיות רכוש של הארכיון, האם זה אומר שמחר כל אחד יכול להשתמש?

גלעד ארדן: גברתי מציעה, תאגיד השידור הציבורי יפגע בזכות הציבור לדעת ולביטוי ויעדיף את זכותך להחליט על מי יכול להשתמש ביצירה ולאיזה צרכים.

גלעד ארדן: זאת אומרת אנחנו כבר מגיעים לספציפיקציה שמטרת המסחור צריכה לקבל את הסכמתכם.

גלעד ארדן: אז למה רק בארכיון?

גלעד ארדן: בכל מקום.

גלעד ארדן: אולי המדינה תרצה למכור את זה לעיריית תל אביב, אתם תגידו 'לא, עיריית תל אביב בסכסוך איתנו, מקפחת אותנו בהופעות ביום העצמאות, אתם לא תמכרו להם'.

<אסנת טרבלסי: תראה, אל"ף, אפשר לראות מה קורה במקומות אחרים בעולם עם השידור הציבורי ועם זה, אבל גם מדובר ביצירה פרטית שיש עליה לאנשים גם זכות ואי אפשר - - - זה לא חומר שצולם כמו נשיונל ג'יאוגרפיק או חומר אחר.

גלעד ארדן: ההתנגדות שלי היא נחרצת בעניין.

גלעד ארדן: אי אפשר יהיה לעבוד ככה.

גלעד ארדן: הארכיון הזה שייך לציבור וכל ההפקה עצמה מומנה בכספו של הציבור.

גלעד ארדן: אז לא הגיוני שאני אתנה - - - לדעתי זאת החובה, בין הגבוהות ביותר בחוק הזה, להנגיש את החומרים האלה לשימושו ולהנאתו של הציבור.

<בילי סגל: אם יורשה לי רק הערה להרגיע, להוריד את הלהבות.

גלעד ארדן: אין להבות.

<בילי סגל: אנחנו מאוד מקפידים על אתיקה של שימוש, אנחנו מקפידים שתמיד בציטוט ארכיוני תהיה מובאה מאיזה סרט זה, וכשזה מאוד אישי ורגיש - - -

גלעד ארדן: זה לא החשש שהיא הביעה, בילי, ממש לא.

<בילי סגל: נכון, אז אנחנו מבקשים גם מיוצר שהשתמש במשהו מאוד רגיש מיצירה של מישהו אחר ליידע.

<בילי סגל: אנחנו שומרים על אתיקה, אבל באופן עקרוני זו בעיה, אי אפשר ל - - -

גלעד ארדן: זה לא קשור לאתיקה, מה שהיא הציגה.

<בילי סגל: לא, על השימוש.

<אמיר רוזנברג: רק מילה ובקשה אחת יש לי.

<אמיר רוזנברג: יש לי בקשה מהשר.

גלעד ארדן: היא אישרה לך לשאול?

גלעד ארדן: אני לא יודע.

<אמיר רוזנברג: קודם היא אישרה לי.

<אמיר רוזנברג: אדוני, אני מבקש אם אפשר, כי אדוני יקדיש לנו פגישה בעוד מספר ימים ואנחנו שמענו עכשיו את ההצעה של משרד המשפטים, במילה אחת, קודם כל זה נשמע בכיוון אבל לא הבנתי את זה לעומק.

גלעד ארדן: זה לא נשמע בכיוון כי זה לא נותן לך כלום עוד בשאלות שמעסיקות אותך, זה דוחה את זה הלאה לתקנות.

<אמיר רוזנברג: לא, אין בעיה, גם אם זה דוחה לתקנות זה בסדר מבחינתנו, הייתה אי הבנה.

<אמיר רוזנברג: אבל מה שאנחנו מבקשים זה, אם אפשר על הסעיף הזה היום, על הסעיף הזה שאתה נפגש איתנו - - -

גלעד ארדן: הבנתי.

גלעד ארדן: אני מתנגד.

גלעד ארדן: אני מבקש להצביע.

גלעד ארדן: ככל שתשכנעו אותי לשנות משהו ולהכניס כבר עכשיו אנחנו נגיש בקשה ליושבת ראש לפתוח את הסעיף.

קארין אלהרר: אני רוצה להתקדם.

קארין אלהרר: סעיף 69(א) נשאר כשהיה.

עיסאווי פריג': את ההסתייגות שהגשתי, לא קיבלתי תשובה, אז תשאירו אותה הסתייגויות, קנויות או עצמאיות.

עיסאווי פריג': אני לא קיבלתי תשובה, לא השתכנעתי מהתשובה.

קארין אלהרר: זה לא הסתייגות כי אנחנו עוד לא דיברנו על ההגדרה של זה.

קארין אלהרר: זה בהגדרות.

גלעד ארדן: אני רוצה לענות לחבר הכנסת פריג' כי מעבר לזה לא תהיה עוד תשובה טובה יותר.

גלעד ארדן: ההגדרה שנכתבה כאן לקוחה ממה שכתוב בחוק הרשות השנייה.

גלעד ארדן: לגבי הפרשנות של זה בחוק הרשות השנייה יש טענות למפיקים.

גלעד ארדן: כדי לבדוק את הטענות האלו הקמתי ועדה ואמרתי ככל שאנחנו נקבל שם את הטענות ונצליח להגדיר אחרת, אז נשקול לשנות גם את ההגדרות כאן.

גלעד ארדן: אבל אני חייב לומר שתנוח דעתך, בשידור הציבורי החשש הזה הוא הרבה יותר נמוך מאשר בשידור המסחרי כי אותה התערבות ותכתיבים שטוענים שבשידור המסחרי עושים, היא נועדה כדי קודם כל לחסוך לעצמם כסף, כי ברגע שהוא מכתיב לך עם מי לעבוד ויש לו שם מחירים, או שזה מישהו שיש לו הסכמים עקיפים איתו, אז נשאר אצלו יותר כסף, אצל המשדר.

גלעד ארדן: פה אין את האינטרס הזה, כי לא יגדילו לו את המשכורת אם הוא יתערב לו ויחסוך כסף בהפקה.

עיסאווי פריג': הוא משכנע, אני שואל למה ועדת אייל לא מספקת אתכם?

<אמיר רוזנברג: כי היא עוסקת בשידור המסחרי ואנחנו פה בשידור הציבורי, אבל אני חושב שיש היגיון לגבי עצם ההגדרה לעשות את זה דרך ועדת אייל כי השר אמר מקודם שאם ועדת אייל, לגבי ההגדרה אני מדבר, תשתכנע שצריך לשנות את זה מקנויות לעצמיות, אז השר ישקול ל - - -

גלעד ארדן: אמרתי, הודעתי לפרוטוקול שכך אנהג.

קארין אלהרר: עכשיו אני מעלה להצבעה.

קארין אלהרר: סעיף 59.

גלעד ארדן: ועכשיו זה אותו שר, זה היתרון בינתיים, השידור המסחרי והציבורי.

<אמיר רוזנברג: בסדר, אמרתי, מה שהגיוני הגיוני, אנחנו לא מתווכחים על השידור המסחרי.

קארין אלהרר: סעיף 69(א), אני מעלה להצבעה.

<יוריק בן דוד: אנחנו יכולים לבקש שתקיימו איתנו עוד איזה פגישות, עם הארגונים, כי כל ארגוני השחקנים, כל ארגוני ה - - -

קארין אלהרר: יוריק, אמר השר, אתם תיפגשו ותדברו, אם תצטרכו יגישו רביזיה, הכול בסדר.

קארין אלהרר: סעיף 69(א), אני מעלה להצבעה.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: בעד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין מתנגדים.

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 69(ב), לפי ההצעה של משרד המשפטים, חלופה (ב).

קארין אלהרר: היא לפניכם.

קארין אלהרר: בסדר?

גלעד ארדן: בסדר גמור.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף (ג).

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: יופי, צלחנו.

קארין אלהרר: עכשיו אנחנו חוזרים לסעיף - - -

גלעד ארדן: מה קרה ל-(ד) ו-(ה)?

קארין אלהרר: אין (ד) ו-(ה).

עיסאווי פריג': קארין, החמצן הפסיק לראש, אני לא יכול לתרום לדיון, אני מאוד מצטער.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: עכשיו תרמת עם הפקות קנויות ומקומיות, הוצאת ממני התחייבות שאני אחיל על זה את מה ש - - -

עיסאווי פריג': אני מחר אמור להיות בבוקר כאן, איך נספיק?

עיסאווי פריג': אני נוסע לכפר קאסם, צריך שעה.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: קח מלון.

גלעד ארדן: ביטלו לכם את המלון?

עיסאווי פריג': אני לא לוקח מלון, אני חוסך לכנסת, אשתי לא מרשה לי.

גלעד ארדן: אלה שתי סיבות נפרדות.

עיסאווי פריג': איילת, סיכמנו?

איילת שקד: אני צריכה לקנות ממתקים ליום הולדת של הבת שלי.

קארין אלהרר: תגידו, אתם אמיתיים?

איילת שקד: די, קארין, אנחנו כבר לא מרוכזים.

קארין אלהרר: אני ממשיכה, אני מודיעה לכם.

עיסאווי פריג': תמשיכי, מה אני אגיד לך?

איילת שקד: תקשיבי, גם ניסן מצביע לבד, אני גם עשיתי את זה.

קארין אלהרר: אני לא רוצה אחרי זה כותרת בעיתון כמו של ניסן.

קארין אלהרר: זה לא בסדר.

איילת שקד: עזבי, תהיי קשוחה.

קארין אלהרר: אני הודעתי מראש - - -

עיסאווי פריג': יש זמן, מחר בבוקר, יום ראשון בבוקר.

קארין אלהרר: לא, סליחה.

גלעד ארדן: אני אף פעם לא העברתי חוק שלא עם עצמי, מה זאת אומרת?

גלעד ארדן: מה זה הדבר הזה?

גלעד ארדן: איך הכנסת הידרדרה ככה?

עיסאווי פריג': אני לא יכול לתרום, אז ל - -

קארין אלהרר: עיסאווי, תקשיב שנייה - - -

איילת שקד: קארין, אני ועיסאווי נתקזז.

עיסאווי פריג': אני באמת רוצה לתרום לדיון, לא יכול.

עיסאווי פריג': הראש כבר - - -

קארין אלהרר: אני רק מודיעה לכם שאני ממשיכה בדיון.

עיסאווי פריג': איך שאת רוצה.

איילת שקד: תעשו מה שאתם רוצים.

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים שיהיה יעיל.

קארין אלהרר: סעיף 70.

עיסאווי פריג': בסדר, חבל.

עיסאווי פריג': אנחנו מחר ב-9 בבוקר.

קארין אלהרר: לא היו הסתייגויות על הסעיפים האלה, עיסאווי.

עיסאווי פריג': בסדר, אין הסתייגויות.

עיסאווי פריג': אנחנו מחר ב-9 בבוקר מתחילים מ-70, ביום ראשון יש לך מפרק, עוד - - -

קארין אלהרר: עיסאווי, תעשה לי טובה.

איילת שקד: עיסאווי, תן לה להמשיך, זה לא הוגן.

איילת שקד: אפשר ללכת?

עיסאווי פריג': עכשיו שינית את דעתך בגלל משמעת קואליציונית?

איילת שקד: לא, אני גם הולכת, אבל זה בסדר, תן לה להמשיך.

איילת שקד: דב כאן.

קארין אלהרר: לא, אני רק מודיעה לכם שלא יהיו הסתייגויות על סעיפים שנקראו.

איילת שקד: כן, את צודקת.

גלעד ארדן: נושא הפירוק הוא לא היום, אני מבין.

קארין אלהרר: הוא לא היום.

קארין אלהרר: הפירוק ביום ראשון.

קארין אלהרר: סעיף 70, עורך דין ברוק.

<חגית ברוק: (מקריאה): "הפקות בעבור משרד החינוך.

<חגית ברוק: 70.

<חגית ברוק: תאגיד השידור הציבורי ירכוש בעבור משרד החינוך תכניות חינוכיות ולימודיות, גם אם לא ישודרו במסגרת שידוריו; התנאים להפקת תכניות אלה, לרבות התמורה בעד הפקתן, ייקבעו בהסכם בין משרד החינוך לבין תאגיד השידור הציבורי; תכניות לפי סעיף זה לא ייחשבו להפקה מקומית קנויה לפי חוק זה".

<דנה נויפלד: הסעיף הזה, התחלנו לדבר עליו בעבר, הוא הסעיף שמאפשר לתאגיד השידור הציבורי לרכוש הפקות עבור משרד החינוך.

<דנה נויפלד: כמו שכבר דיברנו התאגיד הזה ירכוש מומחיות בהוצאת הזמנה ורכישה של הפקות, אז המחשבה הייתה שהוא יוכל לעשות את זה גם עבור משרד החינוך ויהיה הסכם בין משרד החינוך לבין תאגיד השידור הציבורי בדבר ההפקות שאותן משרד החינוך יבקש שתאגיד השידור הציבורי ירכוש עבורו והתכניות האלה לא ייחשבו כהפקה מקומית קנויה, זאת אומרת זה לא יבוא על חשבון אותם כספים, אותם 40 מיליון שקל שנמצאים בתוספת, שתאגיד השידור הציבורי אמור להוציא, זאת אומרת זו הכנסה נוספת על אותם סכומים.

איילת שקד: איך משרד החינוך משדר את זה?

גלעד ארדן: אני מדבר עם השר פירון.

איילת שקד: מה הוא עושה עם ה - - -

גלעד ארדן: אני אסביר.

גלעד ארדן: השר פירון, שוחחתי איתו על זה מספר רב של פעמים.

גלעד ארדן: קודם כל עומד להתווסף פה סעיף של תכנים שימומנו בכספי משרד החינוך, תהיה למשרד החינוך הזכות לדרוש שהם ישובצו גם בלוח השידורים של ערוץ הילדים.

גלעד ארדן: זה יהיה לפי שיקול דעת של מנהל הערוץ מתי במהלך היום, אבל תהיה לו זכות.

גלעד ארדן: מעבר לזה שר החינוך סובר, לדעתי בצדק, כמי שיש לו גם ילדים קטנים, שהחשיבות העיקרית של אותם תכנים היא בשימוש שלהם באינטרנט, ביוטיוב, בהנגשתם, בין אם במהלך שעות הלימודים, או לאחר שעות הלימודים, או המורים מול התלמידים בהקשר הזה יעשו בזה שימוש - - -

איילת שקד: באינטרנט.

גלעד ארדן: בהרבה מאוד אפשרויות.

<אתי בנדלר: הנוסח הזה יתוקן?

<דנה נויפלד: הנוסח יתוקן עכשיו.

<דנה נויפלד: זה מה שרציתי להגיד, אנחנו מציעים לתקן את זה.

גלעד ארדן: יש לך ניסוח מדויק?

גלעד ארדן: אנחנו אומרים מהותית, את העיקרון.

<דנה נויפלד: פה יהיה שיקול דעת.

<דנה נויפלד: יש פה שיקול דעת לפי הסעיף כרגע, זה לא חייב להיות משודר במסגרת הערוץ של הילדים והנוער.

<דנה נויפלד: אנחנו נתקן את הסעיף כך שיחויב השידור בערוץ השידור.

<דנה נויפלד: שוב, זה יהיה בכפוף להחלטה של - - -

<אתי בנדלר: יחויב או לפי דרישת משרד החינוך?

<דנה נויפלד: שיקול הדעת כרגע הוא פתוח.

<דנה נויפלד: אנחנו נעביר את שיקול הדעת למשרד החינוך.

<דנה נויפלד: אם משרד החינוך ירצה ל - - -

גלעד ארדן: שיקול דעת לא פתוח, הוא לא קיים כרגע.

<קריאה: יש איזה שהיא הגבלה, או מתוכננת?

קארין אלהרר: שנייה, היא רוצה לתת נוסח.

קארין אלהרר: תרגיעו רגע.

<דנה נויפלד: כתוב כרגע 'גם אם לא ישודרו במסגרת שידוריו'.

<דנה נויפלד: אנחנו נוריד את האפשרות הזאת, נשנה את זה כך ששיקול הדעת יהיה בהתאם להסכמות בין השרים, שיקול הדעת יהיה לשר החינוך, זאת אומרת הגורם המזמין.

<דנה נויפלד: יכול להיות שמשרד החינוך יחליט שהוא לא רוצה שזה יהיה, הוא הגורם המממן ולכן הוא יכול להחליט אם זה ישודר בערוץ הזה, של תאגיד השידור הציבורי, אם לאו.

גלעד ארדן: לא 'הזה', ערוץ הילדים.

<דנה נויפלד: ערוץ הילדים והנוער.

גלעד ארדן: ברור, זה לא בערוץ המרכזי.

<דנה נויפלד: לא, ערוץ הילדים והנוער.

<דנה נויפלד: או אם משרד החינוך החליט שהוא לא מעוניין שזה ישודר שם, אז לא.

<אתי בנדלר: בכל מקרה, כשאת מדברת כאן על תכניות חינוכיות ולימודיות, את מדברת על תכניות בפורמט שניתן לשידור.

<אתי בנדלר: לא מדובר על תכניות משחקים לילדים או דברים שבכלל לא קשורים לשידורים.

<דנה נויפלד: לא הייתי חושבת על פרשנות כזאת גם אם היית מעמידה אותי הפוך.

<דנה נויפלד: לא הבנתי איך אפשר - - -

<אתי בנדלר: למה?

<דנה נויפלד: לא הבנתי.

גלעד ארדן: 'תכניות', המשמעות היא תכניות אודיו ויזואליות, חוזי-שמע.

גלעד ארדן: את רוצה לרשום חוזי-שמע?

גלעד ארדן: תכני חוזי שמע חינוכיים ולימודיים.

<אתי בנדלר: לא, תכניות שניתן לשדרן.

<אתי בנדלר: על זה מדובר, נכון?

<אתי בנדלר: כי אין לי הגדרה מה זה תכניות לעניין הזה.

<דנה נויפלד: אבל אני לא רוצה שתהיה הגבלה שלא ניתן יהיה לשים אותן ולשלב אותן גם באתר האינטרנט של - - -

<אתי בנדלר: לא, בסדר, ברור, שניתן לשדרן בטלוויזיה או באינטרנט או באמצעים אחרים שניתן יהיה להעביר תכניות לפי הסעיף שמדבר על - - -

<דנה נויפלד: לשדרן או להעבירן - - -

גלעד ארדן: רק שנייה, אני רוצה לדבר על המהות והניסוח ייעשה על ידי דנה ויוגש לכם.

גלעד ארדן: אנחנו הולכים לעשות כאן איזה שהן התאמות, שאני לא יודע אם כבר הוצגו, לגבי תכנים, להחליף את המילה שידורים, שהיא מאוד מחייבת, למשהו קצת רחב יותר כמו אספקת תכנים.

גלעד ארדן: אספקת תוכן.

גלעד ארדן: אני חושב שפה פחות תצטרך להיות התאמה שבעצם אומרת ש - - - הרי מצד אחד אנחנו פותחים את השידור גם לרדיו וגם לאינטרנט ומעגנים אותו גם לטלוויזיה ומעגנים אותו.

גלעד ארדן: פה בא משרד החינוך ואומר 'אני הולך איתכם עם ההמלצות', הוא לא חייב ללכת איתם, זה גוף שלו, הטלוויזיה החינוכית, הם עובדי מדינה, זה לא גוף סטטוטורי, הוא אומר 'אני מוכן מצד אחד ללכת עם ההמלצות, לסגור את הטלוויזיה החינוכית ובעצם ערוץ הילדים יהווה מבחינתי סוג של', כי זה לא אחד לאחד, 'תחליף לבמה שיש לי היום בטלוויזיה החינוכית לטובת ילדי ישראל בהקשר של תכנים חינוכיים'.

גלעד ארדן: אנחנו עשינו פה שתי התחייבויות למעשה.

גלעד ארדן: התחייבות אחת זה שיהיה ערוץ כזה, שיש לו גם 40 מיליון.

גלעד ארדן: מחויבים להקצות לו מהעוגה הכללית של ה-700 מיליון ומשהו 40 מיליון להפקות חיצוניות, יהיו לו גם עובדים משלו ששכרם והתשומות שלהם לא נכללים ב-40 מיליון הללו, בנוסף, און טופ אוף איט, משרד החינוך ירכוש, והתאגיד יהיה חייב להפיק לו על פי הבקשה שלו, תכנים חינוכיים לימודיים.

גלעד ארדן: אם משרד החינוך יבקש שנפיק את התכנים האלה בתצורת אינטרנט דווקא, אני לא יודע, ככל שיש הבדל - - -

<אתי בנדלר: לא משחקי קופסה, בוא נגיד ככה.

גלעד ארדן: מקובל לקרוא לזה אצלנו תכני חוזי ו/או שמע, אז אני חושב שאנחנו נלך למינוחים הללו.

גלעד ארדן: כיוון שזה מחליף ערוץ טלוויזיה, זה לא מחליף אינטרנט או רדיו, אז הסכמנו לדרישה של משרד החינוך שבקשר לערוץ הילדים בטלוויזיה תהיה מחויבות בחוק שככל שמשרד החינוך ידרוש את זה אנחנו נשלב את התכנים שהוא שילם עליהם בלוח השידורים.

גלעד ארדן: זו המהות.

<אתי בנדלר: בסדר גמור.

<אתי בנדלר: אני רק מפנה את תשומת הלב שניתן יהיה לפרש את ה - - -

גלעד ארדן: מה, לא הסברתי ברור, אביגדור?

<אביגדור דנן: יותר מזה אני לא יכול להגיד כלום.

גלעד ארדן: אבל הצבעת.

<אביגדור דנן: לא, רק לתת דוגמה מתי משרד החינוך רוצה לשדר את התכנית באינטרנט ולא בטלוויזיה.

<דנה נויפלד: לא צריך.

<אביגדור דנן: לא צריך?

גלעד ארדן: באינטרנט זה לא משנה, כי אתם תחליטו, אתם לא יכולים להכריח אותנו על האתר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 70.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: הסעיף עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 1.

קארין אלהרר: עורכת דין ברוק, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "71.

<חגית ברוק: העברת תוכן באמצעים טכנולוגיים נוספים".

<קריאה: 72 החדש.

גלעד ארדן: זה יחזור ל-71 כי ביטלנו את 64.

קארין אלהרר: נכון, אם הייתם נותנים לי להוריד את זה היה בסדר, אבל לא משנה.

גלעד ארדן: הצבענו על ביטול 64?

קארין אלהרר: לא, כי היו פה בהיסטריה, 'לא אמרת מראש'.

קארין אלהרר: בסדר, העברת תוכן באמצעים טכנולוגיים נוספים, סעיף 71.

<חגית ברוק: (מקריאה): "(א) תאגיד השידור הציבורי רשאי להעביר תוכן באמצעים טכנולוגיים אחרים מהאמור בהגדרה "השידורים", ובכלל זה על גבי רשת האינטרנט", יש לנו כאן בקשה לתיקון, להוריד את כל הסיפה, 'ובאמצעות מערכת רדיו טלפון נייד כמשמעותה בחוק התקשורת', עד סוף ההגדרה של חוק התקשורת.

גלעד ארדן: כי לא צריך את זה.

<חגית ברוק: הבנו שבעצם אין משמעות לזה בימינו אנו.

גלעד ארדן: ההיפך, הרשת שעכשיו אנחנו מקימים היא בכלל במהותה רשת אינטרנט, שעליה גם שומעים שיחות.

גלעד ארדן: הדור הרביעי.

<חגית ברוק: בדיוק.

<חגית ברוק: זה משתלב עם רפורמה אחרת של משרד התקשורת.

גלעד ארדן: היום פורסם המכרז.

קארין אלהרר: מברוק.

קארין אלהרר: הוא פה, אבל הוא רב פעלים.

<חגית ברוק: עוד משהו באותו סעיף, במקום 'רשאי להעביר' וזה בעקבות הערות שנשמעו פה בדיונים הראשונים לגבי החשיבות של השידורים באינטרנט 'יעביר'.

איתן כבל: חייב.

<חגית ברוק: כן, חייב להעביר.

<חגית ברוק: אז אני ממשיכה בהקראה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "על תוכן המועבר לפי סעיף קטן זה יחולו ההוראות לפי חוק זה החלות על שידורים, בשינויים המחויבים, למעט הוראות סעיף 68.

<חגית ברוק: "(ב) תאגיד השידור הציבורי רשאי לשלב באתר האינטרנט שלו הודעות פרסומת, למעט תשדירי פרסומת, ובלבד שהן יופרדו מהתוכן המועבר על ידו באתר, בהתאם לכללים שתקבע המועצה; בסעיף קטן זה "הודעות פרסומת" – כפי שתקבע המועצה בכללים כאמור.

<חגית ברוק: "(ג) אין בהוראות סעיף קטן (ב) כדי למנוע מתאגיד השידור הציבורי את האפשרות להעביר תוכן כאמור בסעיף קטן (א) הכולל תשדירי פרסומת, במקביל לשידור ראשוני ברדיו לפי הוראות סעיף 57".

קארין אלהרר: בהמשך לדיונים קודמים באשר לפרסומות אני מבקשת להוריד את סעיף קטן (ב).

קארין אלהרר: פרסומות גם לא באינטרנט.

<אמיר גילת: זה אחד ממקורות ההכנסה המתוכננים.

גלעד ארדן: מי אמר?

<אמיר גילת: בלניקוב.

גלעד ארדן: קודם כל קשה לו להשתחרר מזה שהוא היה ראש אגף תקציבים, זה נכון, אבל יושבת ראש הוועדה וגם אני, יש לנו הסתכלות גם על האספקט הציבורי.

<קריאה: אני אמרתי שאני בכלל נגד פרסומות.

גלעד ארדן: לא, אני לא נגד ויש מצב קיים.

גלעד ארדן: אני מזכיר שבתחשיב של הסכום הכולל לקחנו בחשבון רק את המצב היום.

גלעד ארדן: כלומר התבססנו על ה-80 וה-20, על ה-100 מיליון, שאם לא נצליח שכל דקה שם בעתיד תהיה שווה יותר אז אני נכשלתי.

איתן כבל: כל עוד הדיון לא התקיים, חוזרים בפעם המי יודע, על החלוקה המחודשת של פרסומות ודברים כאלה, אתה לא יכול לשנות את התמהיל עכשיו ככה לגבי פרסומות.

גלעד ארדן: איתן, אני יודע שנעשית עכשיו עבודה מול אגף התקציבים, מפורטת יותר, ועופר, אם ירצה, יפרט, אם לא, זה אולי לא נוגע דווקא להיום, אבל אני חושב שכשאנחנו נביא לכאן את הסכומים הסופיים אז ככל שניתן - - - בוא, הרי פרסומות זה לא ערך, זה כורח, זה באסה, כן?

גלעד ארדן: אני מזמין כל אחד עכשיו להיכנס לאתר של ה-BBC ולראות מה זה תענוג של אתר שאתה לא רואה בו פרסומות.

גלעד ארדן: אז ככל שניתן לאפשר את זה ולא להשתמש בפרסומות עדיף לוותר על הפרסומות.

קארין אלהרר: גם בואו נזכור, זה שידור ציבורי, כן?

<אמיר גילת: זה מתייחס גם לחסויות?

קארין אלהרר: כן, מתייחס לכול.

קארין אלהרר: נקי מתכנים - - -

גלעד ארדן: מה יהיה?

גלעד ארדן: הסטריפ הזה הוא בחסות דלתא מגבונים?

גלעד ארדן: מה?

גלעד ארדן: איזה חסות תרשום?

<אמיר גילת: לא, הלוואי גם ברדיו.

<אמיר גילת: עוד פעם, אני בכלל נגד פרסום בשידור הציבורי, אבל מאחר שזה קורה, כמו שאמרת, ואני רק רוצה - - -

גלעד ארדן: בהקשר הזה בזכות האוצר זה לא יהיה כורח.

<אמיר גילת: רק לוודא שהתכנית העסקית של השידור הציבורי החדש לא נפגעת כתוצאה מהורדת הסעיף.

גלעד ארדן: היא לא.

קארין אלהרר: אנחנו נדאג שזה לא יקרה.

<אתי בנדלר: יש לי שאלה.

<אתי בנדלר: 'על תוכן המועבר לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות לפי חוק החלות על השידורים בשינויים המחויבים, למעט סעיף 68'.

<אתי בנדלר: להזכירכם, סעיף 68, שעדיין לא הוצבע עליו, הוא הסעיף שעניינו בהפקה ורכישה של תכניות שקובע גם את המכסות ואת התמהיל.

<אתי בנדלר: זה ברור לי למה מבקשים שזה לא יחול, אבל בסעיף 68 - - -

גלעד ארדן: מה זה 68?

<אתי בנדלר: ההוראות בקשר להפקות קנויות.

גלעד ארדן: שעל מה הוא לא יחול?

<אתי בנדלר: כל סעיף 68, ממעטים אותו, הוא לא יחול לעניין השידורים באינטרנט.

<אתי בנדלר: אני שואלת שאלה כזאת, אני מבינה שלא רוצים לקבוע שום חובה להפקות קנויות לגבי שידורים באינטרנט, אבל במידה שבכל זאת תקנו הפקות חיצוניות, מדוע שהוראות סעיפים (ב) עד (ד) לפחות לסעיף 68 לא יחולו?

<אתי בנדלר: אם כבר קונים, אז קודם כל הגבלת רכישה מגורם אחד וכך הלאה.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

<דנה נויפלד: יש פה שתי שאלות שונות.

<דנה נויפלד: סעיף 68 - - -

גלעד ארדן: מה, שמזמינים ממישהו רק בשביל האינטרנט ולא בשביל לשדר את זה ב - - -

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: הכסף אמור לבוא לביטוי על המסך.

<אתי בנדלר: בסדר, זה סעיף 68(א).

קארין אלהרר: רגע, אני לא מבינה.

גלעד ארדן: אומרת אתי למה לא להחיל על הרכש הזה את ההגבלות של האיקס אחוזים והלקטורים?

<אתי בנדלר: כן, בדיוק ככה.

<דנה נויפלד: אם יהיה כסף שיוצע, כי הכסף שדובר בסעיף 68 - - -

גלעד ארדן: לשידורים רק על אינטרנט.

<דנה נויפלד: נכון, און טופ על זה - - -

גלעד ארדן: לא און טופ.

<דנה נויפלד: און טופ, כי 68 קובע את הסף המינימלי.

גלעד ארדן: נכון, את צודקת.

<אתי בנדלר: אני צודקת?

<אתי בנדלר: תודה.

גלעד ארדן: לא, את לא צודקת.

<אתי בנדלר: אז אני רוצה להבין.

<אתי בנדלר: אם אני לא צודקת אני רוצה להבין למה.

גלעד ארדן: כי כרגע, יכול להיות שבעתיד זה ישתנה, זו בדיוק הבעיה שאני מנסה להסביר ויש עליה את ועדת שכטר, אנחנו באיזה שהיא תקופת ביניים, עדיין הרגלי הצפייה העיקריים של רוב הציבור הם במסך הטלוויזיה, בפינת המשפחה, בסלון, במטבח.

<אתי בנדלר: מדורת השבט.

גלעד ארדן: כן, אבל יש תזוזה לכיוון צפייה במסכים וזה יילך ויתגבר בגלל הדור הרביעי, בגלל סיבים אופטיים וגם בגלל הדור הצעיר, שהרגלי הצפייה שלו הם שונים.

גלעד ארדן: כרגע החוק עדיין מתייחס למיינסטרים, הוא אומר שהכסף הגדול מאוד שלך יוצא על הפקות טלוויזיוניות ולכן לגביהם אנחנו קובעים כללים, לקטורים, שלוש שנים ללקטורים, 15% שאנחנו נוריד אפילו לאזור ה-10% איפשהו וכן הלאה.

גלעד ארדן: ככל שבסוף יישאר גם כסף ויעשו הפקות, כי הלוח בטלוויזיה מלא הפקות מופלאות, ישראליות, נשאר להם כסף לעשות, למלא עוד תכנים רק לאינטרנט, אין היום צורך לכבול את ידינו כי זה לא יהיה בסכומים האלה, זה לא יהיה בסדרי הגודל, ככל שנראה את זה מתפתח ייתכן שנצטרך לשקול חקיקה עתידית בעניין הזה.

<אתי בנדלר: לא, השאלה היא אם מכל הכסף שיושקע להפקות לצרכי שידורים בטלוויזיה או בסלולר, או אם יהיו אמצעים טכנולוגיים אחרים, אתה תרשה להם להשקיע אצל מפיק חיצוני אחד למשל?

<אתי בנדלר: כי זה סעיף קטן (ב) של סעיף 68.

<אתי בנדלר: סעיף 68 אומר שאתה לא יכול להשקיע מסך כל הכספים שלך יותר מ-15% אצל גורם אחד.

<אתי בנדלר: לכן אתה מאפשר להם את כל ההפקות.

גלעד ארדן: אבל אם מה שנשאר זה 2 מיליון שקל?

<אתי בנדלר: אז תכתוב שמעל לסכום מסוים יחולו ההוראות האלה.

<אתי בנדלר: אבל לחלוטין לפטור את זה?

גלעד ארדן: בסדר.

גלעד ארדן: מעל כמה?

<אתי בנדלר: תחשוב אתה איזה סכום סביר לעניין הזה.

<אתי בנדלר: אני לא רוצה להכתיב לכם בעניין הזה, אבל אני חושבת שלהשאיר את זה פרוץ לגמרי זה לא נכון.

<אתי בנדלר: יכול להיות שככל שיהיו להם יותר הכנסות יותר ויותר כספים יושקעו ביצירת תכנים, כפי שאתם קוראים לזה, לסלולר ולאינטרנט.

גלעד ארדן: מדברים בעיקר בהפקות חיצוניות.

<אתי בנדלר: בוודאי, אני מדברת רק על הפקות חיצוניות.

גלעד ארדן: אז בוא נלך על, אני יודע, בין 30 ל-50 מיליון, נשים שם איזה שהוא רף שמעליו אם סך ההוצאה הוא כזה צריך לעשות - - -

<אתי בנדלר: ואם 30 מיליון, אתה מסכים שכל ה-30 מיליון יהיו אצל מפיק אחד?

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: לא, אנחנו לא רוצים.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, זה נראה לי לפחות - - -

גלעד ארדן: אם זה 3 מיליון אני כן - - -

<אתי בנדלר: לפחות תסמיך את המועצה, אני לא יודעת, מי שיקבע הוראות לעניין - - -

<דנה נויפלד: שהמועצה תקבע כללים לעניין הזה.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אנחנו חשבנו על 8%.

<אופירה לובניצקי-ספוז'ניק: אתם מדברים על - - -

<דנה נויפלד: לא, את מדברת על משהו אחר.

<דנה נויפלד: את מדברת על הכמות של ההגבלה והיא מדברת על - - -

קארין אלהרר: אמיר, בבקשה.

<אמיר גילת: אני חושב שאנחנו צריכים לקחת בחשבון שב-2014 אנחנו לא צריכים לדבר במושגים של טלוויזיה ורדיו - - -

גלעד ארדן: אבל אנחנו תיכף הולכים לשנות את זה.

<אמיר גילת: אני יודע, אני שמח על השינויים וגם על השינוי שגוף השידור הציבורי החדש חייב יהיה להעביר באינטרנט, אבל בנושא של התכנים, לא לכבול את הידיים של התאגיד החדש בזה שהוא יהיה מחויב לשדר רק בטלוויזיה.

<אמיר גילת: אין, היום זה לא - - -

גלעד ארדן: מה זה קשור למה שאתי העלתה?

<אתי בנדלר: זה לא הוצע, זה לא קשור.

<אמיר גילת: אני יודע, את מדברת על החלוקה, בסדר, אבל שאותם כללים של הטלוויזיה יחולו על האינטרנט.

<אתי בנדלר: בהפקות חיצוניות הסכומים ש - - -

<אמיר גילת: בהפקות חיצוניות, ברור.

<אתי בנדלר: אני לא מדברת על תכנים שמועברים במקביל או שמועברים גם בטלוויזיה וגם באינטרנט.

<אתי בנדלר: לגבי מה שמשודר בטלוויזיה יש את הכללים שלו, אני מדברת על - - -

<אמיר גילת: כן, אני אומר שלא צריך את ההפרדה בכלל.

<אמיר גילת: אני מבין מה שאת אומרת, לא צריך את ההפרדה בכלל.

<אמיר גילת: דנה, לפני תיקון 27 גם היו לנו דיונים נוקבים ואני חושב שהיום המצב הוא שיש תאגידי שידור, זה כבר לא שיש תאגידי שידור שעובדים גם במדיה הדיגיטלית, היום התאגיד צריך לעבוד בדיגיטלי ולצדו גם באפיקים נוספים כמו טלוויזיה ורדיו.

איתן כבל: היום לא צריכה להיות הבחנה בכלל.

גלעד ארדן: זה לא נכון.

<אמיר גילת: נכון, לא צריך לעשות הבחנה.

<אמיר גילת: עוד שנתיים, עם הדור הרביעי וזה לא יהיה לך טלוויזיה.

<אמיר גילת: אם אתה רואה פה, זה טלוויזיה או זה סלולר?

גלעד ארדן: בשביל זה יש היום את ועדת שכטר, שבעוד ארבעה חודשים תגיש לי את המסקנות שלה ואני כבר אומר לך בוודאות שהן לא יהיו סופיות והן גם לא להרבה שנים, כי אף אחד בעולם לא יודע לצפות מה המהירות - - - כמו שאף אחד לא ידע מה יהיה אחוז החדירה של סמרטפונים וכמו עוד הרבה דברים אנחנו לא יודעים עדיין להעריך את זה.

גלעד ארדן: החוק כרגע מתייחס למצב שאנחנו מעריכים שיהיה תקף בשנים הקרובות ואני מקבל את מה שאומרת היועצת המשפטית ולכן בשלב זה אם רוצים להכניס משהו אפשר כבר להכניס, למשל, דרך אגב כל מספר פוגע, גברתי, אני חושב שככל שהגוף הזה יוציא הפקות חיצוניות שמיועדות אך ורק לשידור על גבי רשת האינטרנט בסכום של למעלה מ-20 מיליון שקלים בשנה, המועצה תידרש לקבוע כללים לגבי - - -

<דנה נויפלד: אופן חלוקת - - - שיעור ההוצאה המרבי - - -

גלעד ארדן: כן, הגבלת שיעור ההוצאה המרבי שיוכל מפיק, אבל כאילו באדפטציה ל-(ב), (ג), (ד).

גלעד ארדן: מי זה הגוף הבוחר, מי הגוף המייעץ - - -

<אתי בנדלר: בעצם בכל אחד מהנושאים שמופיעים ב-(ב), (ג) ו-(ד).

גלעד ארדן: כן, בנושאים שמופיעים ב-69 (ב) עד (ד).

גלעד ארדן: נכון.

<דנה נויפלד: אם אפשר לנצל רגע את ההזדמנות, עד שאתי כותבת - - -

גלעד ארדן: את (ה) אני מבקש להוריד.

<אתי בנדלר: כן, אמרתי (ב) עד (ד).

גלעד ארדן: את לא ראית מה זה (ה), אחרת היית מזדעקת.

<אתי בנדלר: לא, זה כי התוספת לא רלוונטית לעניין הזה.

גלעד ארדן: לא, אני הולך לבקש למחוק את הסעיף הזה.

<אתי בנדלר: מה אתה אומר?

<אתי בנדלר: אדוני רוצה להיות בטוח במאה אחוז שחס וחלילה לא יהיה בשום נושא פיקוח פרלמנטרי.

גלעד ארדן: לא, בנושא הזה אני מתחייב שאני אצליח לשכנע אותך, שגם את תתמכי במחיקה הזו.

<אתי בנדלר: זה הסעיף האחרון שנשאר עם פיקוח פרלמנטרי.

גלעד ארדן: לא, זה לא פיקוח, ההיפך, זה סעיף הישראבלוף שגברתי מכירה ממחזור ומעוד הרבה חובות שגופים מחפשים סעיפי מילוט מחובותיהם באמצעות הליכי פטור.

גלעד ארדן: סעיף (ה) בעצם אומר שהמועצה, הדירקטוריון, על אף כל מה שהסברנו, שה-180 מיליון או ה-200 מיליון זה מיסודות החוק ועל זה מדיחים מנכ"ל ועל זה מפזרים מועצה, פתאום יש פה סעיף שאומר שהדירקטוריון, אם לא בא לו להוציא 200 והוא מצליח לשכנע את ועדת הכלכלה, אז הוא יכול להוריד.

<אתי בנדלר: לא, אז אתה כבר שכנעת אותי בדבר אחד, שאת הסכום הזה אסור לאפשר לשנות, רק להגדיל.

גלעד ארדן: אוה, אין בעיה, באישור ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: אז נשנה את זה שהכיוון, אני שיניתי את זה במחזור, רק כלפי מעלה.

גלעד ארדן: רוצה המועצה להגדיל את אחוז המחזור או את אחוז ההפרשות הישראליות - - -

<אתי בנדלר: בסדר, אבל זה לא רק הסכום, מדובר גם על הז'אנרים, להזכירך, בתוספת.

גלעד ארדן: זה עוד יותר חמור, שזה לא צריך להיות פה.

<דנה נויפלד: אני רוצה להגיד משפט אחד, בשביל שלא נצטרך עוד פעם.

<דנה נויפלד: הוועדה, אני חושבת, יכולה להצביע על הסעיף הזה, אם את רוצה.

<דנה נויפלד: אנחנו כן נרצה למקם אותו קצת אחרת.

<דנה נויפלד: נוכח ההערות שנשמעו כאן בוועדה, כולל מה שאמר השר, וגם על ידי חבר הכנסת איתן כבל ורבים אחרים, אנחנו נביא סעיף אחד שמדבר על כל האמצעים, גם הרדיו וגם הטלוויזיה וגם האינטרנט, כדי שזה יוחל במקום אחד ולא יפוזר, שיהיה יותר נוח להבין שהגוף הזה, התאגיד הזה, מעביר תכנים לכל מיני אפיקים, בין ברדיו, בין בטלוויזיה ובין באינטרנט.

גלעד ארדן: מה זה להביא?

גלעד ארדן: למה לא היום?

<דנה נויפלד: כי התבקשנו לא להעלות את זה, אבל זה לא משנה.

<דנה נויפלד: מצביעים, בטח מצביעים, אני רק אומרת שאני מבקשת מהוועדה שאת הניסוח אחר כך אנחנו - - -

גלעד ארדן: אבל לא צריך לבקש את זה, זה עיקרון ברזל תמיד בוועדה.

קארין אלהרר: על העיקרון אנחנו מצביעים.

<ברוך אסקרוב: קצר לגבי באמת 72, הפתיח, בהמשך להערת השר והדינמיות של התחום הזה, אז אחרי המילים 'על גבי רשת האינטרנט', הייתי מציע להוסיף וכל פלטפורמת תקשורת אחרת.

גלעד ארדן: ההצעה שלנו מתייחסת לזה.

<דנה נויפלד: כן, העיקרון הזה מקובל.

<דנה נויפלד: בנוסח שאנחנו נביא, שהוועדה תאשר, אנחנו נגיד ככה, התאגיד יספק תכנים על גבי רשת האינטרנט והוא רשאי לעשות כן באמצעים טכנולוגיים נוספים.

<דנה נויפלד: אנחנו לא מגבילים, אנחנו מחייבים את רשת האינטרנט וכותבים רשאי לאמצעים אחרים.

קארין אלהרר: מצוין.

גלעד ארדן: מדורות, איתותי עשן.

קארין אלהרר: כן, מה שיבוא.

<קריאה: והוא יוכל להביא פרסומות?

<קריאה: למה למנוע ממנו להרוויח, לעשות כסף גם בזה?

<קריאה: כולם עושים את זה הרבה.

גלעד ארדן: מה?

<קריאה: להעביר פרסומות גם באינטרנט.

קארין אלהרר: כי אמרנו שלא.

גלעד ארדן: היושבת ראש מתנגדת.

קארין אלהרר: אני ביקשתי שלא.

קארין אלהרר: נעלה את זה להצבעה, הוועדה תצביע, זו הצעתי.

קארין אלהרר: זו בקשתי, האמת.

קארין אלהרר: אני מבקשת להביא להצבעה את סעיף 71, עם התיקון שהציעה עורכת דין נויפלד ולהוריד את סעיף (ב).

<דנה נויפלד: ואת הפרסומות, ואת הסעיף - - - טוב, (ג), אני לא יודעת מה לעשות - - -

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: ירד סעיף (ב).

גלעד ארדן: בוטלו הפרסומות באינטרנט.

<קריאה: פחות תלונות.

גלעד ארדן: בכלל לא.

גלעד ארדן: אפילו עופר מחייך.

<דנה נויפלד: לא, נציב תלונות מרוצה.

<אתי בנדלר: ואני הכי מרוצה, אם מישהו זוכר את הוויכוחים ברפורמה בסעיף הזה.

<דנה נויפלד: חגית תקריא את הסעיף של השימור והתיעוד, שהוא הסעיף של הארכיון והיא תקריא את זה ואנחנו נסביר ביחד עם התוספת שכבר מתייחסת להערה שבילי טענה, לגבי הנגישות של החומרים בארכיון.

קארין אלהרר: אוקיי, מאה אחוז.

<חגית ברוק: (מקריאה): "72.

<חגית ברוק: שימור ותיעוד.

<חגית ברוק: (א) בלי לגרוע מהוראות חוק הארכיונים, למעט בעניין דרכי העמדת חומר ארכיוני לעיון הקהל", כאן יש תוספת בעקבות ההערה של בילי ושל חנה "ועל אף זכויות הקניין הרוחני בשידורי ובתכנים תאגיד השידור הציבורי ישמר ויתעד את שידוריו, את שידורי רשות השידור ושידורי הטלוויזיה הלימודית שהועברו לו לפי סעיפים 93 ו-107, וכן תוכן אחר שהוא מעביר לפי סעיף 71, ויעמידם לעיון הציבור בדרכים שתקבע המועצה בכללים, ובלבד שהתעריפים שיגבה תאגיד השידור הציבורי מהציבור לפי סעיף קטן זה ישקפו את עלויות התפעול השוטף של העמדת החומר שנשמר ותועד לפי סעיף קטן זה לעיון הציבור בלבד.

<חגית ברוק: הוספנו סעיף קטן חדש, בעקבות התוספת שמגדיר "(ב) בסעיף זה זכויות קניין רוחני, כהגדרתן בסעיף 70(ג)", או 69, תלוי מה המספר.

קארין אלהרר: 69.

<חגית ברוק: סעיף קטן (ג), אני גם מקריאה אותו עם שינויים בעקבות ההערות שנשמעו לגבי סעיף הקניין הרוחני.

<חגית ברוק: "(ג) על אף הוראות סעיף קטן (א) ובלי לגרוע מההוראות לפי סעיף 69(ב), תאגיד השידור הציבורי יאפשר שימוש מסחרי בקטעים מהחומרים שנשמרו ותועדו לפי סעיף קטן (א) בתנאים שייקבע השר בהסכמת שר המשפטים אלא אם הוסכמו תנאים אחרים בין הצדדים, ואולם על שידורים שהועברו לתאגיד השידור הציבורי לפי סעיפים 93 ו-107 ימשיכו לחול התנאים שעמדו בתוקפם לפי הסכם או לפי כל דין ערב כניסתו של החוק לתוקף; תאגיד השידור הציבורי רשאי לגבות מאדם המבקש לעשות שימוש מסחרי בקטעים מהחומרים כאמור תעריפים מקובלים לעניין זה.

<חגית ברוק: "(ד) אין בהוראות סעיף זה – "(1) כדי לגרוע מתחולת חוק הארכיונים לעניין חומר ארכיוני אחר של תאגיד השידור הציבורי; "(2) כדי למנוע מתאגיד השידור הציבורי להעביר לכנסת חלקים מארכיון תאגיד השידור הציבורי המתעדים את דיוני הכנסת וועדותיה, ששודרו לפי הסכם בין הכנסת לבין רשות השידור ולפי חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת (הוראת שעה), התשנ"ז-1997, ובלבד שהוראות סעיף זה לעניין שימור ותיעוד של השידורים ולעניין העמדה לעיון הציבור יחולו גם על הכנסת.

<חגית ברוק: "(ה) הוראות פרק ב' לחוק זכויות מבצעים ומשדרים, התשמ"ד-1984, לא יחולו על שמירה ותיעוד של שידורים לפי הוראות סעיף זה.

<חגית ברוק: "(ו) בסעיף זה – " "חומר ארכיוני" – כהגדרתו בחוק הארכיונים; " "חוק הארכיונים" – חוק הארכיונים, התשט"ו-1955".

<קריאה: גברתי, זה נוסח שלא ראינו.

קארין אלהרר: לא, זה מופיע.

<דנה נויפלד: זה נמצא.

קארין אלהרר: זה נמצא, זה היה באתר.

קארין אלהרר: המספור שונה.

<דנה נויפלד: לא, הכול בסדר, כל מה שנוסף זה התוספת הקטנה שתיכף נעמה תסביר.

<דנה נויפלד: אני אסביר שנייה, זה לא משתנה ביחס להצעה שהייתה בכחול.

<דנה נויפלד: הסעיף נקרא שימור ותיעוד ולסעיף הזה יש שני חלקים, אחד מדבר על השימור והתיעוד והעמדה לציבור של התכנים ושל השידורים של אל"ף, שידורי רשות השידור, שידורי הטלוויזיה הלימודית, שזה ארכיונים שיועברו בפרק של הפירוק לידי תאגיד השידור החדש וכל התוכן האחר שיהיה לו מיום הקמתו ועל החובה להעמיד את החומר הזה לעיון הציבור כאשר אנחנו קובעים פה במפורש שהתעריפים שתאגיד השידור יכול לגבות מהציבור ישקפו את עלויות התפעול השוטף בלבד ותו לא.

<דנה נויפלד: כלומר התשלום הזה אמור להיות תשלום סמלי.

<ברוך אסקרוב: אם בכלל.

<ברוך אסקרוב: לא, כי כתבתם 'רשאי' לגבות.

<ברוך אסקרוב: אז לכן אם בכלל, כי אם אנחנו ציבורי היינו שואפים - - -

<דנה נויפלד: לא 'רשאי', ישקפו.

<ברוך אסקרוב: היינו שואפים שתהיה אפילו צריכה חינם.

<קריאה: עד כמה שאפשר זה יונגש בלי לדרוש תשלום.

<ברוך אסקרוב: ועוד הצעה, דנה - - -

<דנה נויפלד: אבל אני לא סיימתי להסביר.

קארין אלהרר: רגע, סליחה, אמנם מאוחר, אבל תנו לה להסביר.

<דנה נויפלד: התעריפים שהוא גובה אמורים לשקף את עלויות התפעול בהנחה שיש עלויות כאלה והגדרנו פה עלויות תפעול שוטף בלבד, זאת אומרת אי אפשר להעמיס על התעריפים האלה כל מיני דברים נוספים.

<דנה נויפלד: זה בשביל להעמיד את זה לעיון הציבור.

<דנה נויפלד: חוץ מזה יש לנו הסדר שונה למי שרוצה לעשות שימוש מסחרי.

<דנה נויפלד: מי שרוצה לעשות שימוש מסחרי, כיוון שמדובר בשימוש מסוג אחר, עבור זה התאגיד הציבורי רשאי לגבות את התעריפים המקובלים בשוק לעניין הזה.

<דנה נויפלד: אנחנו לא מתערבים עכשיו ולא קובעים מה הם אותם תעריפים.

<דנה נויפלד: יש לנו עוד גופים מסחריים אחרים, גם הם גובים תעריפים עבור שימוש ולכן כתבנו התעריפים המקובלים לעניין זה, מבלי להגדיר אותם.

<דנה נויפלד: ההוראות הנוספות שיש בתוך הסעיף מתייחסות לכל החומר הנוסף שיש.

<דנה נויפלד: לגבי החומר הארכיוני האחר שיש לתאגיד השידור, כמו שיש לרשות השידור, אגב, יש חומר שהוא ארכיוני רגיל ועליו חל חוק הארכיונים וזה הסדר שהוא לא ייחודי דווקא לרשות השידור.

<דנה נויפלד: נעמה, את רוצה שנייה להסביר את התוספת בעקבות מה שבילי העירה מקודם?

<נעמה דניאל: כן.

<נעמה דניאל: בעקבות ההערות של הארכיון של רשות השידור הוספנו הבהרה לסעיף קטן (א) שמתגברת על זכויות הקניין הרוחני וזאת למרות שבעצם כמו שכתבנו גם בדברי ההסבר, הדברים האלה מותרים גם היום, אבל רק כדי להבהיר את העניין.

<נעמה דניאל: לגבי אפשור השימוש המסחרי, זה גם מכוח העניין שמדובר בתוכן שהתאגיד קונה, או בתוכן שיש בו חשיבות ציבורית, אפשרנו לתאגיד בעצם לאפשר את השימוש המסחרי הזה.

<נעמה דניאל: התנאים ייקבעו על ידי השר בתקנות או בהסכמה בין הצדדים.

<נעמה דניאל: אבל ברור מהסעיף שהתאגיד יהיה מסוגל לאפשר שימוש מסחרי באלה.

<נעמה דניאל: רק עוד הערה קטנה.

<נעמה דניאל: החרגנו את סעיפים 93 ו-107 משום שהם עוסקים בתכנים של רשות השידור והטלוויזיה החינוכית, תכנים שהיו כבר לגביהם הסכמים בעבר ואנחנו לא נפקיע פה זכויות קנייניות והדין או ההסכם שחלו עליהם עד כה ימשיכו לחול.

<יוריק בן דוד: אפשר לקבל הבהרה?

<קריאה: האם המחירים נשארים?

<קריאה: לא? מה זה אומר?

<ברוך אסקרוב: למרות שבחוזים כותרות פחות קובעות, אז הייתי מציע שלכותרת שימור ותיעוד תהיה הרחבה שאומרת 'שימור, תיעוד זמינות והנגשה' שזה מכיל את הבשורה שיש פה.

<ברוך אסקרוב: בעבר טכנולוגית זה לא היה אפשרי, היום זה אפשרי וערכית זה מבורך.

גלעד ארדן: לא עניין הזמינות, אבל שימור, תיעוד והנגשה.

<ברוך אסקרוב: כן, תודה.

<יוריק בן דוד: אפשר לקבל הבהרה קטנה?

<יוריק בן דוד: האם זה אומר שמחר אני פונה לבילי ומבקש ממנה לרכוש על גבי דיסק, כי הם מורידים את זה לדיסק, תכניות מוזיקה מסוימות מרשתות הרדיו, היא בעצם מעבירה לי את התכנית הזאת על גבי דיסק.

<קריאה: בילי זה רק טלוויזיה.

<יוריק בן דוד: זאת השאלה, כי בחוק לא כתוב רק טלוויזיה או רדיו.

<יוריק בן דוד: גם בטלוויזיה יש תכניות מוסיקליות שיש עליהן זכויות יוצרים, האם זה אומר שאני כקונה אקבל את הדיסק הזה במחיר התפעול שלו ללא קשר לזכויות היוצרים שיש בדיסק?

<יוריק בן דוד: זאת השאלה להבהרה.

<יוריק בן דוד: משרד המשפטים, אני מבקש.

גלעד ארדן: זה צריך להיות התכנים, לא לשידורים.

<בילי סגל: זו ההזדמנות שלי לדבר בוועדה, זו הפעם היחידה שאני מגיעה לכאן, אז אני רוצה לדבר על הארכיון.

<בילי סגל: יש לי הערות לחוק - - -

<יוריק בן דוד: אני רק ביקשתי שאלה, אז אולי לפני זה - - -

איתן כבל: יצאה מהארכיון, לא תתני לה הזדמנות?

<בילי סגל: אני לא יוצאת מהמפעל שלי, אז עד שהגעתי לכאן...

<בילי סגל: יש לי הערות לחוק, אבל באופן כללי אני רוצה, כי חברת הכנסת איילת שקד שאלה משהו שלא עניתי לה, אמרתי לה שאני אענה יותר מאוחר, כיום המטרה שלנו היא להנגיש לציבור את החומרים של הארכיון לאחר הדיגיטציה, שתיכף נדבר על זה, על גבי אתר האינטרנט.

<בילי סגל: הרי אי אפשר לענות לכל - - - זו המטרה, לעשות דיגיטציה ולהנגיש על גבי אתר האינטרנט למטרות אקדמיות וכו' וכו'.

<בילי סגל: לצד זה כמובן יש את הקטע המסחרי.

<בילי סגל: היוצרים מלינים מאוד היום על המחירים כמובן, שלא אני קבעתי אותם וכולם באים אליי, אז אני כרית ספיגה, אבל - - -

גלעד ארדן: מי קובע אותם?

<בילי סגל: יש לנו לב רחב ליוצרים והם כולם חברים שלי ושל כל העובדים שלי.

<בילי סגל: מי שקבע אותם בעבר זה סמנכ"ל הכספים, שיווק, אני חלק מהוועדה הייתי.

<בילי סגל: זה נקבע כשהבאנו מטלוויזיה ציבוריות בעולם, לא כאן, כי עוד לא היה כאן, את התעריפים ואז קבעו תעריפים וכך זה נהוג היום.

<בילי סגל: המליאה והוועד המנהל אישרו.

<בילי סגל: זה תמיד גבוה.

<בילי סגל: אני מודה שאני לאורך השנים ביקשתי גם לעשות דירוג ולהוריד.

<בילי סגל: זה קצת בעייתי.

<בילי סגל: אני מציעה להוסיף - - -

קארין אלהרר: אני מבקשת לתת לה להשלים את הדברים.

<בילי סגל: אני אעיר לחוק בצורה מסודרת, אבל באופן כללי מה שהוא אמר היום, ההנגשה באופן כללי, אנחנו רוצים שהיא תהיה באתר האינטרנט, אבל היום, אם השר יגיע אלינו ויבקש תכנית נוסטלגית אז הוא יקבל אותה על תקליטור ועוד מעט ניתן את זה גם על memory stick.

<בילי סגל: כך היום אנחנו מנגישים לאנשים את החומרים, אין עם זה שום בעיה.

<יוריק בן דוד: יש עם זה בעיה כי לא משולמות זכויות יוצרים על זה.

<יוריק בן דוד: אתם גביתם כסף על זה ומי שהזכויות שלו לא קיבל שום דבר.

<בילי סגל: אתה צודק, אבל - - -

קארין אלהרר: בילי, סליחה, מה ההצעה שלך לגבי הסעיף?

קארין אלהרר: יש הצעה קונקרטית?

<בילי סגל: כן.

קארין אלהרר: אז בואי נגיע אליה.

<בילי סגל: אבל רציתי גם הקדמה.

קארין אלהרר: לא, אנחנו אחרי שלב ההקדמות.

<בילי סגל: טוב.

<בילי סגל: קצרי, קצרי, אבל רק היום הגעתי לכאן אז בכל זאת.

<בילי סגל: אני חייבת לומר, גם כדי שהשר ישמע וגם חברי הוועדה, אנחנו - - -

גלעד ארדן: השר יגיע לביקור.

<בילי סגל: יגיע לביקור?

<בילי סגל: בבקשה.

<בילי סגל: היום חלק מהארכיון הוא דיגיטלי, הוא בהיי דפינישן, יש לנו חלק מהארכיון דיגיטלי ויש חלק מהארכיון אנלוגי.

<בילי סגל: מה שמטריד אותי כאן בסעיף של החוק זה הטיפול בארכיון האנלוגי.

<בילי סגל: בסעיף (א) 'תאגיד השידור הציבורי ישמר ויתעד', זה סעיף 48(א) בחוק הישן, אני רוצה להוסיף אם אפשר 'באמצעים טכנולוגיים מתקדמים', ואני יודעת שתאמרו לי שאני כאן מתערבת כבר בניהול השוטף, אבל אני רוויית אכזבות.

<בילי סגל: אני מאוד שמחה לשמוע, גם בוועדת לנדס וגם את השר מדבר על מיליוני שקלים שיוקצו לשימור ארכיוני רשות השידור, הרדיו והטלוויזיה, אבל אני חוששת שאם החוק לא ידבר על אמצעים טכנולוגיים מתקדמים אז אנחנו נישאר גם בדיגיטציה שתהיה רק מינימלית להנגשה ברזולוציה מאוד נמוכה ואנחנו לא נשמר למען הדורות הבאים ברזולוציה גבוהה.

<בילי סגל: אני חושבת שזה צריך לבוא לידי ביטוי בחוק.

<בילי סגל: דנה, מה דעתך?

איתן כבל: את דיברת והשר דיבר, תראי איזה - - -

גלעד ארדן: לא, שמעתי כל מילה.

איתן כבל: זה אמיתי, זה אחד הדברים הכי חשובים שיש.

גלעד ארדן: בגלל זה הכנסנו סעיפים בחוק בעניין הזה.

<בילי סגל: כי אני חושבת שלא מספיק - - - כי הנהלה שלא יהיה לה כסף תסתפק בלהנגיש ברזולוציה מאוד נמוכה.

<בילי סגל: גם תהליך השימור שלנו היום, זה נכפה עליי, אנחנו עוד לא התחלנו אותו, אבל אני דרשתי רזולוציה הרבה יותר גבוהה, כפי שנהוג בעולם.

גלעד ארדן: מה לא התחלתם?

גלעד ארדן: אמרו לי שאתם על סף סיום.

<בילי סגל: תשאל אותי אז אני אגיד לך.

גלעד ארדן: אברהם לא העביר 15 מיליון מתכנית תמר לעניין - - -

<בילי סגל: לא.

גלעד ארדן: מה לא?

<בילי סגל: עדיין לא הועבר.

איתן כבל: זו בעיה בהנגשת הכסף.

גלעד ארדן: עבר או לא עבר?

<בילי סגל: לא עבר.

<בילי סגל: אני מוכרחה - - - הארכיון היום כבר מוכן - - -

גלעד ארדן: טוב, אבל מה ההערות שלך לסעיף?

גלעד ארדן: מה היה היה.

<ברוך אסקרוב: אז אולי אפשר להציע פה שיהיה תקציב לעניין ולא רק מילים של אמצעים טכנולוגיים.

<בילי סגל: אני מסכימה לזה.

גלעד ארדן: יש פה מזימה.

קארין אלהרר: אדוני השר, אני מבקשת, אני אשמח לשמוע אותה עד הסוף.

קארין אלהרר: כמובן שבילי תקצר, כי אנחנו רוצים לסיים.

<בילי סגל: אני עדיין חושבת שאם אנחנו לא נעגן - - - אני מאוד שמחה לשמוע את כל ההצהרות התקציביות, אני חושבת שזה צריך לבוא לידי ביטוי בחוק.

קארין אלהרר: הצעתך.

<בילי סגל: זה לסעיף (א).

<אתי בנדלר: מה הצעת בסעיף (א)?

גלעד ארדן: באמצעים טכנולוגיים מתקדמים.

<בילי סגל: ויתוקצב במיוחד השימוש בארכיון האנלוגי.

<בילי סגל: להתייחס לארכיון הלגאסי שלנו, הארכיון האנלוגי, כי הארכיון החדש מטופל כבר.

<בילי סגל: ולסעיף (ב) בעניין התעריפים המסחריים, 'תעריפים מקובלים לעניין זה', כפי שתקבע המועצה שתיבחר, כי אחרת זה תלוש.

<בילי סגל: צריך לתת פה סמכויות למועצה.

<אתי בנדלר: זו הייתה גם שאלה שלנו.

<אתי בנדלר: לא יודעת מה התעריפים המקובלים לעניין זה.

<בילי סגל: תעריפים מקובלים אפשר בקלות להחליט - - -

איתן כבל: אבל מועצה קובעת תעריפים?

גלעד ארדן: מאשרת.

<בילי סגל: היא מאשרת כמובן לפי מדיניות.

<בילי סגל: מאוד קל לקבוע מדיניות, שזה אני לא חושבת לעניין החוק פה.

<בילי סגל: קל לקבוע מדיניות, יש מקורות לדעת מה המחירים.

<בילי סגל: אני חושבת שהמועצה צריכה לקבוע את זה.

<בילי סגל: ההערה השנייה שלי, גבירותיי - - -

קארין אלהרר: היא השלישית כבר, כן?

<בילי סגל: בסעיף (ג)(2), לגבי מסירת החומרים לכנסת.

<בילי סגל: אין לי עם זה שום בעיה וגם היה לנו סיכום בעבר עם מנכ"ל הכנסת הקודם, זה לא יצא לפועל.

<בילי סגל: מה שאני רוצה לומר, אני לא רוצה להשאיר את זה כפי שזה, אני חוששת מזה, להעביר לכנסת חלקים מהארכיון, אני חושבת שצריך להעביר עותקים וממילא הרשות תצטרך לעשות דיגיטציה ולמסור את זה, גם לדעתי ללא תשלום.

<בילי סגל: המאבק היה מי ישלם, אם הרשות תשלם על העותקים או הכנסת.

<בילי סגל: אבל אני חושבת לא להעביר, כי לקחת חלק אינטגרלי מהארכיון שכבר מקוטלג, זה לא נכון לעשות את זה.

<בילי סגל: למסור עותקים פשוט.

<בילי סגל: אז מי יממן את זה, אם זה הרשות או הכנסת, זה סיפור אחר.

<בילי סגל: וההערה האחרונה שלי, זה חשוב לי.

<בילי סגל: חוץ מאוספי הארכיון שהם אוסף לאומי אני חושבת שאוצר גדול בארכיון זה ההון האנושי, כי הידע שיש אצל האנשים האלה בארכיון הוא לא יסולא בפז.

איתן כבל: אפשר להכניס אותם לחוק.

<בילי סגל: לא צריך להכניס אותם לחוק, זו הערה כללית.

איתן כבל: בילי, שעה עשר בלילה, אי אפשר קצת ל - - -

<בילי סגל: לא, אני בן אדם עם המון הומור, אבל פה אני נזהרת.

קארין אלהרר: תגידו, מה, אתם לא חיים אחרי עשר בלילה?

קארין אלהרר: מה קורה לכם?

איתן כבל: חיים אחרי עשר בלילה, לא יושבים לקרוא חוקים על רשות השידור.

קארין אלהרר: דווקא זה נראה לי עונג צרוף.

<בילי סגל: הנושא של ההמשכיות פה מאוד חשוב, אנחנו לא תלושים, זה ארכיון לאומי.

קארין אלהרר: מה ההצעה?

קארין אלהרר: הבנו שההון האנושי חשוב.

<בילי סגל: זה לא הצעה לחוק, אני אומרת את זה באופן כללי, אני זורקת את זה לאוזני השר והוועדה.

קארין אלהרר: אוקיי, תודה רבה.

קארין אלהרר: כן, גב' טרבלסי?

<אסנת טרבלסי: חשוב לי לציין, אני יושבת ראש פורום היוצרים הדוקומנטריים ואני רוצה להגיד כמה דברים בעניין הזה כי ארכיונים זה מבחינתנו אחד מאבני היסוד של העבודה שלנו ולצערי הרב זה חומר גלם שאנחנו מאוד ממעטים ונזהרים מלהשתמש בו, בעיקר בגלל העלויות.

<אסנת טרבלסי: העלויות הן נכון להיום מהגבוהות בעולם, ואני אומרת את זה משום שאני עשיתי סרט, שהבאתי ארכיונים מכל העולם והארכיונים מהארץ היו הכי יקרים, גם בעלות שלהם וגם בזמן השימוש שמוגבל לשלוש שנים, ואם רוצים מעבר לזה אז צריך לשלם עוד כסף.

<אסנת טרבלסי: רק תיקחו בחשבון שבמדינה כמו מדינת ישראל, עם כל העבר וההיסטוריה שלה, לא נעשות סדרות היסטוריות והסיבה היא שהעלות של הארכיונים היא נורא גבוהה ואי אפשר להשתמש בהם.

<אסנת טרבלסי: אם אני רוצה לעשות סרט וכל דקה של ארכיון עולה, מעבר לחיפוש, שהוא הרבה פעמים כרוך בהעברות שאנחנו צריכים לממן, כי החומרים שמורים ב - - -

קארין אלהרר: אסנת, בדיוק בשביל זה יש את הסעיף.

<אסנת טרבלסי: אני אגיע תיכף, עוד שנייה אחת להצעה.

גלעד ארדן: מה ההצעה לשינוי?

גלעד ארדן: כל מה שאמרת זה הרקע לחקיקת הסעיף.

<אסנת טרבלסי: אני יודעת ובטוחה, אני רק רוצה להציע, לבקש שהארכיונים ליוצרים הצעירים ולישראלים ולקולנוע הישראלי יהיו בחינם.

<אסנת טרבלסי: אנחנו לא מסחריים.

<אסנת טרבלסי: הקולנוע הישראלי, אם אני אגיד לכם את המספרים, גם שאנחנו פה, לפחות הדוקומנטרי, אם אתם תדעו בכמה מדובר כשגם מוכרים סרט מרוויח אתם תצחקו עלינו למה אנחנו עושים את זה.

<אסנת טרבלסי: אז אנחנו מבקשים שלפחות לסרטים ישראליים תינתן האפשרות להשתמש במחירי עלות או בחינם בארכיון.

<אסנת טרבלסי: זאת הבקשה שלנו.

איתן כבל: אני אגיד לך, אסנת, אם יורשה לי.

<אתי בנדלר: אני רוצה לתמוך - - -

<אסנת טרבלסי: זה יתמוך ויבוא לידי ביטוי ביצירות שלנו, אני יכולה להבטיח לכם את זה.

איתן כבל: חינם זה לא יכול להיות.

איתן כבל: זה משאב ציבורי וזה אמור להיות - - -

<אסנת טרבלסי: אבל אתם רוצים את הארכיונים שלנו גם כן משאב ציבורי.

איתן כבל: אבל שנייה, אמרת לי להקשיב לך והקשבתי.

איתן כבל: כשהשר קבע את הגבול, התקרה של התקציב היא תקרת מינימום, הרצון הוא לייצר עוד מכל מיני גורמים הכנסות כדי להגדיל את האיכות, כדי שלכם יהיה יותר כסף להפקות.

איתן כבל: אני מסכים איתך, כמי שכבר מכיר את הנושא הזה מהעבר, שהמחירים הם לא סבירים וההתנהלות לא סבירה, זה צריך לעבור טלטלה מקיר לקיר.

איתן כבל: צריך לקבוע אולי מחיר מיוחד, אבל לא להגיד - - -

<אסנת טרבלסי: אמרתי, מחירי עלות.

<אסנת טרבלסי: משפט אחרון.

<אסנת טרבלסי: לפני שעה השר אמר שמבחינתו הסרטים שלנו מהווים חומר ארכיוני.

<אסנת טרבלסי: אז אני חושבת שזה יכול להיות אחד מול השני, שאנחנו לסרטים שלנו, לסרטים הישראלים בלבד, אפילו לא לקופרודוקציות , אם אתם רוצים, או לא למפיקים זרים, או לא לצרכי מסחר טהורים, אבל לסרטים ישראלים דוקומנטריים תינתן האפשרות.

<אסנת טרבלסי: אני אומרת לכם, זה ישנה, יעשו פה פתאום סרטים היסטוריים, יהיה תיעוד של - - - כי היום כמה מהציבור הולך היום ומחפש?

<אסנת טרבלסי: אם יש סרט שיספר את הסיפורים של המקום הזה דרך ארכיון אז יראו, לא הולכים ומחפשים סתם חומרי ארכיון.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: גברתי היועצת המשפטית, יש לך הערה.

<אתי בנדלר: כן, יש לי מספר הערות.

<אתי בנדלר: קודם כל אני רוצה להביא לתשומת לב הוועדה שסעיף בעניין שימור ותיעוד של שידורים ותוכן חוקק בשנת 2012 והוכנס לחוק רשות השידור, ועכשיו מציעים את הסעיף הזה במספר שינויים לעומת הסעיף המקורי.

<אתי בנדלר: השינוי הראשון מדבר על כך שהתעריפים שתאגיד השידור הציבורי יוכל לגבות ישקפו את עלויות התפעול השוטף, בחוק משנת 2012 דובר על כך שהתעריפים שתגבה הרשות לפי סעיף זה ייקבעו בהתחשב בעיקרון העלות בלא רווח.

<אתי בנדלר: הסעיף הזה חוקק אחרי שבוועדת הכלכלה שטיפלה אז בחוק נשמעו הרבה מאוד עדויות על כך שנכסי צאן ברזל בשנים רבות שרשות השידור הייתה מונופול, הייתה ערוץ הטלוויזיה היחידי, שמומן מכספי האגרה - - -

גלעד ארדן: את מדברת גם על שימוש מסחרי?

גלעד ארדן: כי על שימוש רגיל כתוב מה שאמרת.

<אתי בנדלר: קודם כל לא כל כך ברור.

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר לך, גם היום כשאומרים לי עלויות תפעול, אני לא יודעת מה זה עלויות תפעול.

<אתי בנדלר: אף אחד לא מפקח על זה.

<אתי בנדלר: בעצם הם מונופול בכל הנכסים האדירים האלה.

גלעד ארדן: בסדר, אבל איך היית מנסחת את זה שיהיה יותר ברור מה זה עלויות התפעול השוטף?

<אתי בנדלר: קודם כל אני רוצה שיהיה איזה שהוא מנגנון פיקוח.

<אתי בנדלר: הם מונופוליסטים בתחום הזה ואני חושבת שכמו כל - - -

גלעד ארדן: את רוצה אישור נפרד של העלויות האלה במועצה?

גלעד ארדן: בנפרד מהתקציב הכולל של - - -

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, צריך להיות ברור לחלוטין שהתפעול השוטף לא כולל רווח, לא כולל תקורות, לא כולל השקעה בדיגיטציה, אלא ממש עלות כוח אדם לצורך שליפת החומר.

<אתי בנדלר: לא יכול להיות שיעמיסו - - -

גלעד ארדן: גם השימור עולה כסף.

<אתי בנדלר: אבל תבין, העלויות הן אדירות, אני לא יודעת מה נכנס בעלויות - - -

גלעד ארדן: אבל עלויות התפעול, לא עכשיו ה - - -

<אתי בנדלר: אני מבקשת להגדיר את זה ואני רוצה שמישהו יקבע את זה ושיהיה פיקוח על העניין.

<דנה נויפלד: אין בעיה.

<דנה נויפלד: אתי צודקת.

<אתי בנדלר: עלויות התפעול, לא שיקום, לא דיגיטציה - - -

<אסנת טרבלסי: נכון להיום אנחנו משלמים על ההעברות, אנחנו משלמים על ההמרות ואנחנו גם שילמנו על חוק שימור הארכיונים ועל כל ההעלאה למודעות של הנושא הזה.

<אתי בנדלר: זו הערה ראשונה שלי שאני חושבת שבשום פנים ואופן אי אפשר להשאיר את זה בצורה כזאת.

גלעד ארדן: אבל, אתי, רשום עלות תפעול שוטף.

גלעד ארדן: לא עלות שיקום הארכיון ולא עלות הנגשתו, רק התפעול השוטף.

<אתי בנדלר: אדוני, הנוסח היום מדבר על 'ובלבד שתעריפים שתגבה הרשות לפי סעיף זה ייקבעו בהתחשב בעיקרון העלות בלא רווח', ועדיין היו הרבה מאוד - - -

גלעד ארדן: לא, כתוב 'ישקפו את עלויות התפעול השוטף'.

<אתי בנדלר: אוקיי, עלות ללא הרווח, זה הודגש בלשון החוק, ועדיין היו תלונות שהתעריפים מאוד מאוד גבוהים.

<אסנת טרבלסי: 1,500 דולר לדקה.

גלעד ארדן: קודם כל זה לא הסעיף היחיד שלא קוים על ידי התאגיד הקיים.

גלעד ארדן: בשביל זה שמנו לדירקטורים אפשרות להדיח מנהלים אם הם לא - - -

<אתי בנדלר: לא, הרי איש לא ידיח מנהלים, אבל אני חושבת ש - - -

גלעד ארדן: אפשר לתת לשר סמכות להדיח אם לא ינגיש את הארכיון - - -

<אתי בנדלר: בנושא הזה אני לא חושבת שמדובר בהתערבות פוליטית, וכיוון שמדובר בתעריפים שמיועדים לציבור ותעריפים מונופוליים - - -

<דנה נויפלד: את צודקת.

גלעד ארדן: למה הפאתוס?

גלעד ארדן: אנחנו איתך.

<אתי בנדלר: אז אולי את התעריפים אדוני ייקבע, ייקבעו בתקנות.

<דנה נויפלד: לא, לא, משרד התקשורת - - - את התעריפים של הדבר הזה.

<אתי בנדלר: לא, לא, אז תגידי את מי - - -

גלעד ארדן: את יודעת מה זה אומר?

<דנה נויפלד: ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: לא, לא, לא.

גלעד ארדן: דנה, תסלחו לי, אתן יועצות משפטיות?

גלעד ארדן: סליחה, זה לא תפקידכן.

גלעד ארדן: זו לא עמדה משפטית.

גלעד ארדן: צחוק צחוק, לא רוצה את הסוס מהבדיחה.

<אתי בנדלר: אני מבקשת ששר התקשורת יציע לוועדה מנגנון לקביעת התעריפים, כדי לוודא שבאמת - - -

קארין אלהרר: אבל מי יקבע את המנגנון?

<אתי בנדלר: שהשר יחליט.

גלעד ארדן: אני מוכן, למרות מה שחשבתי בתחילת הדיון, כי בהתחלה דנה אמרה לי 'מה פתאום הדירקטורים יקבעו?

גלעד ארדן: ' כי הרי הם קובעים בשוטף את התקציב, אז נעשה שעלות התפעול השוטף תאושר על ידי הדירקטוריון.

גלעד ארדן: כי ההנהלה רוצה לייצר זה ולהראות שהיא מאוזנת וזה וזה, פה אנשי הפיקוח הציבורי יצטרכו לאשר את עלות התפעול השוטף.

<חנה מצקביץ: דנה, בחוק חופש המידע, כדי לתת, יש שם משהו שאפשר ל - - - להנגיש את המידע לציבור צריך לשלם את ה - - -

גלעד ארדן: יש הגדרה.

<דנה נויפלד: אני לא מכירה אותה, אני רוצה רק להגיד שאתי צודקת.

<דנה נויפלד: אתי צודקת, אני אסביר גם למה וגם התייחסנו לזה בדברי ההסבר.

<דנה נויפלד: כתבנו בדברי ההסבר וזאת הייתה הכוונה, כי לא ידענו, אנחנו מאוד התלבטנו מה יהיה הסכום המינימלי לקחת אותו בחשבון.

<דנה נויפלד: בעקבות הבעיה שאת מצביעה עליה, בדיוק בעקבות זה ועדת לנדס הציעה את עלות התפעול השוטף כדי שזה יהיה המינימלי וכתבנו בדברי ההסבר, כך שבפועל התשלום שייגבה מן הציבור יהיה סמלי.

<דנה נויפלד: זאת בדיוק הייתה הכוונה, בדיוק כמו שאת אומרת, ניסינו למצוא את העיקרון שהוא המינימלי ביותר של תפעול שוטף.

<דנה נויפלד: אם יש לך להציע דרך אחרת להגדיר את זה, אנחנו לא ידענו להגדיר את זה יותר טוב.

<דנה נויפלד: אם לך הצעה, בבקשה.

<אתי בנדלר: לא חיפשתי עדיין הצעה, הרעיון ברור, אבל - - -

גלעד ארדן: לי יש הצעה, 'למעט שיקום הארכיון והנגשתו לציבור'.

<אתי בנדלר: ותקורות שלא יעמיסו על זה ואני לא יודעת מה.

גלעד ארדן: נו, וכיבוד לאורחים שבאים לשם.

<אתי בנדלר: נכון.

גלעד ארדן: אבל זה תפעול שוטף של ארכיון ואז השייבה, השלייקס, או הפומפה, שימי את אישור הדירקטוריון לתקציב התפעול השוטף.

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: דבר שני, אני מבקשת שהתעריפים יפורסמו באתר הרשות כדי שגם הציבור יוכל להיות חשוף לתעריפים.

גלעד ארדן: מעולה.

<אסנת טרבלסי: אני רק רוצה להוסיף עוד דבר אחד.

<אסנת טרבלסי: זה הכי חשוב לי, בשביל זה נשארתי.

קארין אלהרר: אבל היועצת המשפטית לא סיימה.

גלעד ארדן: ואני רוצה להכניס איסור על כל מי שהשתתף בחקיקת הסעיף הזה להפיק בשנתיים הקרובות סרט שמצריך חומר ארכיוני.

<אתי בנדלר: לעניין סעיף קטן (ב) שמדבר על שימוש לשימושים מסחריים.

<אתי בנדלר: כאן אתה מדבר על תעריפים מקובלים לשימוש מסחרי.

<אתי בנדלר: המילה שימוש מסחרי היא קצת בעייתית, האם הפקת סרט דוקומנטרי זה שימוש מסחרי?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

גלעד ארדן: תשדיר בחירות?

<בילי סגל: התשובה היא כן.

<אתי בנדלר: זה לא מסחרי.

גלעד ארדן: רגע, רגע, שנייה, מה זה לא מסחרי?

גלעד ארדן: תשדיר בחירות זה לא מסחרי?

גלעד ארדן: אני משלם למפיק ימבה כסף והוא - - -

קארין אלהרר: מה זאת אומרת לא מסחרי?

<בילי סגל: לא, אם רשת מפיקים סרט זה לא מסחרי?

קארין אלהרר: סליחה, כל מה שמקבלים עליו כסף הוא מסחרי.

קארין אלהרר: אני לא מבינה את זה.

<בילי סגל: מסחרי, בוודאי.

<אתי בנדלר: אני לא בטוחה שהמשמעות של המילים האלה בהקשר הזה ברורה.

<אתי בנדלר: וגם אם כן, אינני יודעת מה הם תעריפים מקובלים לעניין זה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת יש הבדל מאוד מאוד גדול - - -

גלעד ארדן: גם זה יאשר הדירקטוריון.

גלעד ארדן: היא צודקת שהמילים 'שימוש מסחרי' הן בעייתיות, כי מפלגה למשל, הייעוד הסופי הוא לא מסחרי, אבל זה שמפיק את הסרטון כן עושה את זה בשביל כסף.

<אתי בנדלר: מקבל עבור זה כסף, אבל השימוש הוא לא שימוש מסחרי.

גלעד ארדן: אז המפיק ישלח את המפלגה להוריד את זה מה - - -

<דנה נויפלד: אבל הכוונה הייתה - - -

<בילי סגל: אני יכולה שנייה להסביר את הנושא של המחירים.

<בילי סגל: אני לא הבנתי קודם, אני חשבתי שאת מדברת על המחירים המסחריים.

<בילי סגל: היום, בניגוד לחוק - - -

גלעד ארדן: אבל היום לא משנה מה קורה.

<בילי סגל: לא, אני רוצה שתדעו.

<בילי סגל: גורמים פרטיים משלמים היום מעט, רק עלות טכנית.

<בילי סגל: כל הסיפור הוא הגורמים המסחריים ולבחירות יש תעריפים בכלל שונים ממפיק שעושה סרט עלילתי או - - -

<קריאה: שהוא משלם הכי הרבה.

<אתי בנדלר: יש לי עוד שתי הערות.

<אתי בנדלר: אחת לעניין שידורי ערוץ הכנסת.

<אתי בנדלר: ואני חייבת לפרוש את זה בפני הוועדה.

<אתי בנדלר: הייתה מחלוקת בינינו לבין רשות השידור לגבי שידורי המליאה.

<אתי בנדלר: כידוע במשך מספר שנים שידורי המליאה הועברו על ידי רשות השידור, בהתחלה מכוח הסכם בעל פה, בהמשך מכוח הסכם בכתב שקיבל תוקף בחוק, הוראת שעה, שהוארך מספר פעמים עד שחוקק חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת.

<אתי בנדלר: שידורי המליאה, שמהווים חומר רב ערך גם לכנסת - - -

גלעד ארדן: אנחנו מסכימים ל - - -

<אתי בנדלר: לא, כי יש ויכוח ושמעת עכשיו את גב' בילי סגל, שאני אפילו לא יודעת איך הדברים התגלגלו.

<אתי בנדלר: באיזה שהוא שלב המנכ"ל הקודם של הכנסת הגיע להסכם עם רשות השידור שיעבירו לכנסת את כל הקלטות המרוטות של שידורי המליאה והכנסת תדאג לדיגיטציה של זה.

<בילי סגל: לא, הוא לא רצה אותן, הוא רצה לעשות העתק.

קארין אלהרר: טוב, תקשיבו, אנחנו לא דנים עכשיו בהיסטוריה.

קארין אלהרר: באמת.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<אתי בנדלר: אני לא רציתי לבקש ממנו לבוא לכאן לצורך הדיון הזה, אבל היו ויכוחים שנעשו בעניין הזה איך החומר הזה יגיע, כי הכנסת לא מסוגלת היום לקבל, לדעת מה היה במליאה בשנים רבות, כי היא לא מצליחה לשים את ידה על הקלטות האלה.

<אתי בנדלר: אני חושבת - - -

גלעד ארדן: מה המשמעות של הסעיף שכתבת?

גלעד ארדן: מה הוא אומר?

<אתי בנדלר: זה בעצם בא כדי לתת גיבוי להסדר שנעשה בין המנכ"ל הקודם של הכנסת לבין רשות השידור, שבפועל הבנתי שהוא לא התבצע ואינני יודעת, כנראה לא מטעמים הקשורים בכנסת.

<אתי בנדלר: את הפרטים המדויקים לא הצלחתי להעלות ולשחזר אותם, ואני חושבת שחשוב - - -

<דנה נויפלד: מה אתה רוצה שנעשה?

<אתי בנדלר: אני רוצה לחייב להעביר את זה לכנסת.

<אתי בנדלר: להעביר, לחייב - - -

גלעד ארדן: אבל זה לא מה שכתבת, כתבת שאין בהוראות כדי למנוע ממנו להעביר את זה.

גלעד ארדן: אז בסדר, אז זה לא מונע ולכו תיישמו את ההסכם.

גלעד ארדן: את לא מצפה לאכוף הסכם שאנחנו לא מכירים אותו, נכון?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, אולי אני צריכה - - -

<בילי סגל: אתי, גם היום אפשר ליישם את ההסכם, רק צריך להחליט על זה.

<אתי בנדלר: דבר אחד ברור, לא יכול להיות שהכנסת תיתן את ידה לכך ששידורי המליאה של שנים רבות לא יגיעו לכנסת.

<אתי בנדלר: זה פשוט בלתי סביר.

קארין אלהרר: איפה המחלוקת?

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין.

גלעד ארדן: אין מחלוקת.

<אתי בנדלר: המחלוקת היא כזאת, אם אנחנו נקבל הצהרה שהחומר יועבר לכנסת, אז אני מסתפקת בסעיף הזה, ואם לא אני מבקשת לשנות אותו.

גלעד ארדן: לא, אני לא מסתפק, היא לא המנכ"לית של הגוף הבא.

גלעד ארדן: אולי היא כן, אבל אולי היא לא.

גלעד ארדן: אני לא יודע.

גלעד ארדן: מה שהיא כתבה זה מה שצריך לכתוב, לא צריך להחליט פה בוויכוח הזה.

גלעד ארדן: צריך לכתוב ששום דבר שחוקקנו כאן לא מונע מתאגיד השידור הציבורי להעביר לכנסת את מה שהוא צריך להעביר.

קארין אלהרר: מצוין.

<בילי סגל: אבל, אתי, אין פה בכלל בעיה, מישהו לא יישם את זה.

<אתי בנדלר: אז אנחנו לא נברר מי לא יישם ולמה לא יישם בהמשך ואני רק רוצה לוודא שהסעיפים שמדברים עכשיו על העברת ארכיון לקניין של המפרק ואחר כך של התאגיד יהיו כפופים לסעיף הזה.

<אתי בנדלר: שהקניין בארכיון יהיה בכפוף להוראות האלה.

<דפנה גלוק: הסעיף הזה חל על הגוף החדש.

<אתי בנדלר: שאלה אחרונה או התייחסות אחרונה.

<אתי בנדלר: הוראות פרק ב' לחוק זכויות מבצעים ומשדרים לא יחולו על שמירה ותיעוד של שידורים לפי סעיף זה, אלא שבפרק ב' לחוק זכויות מבצעים ומשדרים הוסף סעיף 4ג1 רבא שמדבר על התאמת ביצוע או שידור לאדם עם מוגבלות.

<אתי בנדלר: אני לא מבינה למה שהסעיף הזה לא יחול.

<אתי בנדלר: בדקתם את הסוגיה הזאת?

<אתי בנדלר: מדובר על הנגשה לאנשים עם מוגבלות של השידורים.

<נעמה דניאל: נכון.

<נעמה דניאל: באותו פרק יש גם פטור מהסכמה על העניין של שימוש הוגן לסעיף 4.

<נעמה דניאל: בחנו את זה ומשום שהסעיף בעצם מיועד להעניק פטור לשם שימור ותיעוד, הוא לא גורע מהחריגים.

<נעמה דניאל: כלומר אפשר לעשות את השימור והתיעוד על אף ההוראות האלה, ברגע שהארכיון שימר ותיעוד חוזרות לחול ההוראות הרגילות.

<אתי בנדלר: אתם בחנתם את הסוגיה וברור לחלוטין שחומר ארכיוני שיישמר ברשות השידור, ניתן יהיה להנגשה לאנשים עם מוגבלות ללא כל סייגים?

<נעמה דניאל: כן.

<נעמה דניאל: זה חשוב מאוד, אנחנו קידמנו את התיקון הזה ב - - -

קארין אלהרר: אוקיי.

<אסנת טרבלסי: רק עוד דבר אחד קטן לעניין הזה, מעבר לתעריפים שהם מאוד מאוד חשובים לנו ולדעתי בכלל לזה, יש גם את העניין של תקופת השימוש, שהוא כרגע מאוד מוגבל.

<אסנת טרבלסי: אז גם אם אפשר להסיר את ההגבלה לתקופת השימוש, כלומר היום אם אני עושה סרט ואני רוצה להשתמש בארכיון אני משלמת פר דקה ואני מוגבלת מבחינת הזמן ומבחינת הטריטוריות.

<אסנת טרבלסי: זאת אומרת אחרי שלוש שנים, או חמש שנים, תלוי איך הצלחתי להתמקח, אני צריכה לשלם שוב אם אני רוצה להמשיך ולשדר את הסרט או להמשיך ולמכור את הסרט.

<אסנת טרבלסי: הדבר הזה אמנם לא מופיע ואני גם מבקשת שלא יופיע, שלא תהיה הגבלה של זמן ומקום.

קארין אלהרר: אתם שמעתם את ההערה?

<אסנת טרבלסי: לא שמעתם, לחזור?

קארין אלהרר: לא, אני אחזור.

קארין אלהרר: לגבי שימוש בחומרים מהארכיון, שלא תהיה הגבלת זמן ומקום.

<אסנת טרבלסי: היום יש הגבלה.

<אסנת טרבלסי: כשאני קונה חומר ארכיוני לסרט אני מוגבלת לשלוש שנים או חמש שנים, תלוי במשא ומתן שלי מול הארכיון.

<אסנת טרבלסי: בתום שלוש השנים האלה אני צריכה לחדש את רישיון השימוש ולשלם עוד כסף.

קארין אלהרר: זה בכללים של המועצה.

<אסנת טרבלסי: ואם אני רוצה למכור לחו"ל אני צריכה להוסיף כסף.

קארין אלהרר: זה ייקבע בכללים של המועצה.

איתן כבל: החוק צריך לקבוע את עקרונות היסוד.

<בילי סגל: השאר במועצה.

גלעד ארדן: ההצעה שאני הצעתי בהמשך לדבריה של היועצת המשפטית, זה שהמסר הוא ברור, שהרצון, וגם הוספנו לשם את הנושא של ההנגשה, הרצון זה לא להקשות ולא לייקר ולא ללכת לכיוונים הקשים.

גלעד ארדן: אני חושב שבהמשך למה שאיתן גם אמר, יש גבול לרזולוציה.

גלעד ארדן: ברגע שמטילים על אנשי הציבור, הדירקטוריון, לאשר את מחירי השוק, לאשר את העלויות התפעוליות, אחת המטרות המרכזיות - - -

<אתי בנדלר: ולפרסם את התעריפים ואת התנאים.

גלעד ארדן: בסעיף 7, אם עוד לא הוספת עד היום, את הנגשת התכנים, כלומר זה יהיה אפילו אחת מהמטרות המרכזיות של הגוף.

גלעד ארדן: מה את מזועזעת?

<דנה נויפלד: לא, אני לא מזועזעת.

<דנה נויפלד: דיברנו שזה כולל הנגשה של התכנים.

קארין אלהרר: כן, דיברנו על זה.

גלעד ארדן: אני מדבר על סעיף המטרות, סעיף 7, כן, שזו תהיה אחת המטרות המרכזיות של הערוץ.

גלעד ארדן: הנגשה וזה זה שיקוף המציאות של מדינת ישראל, חלק מהשיקוף זה גם פספסת כרגע את השיקוף, אתה רוצה לראות אותו אחורה, אז שהוא יהיה זמין לך ולא יקשו עליך.

<אתי בנדלר: במילה 'שיקוף' שאני לא הבנתי אותה אתם התכוונתם להנגשה?

גלעד ארדן: לא, בסעיף 7 של המטרות, יש גם, דומני, אם אני לא טועה, את עניין השיקוף - - -

<אתי בנדלר: שלא כל כך הבנתי את עניין השיקוף.

<אתי בנדלר: ישקפו זה בסדר.

גלעד ארדן: טוב, זה לא קשור, אבל אפשר להוסיף גם בתפקידי תאגיד השידור הציבורי את נושא הנגשת התכנים שלו ל - - -

<יוריק בן דוד: לעניין עלויות התפעול, מאחר שאנחנו לא מתכוונים לפתוח פה חנות לממכר דיסקים פיראטיים שמתעלמים מזכויות, אז אני מציע שהנוסח יהיה 'שיגבה תאגיד השידור הציבורי מהציבור לפי סעיף קטן זה', העלויות ישקפו את העלויות הכרוכות במסירת או בהעמדת החומר שנשמר ותועד, כמו שכתוב לפי סעיף קטן זה לעיון הציבור.

<יוריק בן דוד: כי מה שקורה בפועל העותק נמסר, זה לא מועמד לעיון הציבור, בפירוש נותנים, מוסרים עותקים.

גלעד ארדן: אם לא תהיה דיגיטציה לא יהיה עותק.

<יוריק בן דוד: לא, זה לא משנה, זה העיקרון.

<יוריק בן דוד: העיקרון הוא שנמסר פה חומר, בין אם בצורת עותק או בין אם בצורת - - -

<אתי בנדלר: מה אתה מציע?

<יוריק בן דוד: הצעתי לכתוב שייקח בחשבון את העלויות הכרוכות במסירת או בהעמדת החומר ש - - -

<אתי בנדלר: במקום עלויות התפעול השוטף?

<יוריק בן דוד: בדיוק, כי התפעול השוטף זה משהו מאוד ערטילאי, אבל העלויות - - -

גלעד ארדן: אם הוא לוקח מונית ספיישל מקרית שמונה עד תל אביב בשביל למסור את זה, אז זה חלק מעלות התפעול?

<יוריק בן דוד: כי אם נצטרך לשלוח שליח זה - - -

גלעד ארדן: אבל זה בדיוק מה שאמרנו, זה הזוי לרדת לרזולוציות האלה.

גלעד ארדן: צריך סעיף סל שאומר שזו אחת מהמטרות של הגוף הזה, זה המסר לדירקטוריון, הדירקטוריון צריך לדבר על שימוש לטובת הפקת כסף, מחירי שוק, שימוש לציבור, מחירי עלות תפעולית ועכשיו שהדירקטוריון יגדיר מה הוא כן מוכן לכרוך בחישוב הזה ומה לא ושגם יטיל על גוף כלכלי לראות את מחירי השוק.

<אופיר טל: יש בין סעיף קטן (א) לסעיף קטן (ב) שכביכול יש חובה לגבות כסף מאדם פרטי ורשות לגבות כסף מגוף מסחרי.

<אופיר טל: דיברתי עם עורכת דין ברוק בעניין הזה, היא אומרת שהפרשנות שלי לא נכונה.

<אופיר טל: אז רק צריך להבהיר את זה עכשיו, שאכן למרות הטרמינולוגיה השונה, הכוונה היא זהה בשני הסעיפים, גם לשימוש הפרטי וגם לשימוש המסחרי.

<אופיר טל: יוצא שמי שבא למסחרי רשאים לגבות ממנו, ומי שבא לפרטי, חייבים לגבות ממנו ובגלל הטרמינולוגיה הזאת - - - זה לא הגיוני בעיניי, מצטער.

קארין אלהרר: לא, זה לא הגיוני באמת.

קארין אלהרר: נבהיר את זה.

גלעד ארדן: התשלום ככלל הוא עלות.

גלעד ארדן: על אף זה שאמרנו שזה עלות אתם רשאים לגבות - - - לא משנה, זה עניין של סמנטיקה.

<אופיר טל: אדוני, רק כדי להבהיר את זה, שיובהר פה בוועדה שזאת הכוונה.

<אתי בנדלר: ובלבד שהתעריפים שתאגיד השידור הציבורי יהיה רשאי לגבות מהציבור.

<אתי בנדלר: אוקיי?

<אופיר טל: כן.

קארין אלהרר: אני מעלה בשעה טובה להצבעה את העקרונות, הנוסח יתוקן, סעיף 72.

קארין אלהרר: מי בעד? עבר פה אחד.

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: סעיף 73.

קארין אלהרר: יאללה מאמץ קטן ועוברים את זה.

<דנה נויפלד: יש תיקוני נוסח קלים.

<דנה נויפלד: אין דבר מהותי משמעותי.

<דפנה גלוק: לא ביקשנו לא להעלות, לא ידעתי שיש לכולם.

<דפנה גלוק: ברגע שיש לכולם, מבחינתנו אפשר לקרוא את זה.

<אתי בנדלר: יש נוסח חדש?

קארין אלהרר: לא, היא אומרת שאלה תיקונים סמנטיים.

<חגית ברוק: תיקונים סמנטיים שהגענו אליהם אחרי התייעצות עם משרד הכלכלה, עם המדען הראשי שפשוט תיקן אותנו לגבי ביטויים שנכונים יותר לעבודה שלהם.

<חגית ברוק: אני מקריאה את הנוסח המתוקן שחולק לכולם.

<חגית ברוק: (מקריאה): "73.

<חגית ברוק: מחקר ופיתוח.

<חגית ברוק: (א) תאגיד השידור הציבורי רשאי, באישור ראש המינהל ובמסגרת תקציב תאגיד השידור הציבורי, ליזום מסלולים לעידוד מיזמי מחקר ופיתוח בתחומים הטכנולוגיים שבהם פועל תאגיד השידור הציבורי; הוראות המסלולים ייקבעו בידי ראש המינהל בהסכמת המנהל הכללי.

<חגית ברוק: "(ב) המסלולים כאמור בסעיף קטן (א) יופעלו על ידי המינהל ויכול שתאגיד השידור הציבורי ישתמש במיזמים כאמור כאתר לבחינת מוצר בסביבה ניסויית.

<חגית ברוק: "(ג) תאגיד השידור הציבורי רשאי לקבל הכנסות הנובעות ממוצרים שפותחו במסגרת מיזמים כאמור בסעיף קטן (א), בהתאם למסלולים שנקבעו לפי הסעיף הקטן האמור.

<חגית ברוק: "(ד) תאגיד השידור הציבורי לא יתקשר עם אחר ולא יעביר לאחר כספים לצורך מחקר ופיתוח כאמור אלא בהתאם להוראות סעיף קטן (א) ואולם רשאי הוא לבצע מחקר ופיתוח עצמי בתחום התוכן, בתחום טכנולוגיות השידורים ובתחום הפצת תכנים, באמצעות עובדיו.

<חגית ברוק: "(ה) אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מסמכויות המינהל על פי החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה או מהפעילויות אותן הוא מבצע.

<חגית ברוק: "(ו) בסעיף זה – " "המינהל", "ראש המינהל", "מחקר", "פיתוח" – כמשמעותם בחוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה; " "חוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה" – החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה, התשמ"ד-1984".

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: הסבר, בבקשה.

<דפנה גלוק: הסעיף הזה בא בהמשך להמלצה של ועדת לנדס שתאגיד השידור החדש יהיה פעיל בתחום של מחקר ופיתוח בתחומים הטכנולוגיים שבהם הוא פועל, זה תחומים של העברת שידורים וכדומה, וכן גם הוספנו מו"פ בתחום התוכן, שזה הוא עושה באופן פנימי.

<דפנה גלוק: ככלל הסעיף עוסק בפעילות מו"פ דרך המסלולים שהמדען הראשי מפעיל כאשר המימון מגיע מתאגיד השידור הציבורי.

<דפנה גלוק: הפרטים של איך המסלולים האלה ייקבעו בעצם ייקבעו בידי המדען הראשי יחד עם מנכ"ל השידור הציבורי.

<דפנה גלוק: בהמשך יש לנו סעיף שמאפשר גם לעשות מחקר ופיתוח בתוך התאגיד הציבורי, על ידי עובדיו.

קארין אלהרר: יש הערות.

קארין אלהרר: כן, נגה?

קארין אלהרר: תמנה, בוקר טוב.

<נגה בריינס: כשכתוב טכנולוגיים והיא אמרה מקודם בתחום התוכן, זאת אומרת גם פיתוח פורמטים או כל מיני דברים שקשורים בזה?

<קריאה: כן, התשובה היא כן.

<תמנה עורב: אז יש לי שאלה.

<תמנה עורב: אתם מעמיסים על תאגיד השידור הציבורי הזה כל כך הרבה, פתאום גם טכנולוגיה ומו"פ ודברים כאלה.

קארין אלהרר: הוא לא חייב.

<תמנה עורב: אני חושבת שקצת הגזמתם, לא?

<תמנה עורב: באמת.

<תמנה עורב: גם טכנולוגיה, פיתוח, מחקר ופיתוח, מיזמים ו - - -

קארין אלהרר: באנו לעבוד.

<תמנה עורב: באמת, בחיי, אני ממש לא מבינה את זה.

איתן כבל: תמנה, עוד לא הגענו לכוח אדם.

<תמנה עורב: היפך, דווקא מהסיבה הזו, אדוני השר, גברתי היושבת ראש, אני מאוד מאושרת, כי אני אומרת שיהיה המון מקום להמון אנשים.

<תמנה עורב: כל הטכנאים יבואו, את יודעת, עם כל הרעיונות שלהם, ואנשי המחשב וכולם, יהיה מקום לכולם.

<תמנה עורב: אז קדימה.

קארין אלהרר: אני מבקשת שיירשם בפרוטוקול שתמנה מאושרת.

<תמנה עורב: אני שמחה שעוררתי כאן את הקהל.

<תמנה עורב: מי שנשאר.

קארין אלהרר: אני רוצה להעלות להצבעה - - -

איתן כבל: רגע, תמנה צודקת.

איתן כבל: אני כבר בלחץ מהמחקר ופיתוח.

<תמנה עורב: כן, תשמע, באמת, כאילו, אולי אני אמצא את מקומי שם, יש לי גם רעיונות.

<רותם אברוצקי: הגיע הזמן, תמנה, לקראת מסיבת הסיום.

<קריאה: ראש המינהל הוא בעצם - - - והיום התכניות מאושרות במסגרת תקציב המדינה ובאישור של ועדת המחקר והפיתוח.

<קריאה: פה זה לא מדובר בתקציב, אני מדברת על מחקר ופיתוח, השאלה היא האם זה מספיק שתאגיד השידור הציבורי רשאי, באישור ראש המינהל, ובלי התייעצות אפילו עם ועדת המחקר של המדען הראשי במשרד הכלכלה.

גלעד ארדן: רגע, קודם כל משרד הכלכלה ראה את החוק הזה במקור ו - - -

קארין אלהרר: ויתר על - - -

גלעד ארדן: ההיפך, אנחנו נתנו לו פה משהו שבמקור בכלל לא צריך להיות אצלו.

גלעד ארדן: זה כסף של התאגיד.

גלעד ארדן: אנחנו רוכבים על המנגנונים הקיימים אצלו לבחינת - - - אני פשוט עשיתי את זה גם כשר להגנת הסביבה.

גלעד ארדן: במקום להקים מנגנון לשיפוט הצעות וכו', הם בקיאים בזה, יש להם תורה בעניין הזה, אנחנו מעמידים את ה - - - אנחנו, התאגיד הזה מעמיד את התקציב והוא אומר להם 'בואו, תהיו שותפים בייזום מסלולים לאנשים שרוצים להציע טכנולוגיות שידור חדשות, פורמטים חדשים', בסך הכול סוג של תמיכה, מעבדה, חממה כזאת לידע בתחום הזה.

<קריאה: אולי זה לא צריך להיות ועדת המחקר - - - ראש המינהל.

<קריאה: לא יודעת, אני שואלת.

גלעד ארדן: זה מתואם עם משרד הכלכלה.

קארין אלהרר: חברים, יושב כאן נציג המשטרה והוא רוצה שנצביע על הסעיפים שקשורים אליו.

קארין אלהרר: אז רק שתדעו.

<דנה נויפלד: זה לא המשטרה, זה שידור הודעות בעת חירום.

<דנה נויפלד: יש עוד שאלות?

<דנה נויפלד: אני מעלה להצבעה את סעיף 73.

<דנה נויפלד: מי בעד?

<דנה נויפלד: מי נגד?

<דנה נויפלד: כמובן בנוסח המתוקן מהיום.

<דנה נויפלד: הנוסח עבר.

<דנה נויפלד: בעד – רוב

<דנה נויפלד: הסעיף אושר.

<דנה נויפלד: סעיף 76.

<דנה נויפלד: בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "שידור הודעות בעת חירום.

<חגית ברוק: 76.

<חגית ברוק: במקרי חירום או מטעמים של ביטחון ההמדינה ישדר תאגיד השידור הציבורי הודעות מטעם הממשלה, משטרת ישראל, הרשות הארצית לכבאות והצלה, המטה הכללי של צבא ההגנה לישראל או ראש הג"א, כפי שהורה השר".

איתן כבל: מה זה?

איתן כבל: אין דבר כזה, מה זה הג"א?

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מועתק - - -

איתן כבל: אבל אין דבר כזה, יש פיקוד העורף.

איתן כבל: אין הג"א.

גלעד ארדן: רגע, מה?

גלעד ארדן: בזה אני מבין.

גלעד ארדן: יש ראש הג"א.

גלעד ארדן: מפקד פקע"ר הוא ראש הג"א לפי חוק - - -

<דנה נויפלד: יש ראש הג"א, תודה רבה.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מועתק כמו שהוא, אין שום שינוי ביחס לקיים.

איתן כבל: בסדר, אם יש הג"א צריך להחזיר את החיילים של הג"א.

איתן כבל: אתה זוכר אותם?

<דנה נויפלד: אפשר להצביע, כי אין הערות לסעיף הזה, נכון?

קארין אלהרר: בבקשה תקריאי את 77, נצביע ביחד.

<חגית ברוק: (מקריאה): "הפניה להודות חירום מתורגמות.

<חגית ברוק: 77.

<חגית ברוק: (א) שודרה הודעת חירום בשידורים של תאגיד השידור הציבורי בשפה העברית, תשודר, סמוך ככל האפשר, הודעה מתורגמת של הודעות החירום לערבית, לרוסית ולאמהרית, בשידורי תאגיד השידור הציבורי בשפות אלה.

<חגית ברוק: "(ב) מיד לאחר שידור הודעת חירום בשידורים של תאגיד השידור הציבורי בשפה העברית תשודר הודעה בערבית, ברוסית ובאמהרית המפנה לצפייה בשידורי תאגיד השידור הציבורי בשפת אלה, או להאזנה להם, לפי העניין, וכן לגל שקט, אם הוא מופעל באותה עת.

<חגית ברוק: "(ג) בסעיף זה – " "הודעת חירום" – הודעה בעניין המנוי בפסקאות (1) עד (8) להגדרה "הודעת חירום" שבסעיף 9(ד) לחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005; " "גל שקט" – ערוץ או תדר רדיו שהוקצה לשידורי הודעות חירום בלבד, דרך קבע או באופן ארעי".

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מועתק וזה היה בהצעת חוק פרטית, שאני לא זוכרת של מי.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיפים 76-77.

קארין אלהרר: מי בעד?

<קריאה: כדאי רק להוסיף את השפה האנגלית, גברתי, כי בכל זאת זו שפה אוניברסאלית ויש תיירים.

קארין אלהרר: אבל זה לא מופיע בהצעה היום.

קארין אלהרר: אין צורך.

<ארז ברנד: השאלה מי משדר את ההודעות, אתם, פיקוד העורף או התאגיד?

<דנה נויפלד: תאגיד השידור.

<קריאה: התאגיד משדר נוסח קבוע, למשל אם קורה איזה שהוא אסון לאומי, הוראות לתושבים מה לעשות.

<ארז ברנד: לא, כי אצלנו בחינוכית יש את הזה ואתם משדרים.

<ארז ברנד: לכן אני שאלתי מי משדר.

איתן כבל: היא רק משדרת, היא לא - - -

קארין אלהרר: הגוף משדר.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיפים 76-77.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: ההצעה עברה.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיפים אושרו.

קארין אלהרר: סעיף אחרון.

קארין אלהרר: גלי צה"ל.

קארין אלהרר: הנציג פה לא רוצה לחזור עוד פעם.

קארין אלהרר: סעיף 78, עורכת דין ברוק, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "גלי צה"ל.

<חגית ברוק: 78."

גלעד ארדן: אפשר אולי להציע להעביר את גלי צה"ל גם - - - אם כבר יש פה נציג ואווירה טובה ואין היגיון הרי שמשרד ממשלתי יחזיק תחנה וימנה את המפקד.

גלעד ארדן: דרך אגב, איתן, כשבחרו את מפקד גל"צ לא היה את כל הדיון הזה אצל אהוד ברק, שהשר לא ימנה ושופט, מי ימנה את השופט?

גלעד ארדן: הוא בחר מתוך שלושה.

קארין אלהרר: זה משטר צבאי.

גלעד ארדן: זה לא גוף משפיע, גלי צה"ל?

<אתי בנדלר: בגלל זה הארכת תוקף חוק גלי צה"ל שידורי חסות, ולא זוכרת איך קוראים לתשדירי השירות, ביקשו להפוך אותו לחוק קבוע, שהוא לא יהיה הוראת שעה - - -

גלעד ארדן: ממש מזיז לשר, העוד כמה מיליונים שהוא יכול להשלים ממשרד הביטחון, העיקר שהוא ימשיך למנות את מפקד גל"צ.

<אתי בנדלר: הוועדה לא הסכימה והאריכה את זה לתקופה מוגבלת תוך דרישה להביא חוק שיטפל גם בנושא הזה של מינוי מפקד גלי צה"ל.

<אתי בנדלר: ואנחנו מאוד מקווים שהממשלה אכן טורחת על העניין, יומם ולילה.

איתן כבל: היא לא מפסיקה לעבוד על זה.

איתן כבל: בין קסאם לקסאם.

גלעד ארדן: איזה עניין?

קארין אלהרר: נו, חברים.

קארין אלהרר: כן.

<חגית ברוק: (מקריאה): " סעיף 78.

<חגית ברוק: (א) בסעיף זה "תכנית צבאית" – תכנית ששר הביטחון קבע אותה כתכנית צבאית לעניין סעיף זה, וקביעה כאמור יכול שתהיה לתכנית פלונית או לסוג של תכניות.

<חגית ברוק: "(ב) למועצה יהיו לגבי גלי צה"ל – שידורי רדיו של צבא הגנה לישראל (בסעיף זה – גלי צה"ל), בכל הנוגע לתכניותיו שאינן תכניות צבאיות, אותן הסמכויות שיש לה לגבי שידורי תאגיד השידור הציבורי והיא תמלא לגבי תכניות כאמור אותם התפקידים.

<חגית ברוק: "(ג) סדרי הפיקוח על התכניות של גלי צה"ל, שאינן תכניות צבאיות, ייקבעו במסגרת הכללים שהמועצה מוסמכת לקבעם לפי סעיף 80, ואולם השר לא יאשר את הכללים החלים על גלי צה"ל אלא לאחר התייעצות עם שר הביטחון.

<חגית ברוק: "(ד) מי ששר הביטחון מינהו למפקד גלי צה"ל או הסמיכו לכך" - - -

גלעד ארדן: רגע, יש לי שאלה.

גלעד ארדן: למה אני צריך להתייעץ עם שר הביטחון על תכניות שהן אינן צבאיות?

קארין אלהרר: אפשר להוריד את ה - - -

<אתי בנדלר: כי הוא השר האחראי על גלי צה"ל.

<ארז ברנד: אולי תהיה מחלוקת בינך לבין שר הביטחון לגבי סוג של תכנית.

גלעד ארדן: אבל זה תכניות אזרחיות.

גלעד ארדן: סליחה, מי אתה?

<ארז ברנד: ארז ברנד.

איתן כבל: הוא מנצל את הימים האחרונים שלו.

גלעד ארדן: חס וחלילה.

גלעד ארדן: אבל אם זה תכניות אזרחיות והן לא צבאיות?

<ארז ברנד: זהו, השר קבע שהן צבאיות ואתה קובע שהן אזרחיות, יש מחלוקת ביניכם, לאן זה מגיע.

קארין אלהרר: כן, עורכת דין ברוק, בבקשה.

<חגית ברוק: (מקריאה): "(ד) מי ששר הביטחון מינהו למפקד גלי צה"ל או הסמיכו לכך (בסעיף זה – מפקד גלי צה"ל), יוזמן להשתתף, כבעל דעה מייעצת, בישיבות המועצה, ויפעל בהתאם להחלטות ולהנחיות המועצה לגבי התכניות של גלי צה"ל שאינן תכניות צבאיות.

<חגית ברוק: "(ה) מפקד גלי צה"ל רשאי לערור על כל החלטה של המועצה הנוגעת לתכניות של גלי צה"ל שאינן תכניות צבאיות; הערר יוגש באמצעות שר הביטחון להכרעתם המשותפת של השר ושר הביטחון; היה הערר נגד החלטה להפסיק תכנית קבועה של גלי צה"ל או נגד החלטה לשדר תכנית חד פעמית של גלי צה"ל – רשאי שר הביטחון לעכב את ביצוע ההחלטה עד להכרעה בערר".

איתן כבל: גלעד, עוד דקה הוא אחראי על התאגיד.

גלעד ארדן: אם להיות רציניים, זאת הייתה הכוונה המקורית ההיסטורית של המחוקק, שככל שקשור בתכניות צבאיות, כל אחד יגדיר לפי דמיונו מה זה תכנית צבאית.

גלעד ארדן: נגיד זאת של טלי ליפקין, זאת תכנית צבאית.

גלעד ארדן: רזי ברקאי, אני לא בטוח שזאת תכנית צבאית.

גלעד ארדן: מה שקרה בפועל, הפיקוח שהיה אמור להיות על ידי מליאת רשות השידור מעולם לא הופעל בנושאים הללו ולכן שם זה עולם חופשי.

גלעד ארדן: שים לב שאין פה הגדרה מה זו תכנית צבאית ומה זה תכנית - - -

<אתי בנדלר: יש.

<אתי בנדלר: תכניות ששר הביטחון קבע.

איתן כבל: זה בדיוק מה שהוא התכוון, שאין הגדרה.

קארין אלהרר: יש הערות?

גלעד ארדן: מי פה מגלי צה"ל?

גלעד ארדן: יש קביעה של שר הביטחון מה היא תכנית צבאית?

<לינוי ספקטור: כן, יש צו.

איתן כבל: מתי הוא ישב על זה?

<לינוי ספקטור: את השנה המדויקת אני אגיד לך מיד, אבל הוא קבע בצו מה ההגדרה של תכניות - - -

גלעד ארדן: ומה ההגדרה?

גלעד ארדן: יש לך אותה?

<לינוי ספקטור: לא, אין לנו את ההגדרה המדויקת אבל אני יכולה להעביר את זה - - -

<קריאה: קולה של אמא זו תכנית צבאית.

גלעד ארדן: זה לא הגיוני.

גלעד ארדן: אני עכשיו רציני, זה לא הגיוני.

גלעד ארדן: מה - - - טעות היסטורית?

איתן כבל: סליחה, גברתי היועצת המשפטית, עכשיו ברצינות, מה הקטע הזה בכלל?

איתן כבל: גלי צה"ל עכשיו פה, ברצינות אני אומר את זה, אמור, כמו מישהו שאתה חייב לקחת אותו איתך.

<דנה נויפלד: כי אין מישהו אחר.

<דנה נויפלד: זאת האמת.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

גלעד ארדן: איתן, אתה רוצה שאלוף משנה או איזה שהוא קצין בצבא יפקח על שידורי - - - מי יפקח על שידורי גלי צה"ל?

<דנה נויפלד: נכון.

<קריאה: יש לזה טעם.

<דנה נויפלד: אז בהיעדר כל גורם אחר וכיוון שזה גוף שעוסק בשידורים, אז הוענקו לו - - - זה לא המקום הטבעי וגם זה לא מצב כאשר - - -

גלעד ארדן: כל התחנה היא לא טבעית.

איתן כבל: אוי, סליחה, דנה.

איתן כבל: אני רוצה לדבר ברצינות עכשיו.

איתן כבל: אבל אין פיקוח.

איתן כבל: זאת אומרת או שאנחנו עושים פיקוח או שעושים קומופלאז'.

איתן כבל: מה שמביאים לנו כאן עכשיו זה סוג של קומופלאז'.

איתן כבל: ברצינות אני אומר.

איתן כבל: יש לך כאן אחריות וסמכות וכל הדברים האלה, זאת אומרת בסופו של עניין - - -

<דנה נויפלד: השאלה מה החלופה האחרת.

גלעד ארדן: הוא צודק.

גלעד ארדן: אני אגיד לך מה החלופה, יש חלופה מאוד קלה.

גלעד ארדן: אם היה כתוב פה שההגדרה מה היא תכנית צבאית או אזרחית היא לא של שר הביטחון, שהוא בעניין הזה קצת אינטרסנט, אלא היא של הדירקטוריון, של תאגיד השידור הציבורי, אז אפשר היה לקיים באמת את מה שכתוב כאן, שתכניות צבאיות זה לא בפיקוח שלהם ותכניות אזרחיות זה כן.

גלעד ארדן: מה זה הפיקוח?

גלעד ארדן: אני לא יודע.

גלעד ארדן: תסבירי מה זה הפיקוח.

<קריאה: ומי מפקח על התכניות הצבאיות?

גלעד ארדן: אין פיקוח, זה הצבא.

קארין אלהרר: רגע, הנציג של גל"צ רוצה לדבר.

גלעד ארדן: מה תפקידך?

<אודי ירושלמי: אני ראש המטה, אני מטפל בכל החלקים שהם לא תוכן.

קארין אלהרר: ראש מטה גל"צ.

גלעד ארדן: מה זה ראש מטה גל"צ?

<אודי ירושלמי: אני מנהל את כל התחומים שהם אינם תחומי התוכן, תחתיי הנושאים של כספים, משפטי וכדומה.

<אודי ירושלמי: אני רק רוצה להגיד, דבר ראשון, הסעיף הזה הוא כמו שמופיע בחוק המקורי ברשות השידור הקיים.

<אודי ירושלמי: דבר שני, ועדת יתום שבחנה המליצה להשאיר את המודל הזה.

גלעד ארדן: דני יתום?

<אודי ירושלמי: כן.

גלעד ארדן: ברק מינה את דני יתום לבדוק את - - -

איתן כבל: זה טוב.

איתן כבל: זה מתחת לרדאר, לא הרגשנו אפילו.

<קריאה: איך לא ידעת מזה?

איתן כבל: מי ידע בכלל?

<תמנה עורב: אולי זה מייתר את תאגיד השידור הציבורי, כי הם כבר בדקו את זה.

איתן כבל: לא, אבל אני עדיין שואל ברצינות.

איתן כבל: אני רוצה לראות על מה אנחנו מדברים בעניין הזה.

איתן כבל: מה הוא הפיקוח של ה - - -

גלעד ארדן: מה הייתה הכוונה במקור?

איתן כבל: מה הכוונה הייתה?

איתן כבל: זאת אומרת הוא נותן גימ"לים לחיילים שרוצים ללכת הביתה?

<אודי ירושלמי: לא, לוח השידורים ותכניות באופן עקרוני היה צריך להיות מוצג ומאושר בוועדת גלי צה"ל של מליאת רשות השידור.

<אתי בנדלר: היה צריך להיות?

<אודי ירושלמי: זה שהם לא מילאו את חובתם זה עניין אחד.

<אתי בנדלר: מי?

<אתי בנדלר: לוחות השידור הועברו אך לא אושרו, כי המועצה לא דנה בכך?

<אתי בנדלר: ועדת התכניות הלא צבאיות?

גלעד ארדן: יש עוד סעיף.

גלעד ארדן: שר הביטחון - - -

<אתי בנדלר: אני רוצה להסביר שלמליאה יש ועדות משנה, אחת מוועדות המשנה שלה זה ועדת משנה לתכניות הלא צבאיות של גלי צה"ל.

גלעד ארדן: מה סמכותה?

<אתי בנדלר: ועדת גלי צה"ל בקיצור.

איתן כבל: ועדת האיתור צריכה להוסיף אלוף.

<אמיר גילת: לגבי התכנים הלא צבאיים של גלי צה"ל, מליאת רשות השידור, באמצעות אותה ועדה שנקראת ועדת גל"צ, מפקחת עליהם, איתן, באותם כלים שיש לה כדי לפקח על התכניות שלה.

<אמיר גילת: כלומר אם זה תכניות ועדת הרדיו אצלנו, זה אישור לוח משדרים ומעת לעת לדון על תכנית.

<אמיר גילת: זה הסמכות של ועדת גל"צ ויש סייג בחוק הנוכחי, שמי שחבר בוועדת התוכן של מליאת רשות השידור לא יכול להיות חבר בוועדת גל"צ משום ניגוד העניינים.

<אמיר גילת: כל הנושא הזה של הפיקוח של מליאת רשות השידור על גלי צה"ל עורר אין ספור בעיות מאין פיקוח בכלל ועד פיקוח קומופלאז', כמו שהגדיר את זה חבר הכנסת כבל, אבל זו המציאות.

<אמיר גילת: בתיקון 27 אני ביקשתי שיוציאו את זה מרשות השידור, גם בפני ועדת יתום ביקשתי שיוציאו את זה, כי אין שום היגיון, זה יוצר רק ניגודי עניינים בכל הנושאים, גם בלוח המשדרים.

<אמיר גילת: אם אנחנו נרצה שתכנית מסוימת של רשות השידור תהיה בשעה שש לא נאשר לגלי צה"ל תכנית, נדחף אותה לחצות, זה יוצר ניגוד עניינים.

<אמיר גילת: גם לגבי הדיונים על החסויות וכל השאר הדברים.

<אמיר גילת: אבל מאחר שאין אכסניה אחרת כרגע, זה נשאר ברשות השידור.

<אמיר גילת: פה אנחנו צריכים לתת את הדעת גם לנושא של ניגודי העניינים והוועדה הזו צריכה למלא את תפקידה.

<קריאה: הוועדה קוראת לחוקק את חוק גלי צה"ל.

<אמיר גילת: כן.

<אמיר גילת: אני מזכיר שזאת הזדמנות חדשה.

<אמיר גילת: עד עכשיו זה לא היה - - - אם החינוכית כבר גם בתמונה פה, בחוק הזה, אז זה בעצם מועצת השידור הציבורי ולכן דווקא פה יש יותר היגיון להכניס גם את גלי צה"ל, כי אנחנו מתרחבים פה על עוד - - -

גלעד ארדן: יש פה משהו שהיית ממליץ לשנות?

<אמיר גילת: כן, קודם כל את ההגדרה של תכנית צבאית.

<אמיר גילת: אני חושב שאתה צודק שההגדרה צריכה להיות הגדרה של הדירקטוריון, כי אחרת אנחנו באמת מאבדים שליטה ויכול להיות בתיאוריה - - -

גלעד ארדן: אבל כיום שר הביטחון מודיע לכם מה מבחינתו - - -

<אמיר גילת: היום בשביל שאנחנו נוכל לפקח היו צריכים להתקין כללים שיוסכמו בין שר הביטחון לבין השר הממונה.

<אמיר גילת: בזמנו זה גם היה ראש הממשלה.

<אמיר גילת: קשה למצוא את הזמן שראש הממשלה היה או השר הממונה הנוכחי, שהוא גם חבר קבינט, ימצא עם שר הביטחון, זה הרי לא הגיוני ולכן צריך לפשט את כל ההליכים האלה ולהשאיר כמה שיותר לגבי התכניות האזרחיות בידי הדירקטוריון וגם להוציא מפה את הסעיף של חובת ההשתתפות של - - - לפי מה שאני קורא זה כאילו מפקד גלי צה"ל צריך להיות מוזמן לכל ישיבות המועצה.

<אמיר גילת: הוא צריך כמובן רק בישיבות שנוגעות לגלי צה"ל, או רק כשעולה לסדר היום הנושא של - - -

גלעד ארדן: קודם כל כתוב פה שהכללים הם רק לאחר התייעצות עם שר הביטחון.

<אמיר גילת: זה שינוי.

גלעד ארדן: זה לא שינוי.

<אמיר גילת: ובאמת צריך לנצל פה את העובדה, כי אני מסכים איתך, חבר הכנסת כבל, שכרגע זה ברוב המקרים היה על הנייר, זה היה כמו טקס.

<אמיר גילת: גם המליאה לדורותיה, היה מופיע מפקד גלי צה"ל, מציג לוח שידורים, שואלים אותו קצת שאלות, וכדי למנוע את המצב שכרגע אנחנו לא יכולים לפקח אנחנו הגענו לסיכום עם מפקד גלי צה"ל לגבי כללים, עד ששר הביטחון יתקין את הכללים עם השר הממונה אנחנו פועלים על פי סיכום וולונטרי שעשינו יחד עם גלי צה"ל.

<אמיר גילת: אז כדאי, אדוני השר, בתשובה לשאלתך מה כדאי לשנות, יש פה את הכללים שכרגע יש סיכום שקיים היום בפועל בין גלי צה"ל לרשות השידור, אני מציע לעגן אותם בחוק.

<אמיר גילת: זה מקובל על שני הצדדים.

גלעד ארדן: אני לא מכיר את הסיכום.

<אמיר גילת: אני אעביר לך אותו.

<אתי בנדלר: מה אתה מציע לעגן?

גלעד ארדן: לא, אין צורך בזה, כיוון שכתוב בחוק הקיים שמי שמאשר את הכללים זה אני, לאחר התייעצות עם שר הביטחון.

גלעד ארדן: אם הגוף החדש יביא לי כללים כאלה אני אתייעץ עם שר הביטחון, אז אין שום בעיה.

גלעד ארדן: הדבר היחיד - - -

<אמיר גילת: נכון, לזה התכוונתי, שהכללים כבר קיימים בפועל בסיכום בין גלי צה"ל לרשות השידור.

<אמיר גילת: זה יכול להיות הבסיס לאותם כללים שאתה תאשר.

איתן כבל: מאה אחוז.

<חנה מצקביץ: לפני שנים רבות הייתה מחלוקת לגבי ההגדרה, אבל מאז ההגדרה הזאת נקבעה והיא מקובלת על שני הגופים, אין לי אותה פה, אבל אפשר אולי באמת להכניס מה זה תכניות צבאיות.

גלעד ארדן: יש הגדרה מקובלת?

<חנה מצקביץ: כן.

קארין אלהרר: כן, היא אמרה שיש, אין לה אותה פה.

<חנה מצקביץ: אפשר אולי לבדוק אותה בפעם הבאה.

קארין אלהרר: גלי צה"ל אמרו שיש, אבל אין להם אותה פה.

גלעד ארדן: אולי לא נצביע על הסעיף ותביאו את ההגדרה.

איתן כבל: בואו נצביע על הסעיף.

קארין אלהרר: בואו נצביע על הסעיף ונכניס את ההגדרה בהסכמת גלי צה"ל.

קארין אלהרר: כן?

<אתי בנדלר: לא, זה יחייב ממש את השילוב - - -

גלעד ארדן: לא, אני לא ראיתי את זה - - -

<חנה מצקביץ: ההגדרה מקובלת עלינו ועל גלי צה"ל.

<חנה מצקביץ: רק תראו אותה ותראו אם היא מקובלת עליכם.

גלעד ארדן: 'עלינו', אני לא רוצה לנקוט בביטויים - - -

קארין אלהרר: טוב, אני מצביעה ואם צריך נעשה רביזיה.

גלעד ארדן: לא, יש פה שני - - -

איתן כבל: תצביעי, אחר כך נחזיר את זה.

קארין אלהרר: אני מעלה להצבעה את סעיף 78, גלי צה"ל.

קארין אלהרר: מי בעד?

קארין אלהרר: מי נגד?

קארין אלהרר: עבר פה אחד.

קארין אלהרר: בעד – רוב

קארין אלהרר: הסעיף אושר.

קארין אלהרר: חברים, הישיבה נעולה, לילה טוב.

קארין אלהרר: מחר בתשע.