הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 70, 2014-06-23 11:30

עדי קול: אני מתכבדת לפתוח את הישיבה של הועדה המיוחדת לפניות הציבור.

עדי קול: כמו כל ישיבה אני פותחת ומסבירה על הועדה הזאת.

עדי קול: רבים לא מכירים אותה.

עדי קול: הועדה לפניות הציבור היא ועדה קטנה ונשכנית בכנסת.

עדי קול: יש לה את אותן זכויות כמו לכל ועדה אחרת, ההבדל בינה לבין הוועדות האחרות, הוועדה הזאת מתכנסת בעקבות פנייה של ציבור, של אזרח, של קבוצת אזרחים, של ארגון.

עדי קול: אנחנו דנים בנושאים שמטרידים את הציבור ומעסיקים אותו.

עדי קול: כל מי שצופה בנו, מוזמן לפנות לוועדה גם בפייסבוק שלי וגם דרך כתובת המייל של הוועדה .

עדי קול: אנחנו מהווים קול ושופר לבעיות של הציבור ואנחנו נשמח לעסוק בבעיה כזאת גם עכשיו.

עדי קול: מעצם טבעה של הוועדה אנחנו תמיד פותחים עם הפונה, עם כל הציבור ועם כל העם נפתח היום דיון בנושא הקייטנות.

עדי קול: זה נושא חם, זה נושא שמעסיק כי הוא חם, גם כי הקיץ מגיע ומתחמם פה.

עדי קול: זה נושא שמעסיק את ההורים ואת הילדים לקראת סיום שנת הלימודים.

עדי קול: בעוד כשבוע יצאו הילדים הקטנים לחופש הגדול ותתחיל מצוקתם של ההורים, מצוקת ההורים למצוא להם תעסוקה.

עדי קול: השנה יש בשורה מאוד משמעותית מטעם משרד החינוך ומפעל הקייטנות שנקרא 'בית הספר של החופש הגדול'.

עדי קול: אני חושבת שזה מפעל משמעותי וחשוב.

עדי קול: חכינו לו אומנם שנים.

עדי קול: כרגע הוא אומנם מודל שפונה לכיתות א' וב' ועם פיילוט קטן יותר לילדים גדולים יותר.

עדי קול: זה פיילוט מאוד משמעותי ומאוד חשוב לקייטנות בבתי הספר תחת כסות משרד החינוך ובמחיר סמלי של עד 450 שקלים.

עדי קול: אנחנו באמת מכירים את המקומות שאין השתתפות הורים בכלל, זה תלוי ברשויות המקומיות.

עדי קול: אבל, אבל גדול, קודם כל הקייטנות הללו או המסגרות הללו, ברובן מסתיימות בשעות מוקדמות, דבר הגורם להורים לקחת את הילדים אחרי שעות העבודה, כן כולנו צריכים לעבוד היום.

עדי קול: הן נזקקים למסגרת נוספת ויש מסגרות נוספות, קייטנות נוספות של הרשויות המקומיות.

עדי קול: כל הרשויות המקומיות מפעילות מסגרות, הקייטנות הללו עולות מחיר גבוה.

עדי קול: השאלה שלנו היא מי מפקח עליהן, מי מפקח על התוכן, מי מפקח על האיכות, מי מפקח על הבריאות – היום ננסה להבין את הפרטים האלה ובעיקר את סוגית המחיר.

עדי קול: סוגית המחיר היא סוגיה שמטרידה הורים רבים, הורים לילד אחד, שניים ויותר.

עדי קול: לקראת הוועדה היום פנתה הוועדה לכל הרשויות המקומיות.

עדי קול: קיבלנו תשובה מ-60.

עדי קול: אספנו את מחירי הקייטנות הרשויות המקומיות.

עדי קול: קיבלנו נתונים, בעיניי, נתונים מאוד מטרידים על פערים מאוד מאוד גדולים בין הרשויות, המחירים נעים בין 400 שקל ל-1,600 שקל.

עדי קול: לפעמים רואים את הפערים ברשויות סמוכות, הפערים יש פערים מאוד גדולים.

עדי קול: יש לנו כאן בעיה מאוד גדולה עם השקיפות, עם הפרטים, עם הפרטים שאנחנו לא יודעים על מה מוציאים את הכסף.

עדי קול: המבנים הם מבנים של העירייה, יודעים שצריכים לשכור ציוד ולשכור מדריכים, אבל על מה מוציאים את הכסף ואיך יכול להיות שקייטנה ביבנה עולה 650 ולעומת זאת קייטנה באור יהודה עולה 1,400 שקלים?

עדי קול: מה ההבדל?

עדי קול: מה ההבדל באיכות, מה ההבדל בטיב ומי משלם.

עדי קול: יש לי תחושה מאוד עזה שמי שמשלם אלו ההורים.

עדי קול: אני לא חושבת שקייטנות צריכות להוות מס נוסף שהרשויות יכולות לגבות.

עדי קול: את זה אני רוצה לברר ואת זה אני רוצה לבדוק.

עדי קול: אני ארצה לפתוח עם הפונה שלנו, טלי בבקשה.

<טלי בריל: צהריים טובים.

<טלי בריל: אני מודה ליושבת ראש על ההזדמנות להביע ולייצג את כל ההורים.

<טלי בריל: אני אימא לשלושה ואני עומדת בראש "הורים דורשים מהפך בחינוך".

<טלי בריל: אנחנו קבוצת הורים שעוסקת בכל מה שקשור לחינוך.

<טלי בריל: כאן אני מבקשת לדבר בשמם של הורים שפחות מדברים עליהם.

<טלי בריל: עסקה כאן וועדה סוערת ושלמה בנושא חינוך כשהמילה גנים בכלל לא עלתה על שפתותיהם.

<טלי בריל: חינוך בעצם לא מתחיל בכיתה א'.

<טלי בריל: חינוך מתחיל בגן וגם קייטנות מתחילות.

<טלי בריל: אנחנו מדברים על מצב שבעוד פחות משבוע מסתיימת שנת הלימודים ולמערכת הצטרפו גם פעוטות וגם טף וגם בקיץ הזה יאלצו הורים בישראל לשלם אלפי שקלים על הזכות הבסיסית לצאת לעבוד.

<טלי בריל: אנחנו לא מדברים על קייטנות פרטיות, אנחנו מדברים על קייטנות שנמצאות תחת פיקוח או בבעלות של הרשות המקומית.

<טלי בריל: קיבלנו אלפי פניות מכל הארץ, יושבת הראש ציינה את המחירים ולכן אני אדלג על זה.

<טלי בריל: אנחנו מדברים על עלות ממוצעת סביב ה-1,500 שקל לקייטנה עד אחת בצהריים, דבר שמכביד מאוד מאוד על ההורים וגורם להם להוצאות כלכליות מאוד גדולות, המצב הוא לא הגיוני.

<טלי בריל: אצל רובנו נוצר הרושם שנובע הרבה מעניין השקיפות, בעצם, אנחנו יחידת רווח עירונית.

<טלי בריל: הילד שלי הולך לקייטנה עירונית באותו מבנה עירוני עם צוות הצהרון שהוא צוות עירוני וללא תוכן חיצוני.

<טלי בריל: ילדי הגנים לא יוצאים לאטרקציות שיכולות להסביר את השוני במחיר, הם פשוט ממשיכים את הגן לעוד חודש וחצי - - -

עדי קול: פשוט עוד כסף.

<טלי בריל: ועוד בהרבה מאוד כסף.

<טלי בריל: אני אשלם 1,000 שקל עד אחת בצהריים על ילד בן 3.5.

<טלי בריל: אני אבקש לסבר את האוזן, אם לילדים יותר גדולים יש יכולת לבחור קייטנה כזאת או אחרת, ילד בן 3.5 לא הולך לקייטנה אחרת פשוט כי אין כזאת בשוק.

<טלי בריל: אנחנו חושבים וקוראים מפה, המצב הזה לא יכול להמשך.

<טלי בריל: אנחנו בעצם לא יכולים להיות יחידת רווח עירונית.

<טלי בריל: אנחנו מבקשים וחושבים שמן הראוי שהשלטון המקומי יבין שהנושא של קייטנות הוא בעצם שירות לאזרח ולא מקור רווח.

<טלי בריל: אל תפסידו עלינו כסף, לא ביקשנו מכם.

<טלי בריל: ביקשתי, אמרו לי 'אי אפשר, אין כסף' – תנו לנו את זה במחיר העלות.

<טלי בריל: תהיו שקופים איתנו.

<טלי בריל: בואו נשב ביחד.

<טלי בריל: הורים ששאלו ברשויות שונות, נפנפו אותם, אין לכם בעצם מה להסתכל על העניין.

דוד אזולאי: השלטון המקומי, הוא שקבע את המחירים?

<טלי בריל: בעקרון כן.

<טלי בריל: זה משתנה מעיר לעיר.

<טלי בריל: אין אחידות בין הערים.

<טלי בריל: אנחנו מדברים כאן אך ורק על קייטנות עירוניות.

עדי קול: אנחנו לא מדברים על קייטנות פרטיות.

עדי קול: השאלה שלי, האם אתם יודעים מהם הקריטריונים לקבלת הנחות.

עדי קול: יש כאלה?

<טלי בריל: אין קריטריונים אחידים.

<טלי בריל: אני יכולה לומר לך שאצלי בעיר ראשון לציון, עכשיו חבר מועצה ביקש מאיתנו לשלוח לו מייל בשביל שיבחנו האם תהייה הנחה על מחזור אוגוסט.

<טלי בריל: כן, כן, חבר מועצה בראש לציון ביקש מהורים לשלוח לו מייל בשביל שישקלו אם תהייה הנחה על חודש אוגוסט.

<טלי בריל: אחר כך, אחרי דיון מעמיק הואילו לתת הנחה של 33% הנחה על ילד שני בגן.

<טלי בריל: כדי לסבר את האוזן לוועדה הנכבדה, רוב האנשים שיש להם כמוני ילד בגן, סביר להניח שיש להם גם תינוק במערכת החינוך הפרטית עליה אנחנו לא מדברים כעת.

<טלי בריל: צריך לשים על השולחן את כל נושא הגנים הפרטיים בהם התשלומים מטורפים לגמרי.

<טלי בריל: שם את משלמת תשלום מלא בחודש אוגוסט פלוס קייטנה.

<טלי בריל: כלומר, ההורים מתחילים את חופשת הקיץ ב-5,000-6,000 שקל בשביל לצאת לעבוד.

<טלי בריל: אימהות לא הולכות לעבוד כי מן הסתם, לצערי, זה המצב וזה לפני שהתחלנו את סוף אוגוסט.

<טלי בריל: זאת אומרת, אין הנחות.

<טלי בריל: יש מקומות שאין הנחות בכלל לילד שני, שלישי.

<טלי בריל: גם אם יש לי ילד אחד בתוך המערכת אני לא זוכה לשום הנחה.

<טלי בריל: אין שום אחידות וגם אין גוף שמסתכל על כלל הארץ, על כל הורה.

<טלי בריל: אני כאן לא בתור טלי בריל, אני כאן בשם ההורים שלא יכולים לשאת את דברם פה.

<טלי בריל: הורים באים ואומרים 'אף אחד לא מסתכל בעצם על המצב בצורה כללית'.

<טלי בריל: גם כל הדברים שהעלו על המדיה, השלטון המקומי תמיד אומר 'כל רשות יכולה לעשות מה שהיא רוצה'.

<טלי בריל: יש ראשי ערים שנכנעו ללחץ הורי.

<טלי בריל: ניקח לדוגמה את קריית ביאליק ששם ראש העיר התערב.

<טלי בריל: לפי מה שסופר לנו בקבוצה, ראש העיר התערב ובלחץ ההתערבות מול המתנ"ס הורידו את המחיר ל-1,000 שקל, זה היה אחרי לחץ הורי.

<טלי בריל: המצב הזה פשוט לא יתכן.

עדי קול: אני קוראת ורוצה לסבר את האוזן לגבי המספרים.

עדי קול: באורנית – 650 שקל, יבנה – 850 שקל.

עדי קול: למה?

עדי קול: אנחנו לא מניחים שהקייטנות באורנית או ביבנה הן טובות פחות.

<טלי בריל: לצערי, כמו שאנחנו רואים את זה דרך ההורים שפנו אלינו, זה עניין של מדיניות עירונית.

<טלי בריל: כל ראש עיר מחליט כמה כסף הוא לוקח מההורים.

דוד אזולאי: ניסתם לבדוק מה כל קייטנה נותנת לילדים שאצלה?

<טלי בריל: אנחנו מדברים רק על קייטנות בסיס.

<טלי בריל: הם בתוך הגן, הם לא יוצאים לשום פעילות נוספת.

<טלי בריל: אגב, בחלק מהמקומות לא מספקים הזנה.

<טלי בריל: יש הורים שהמחיר שהם משלמים לא כולל ארוחת בוקר.

<טלי בריל: אנחנו מדברים על קייטנות עד אחת בצהרים, חצי יום, יש מקומות בהם לא מקבלים אפילו ארוחת בוקר.

<טלי בריל: אין אחידות בכולם.

<טלי בריל: הדבר היחיד שהוא אחיד ומקומם, מרבית הקייטנות נערכות במבנים עירוניים, כלומר, מכספי המיסים שלי ושל חבריי ההורים.

<טלי בריל: אנחנו אמורים לשלם את המבנה, את החשמל, את הארנונה.

<טלי בריל: הצוותים בהרבה מאוד מקרים הם צוותים שעובדים בצהרונים עם אותו צוות שממשיך ומשכורתו כבר משולמת.

עדי קול: השאלה אם את יודעים אם הם מרווחים משכורת גבוהה יותר?

<טלי בריל: ככל יודע לי הם לא מרווחים משכורת גבוהה יותר.

<טלי בריל: זה אחד הדברים שאנחנו קיבלנו כתגובות, אנחנו העלנו את השאלה הזאת בעמוד 'הורים דורשים מהפך בחינוך' ובהרבה קבוצות הורים עכשיו זה בשיח.

<טלי בריל: הגיעו אלינו סייעות שאמרו לנו 'הכסף הגדול זה לא אנחנו.

<טלי בריל: אנחנו לא מרווחות, אנחנו מקבלות שכר מינימום'.

עדי קול: מיד ננסה להבין מי מרוויח מזה, איפה הכסף.

עדי קול: בבקשה.

דוד אזולאי: עדיין אתם לא יודעים איפה הכסף?

עדי קול: אנחנו עדיין מחפשים.

עדי קול: בכל דיון אנחנו שואלים איפה כסף.

עדי קול: אולי חבר הכנסת משה גפני ידע להגיד לנו איפה הכסף.

<עינב גוטרמן: אני עורכת דין, עינב גוטרמן, מעמותת "כולנו משפחה" – עמותה שעוסקת בין היתר בנושא של מסגרות חינוכיות, בעיקר בתחום הרך.

<עינב גוטרמן: יש כאן בעיה שהיא בעיה רחבה יותר, כלומר, אם נצא לשנייה מהנישה של קייטנות וצהרונים, הנושא של צהרונים בכלל הוא נושא - - -

עדי קול: אנחנו לא נכנסים אליו.

עדי קול: אני מבינה שיש בעיית צהרונים, יש בעיה כללית, את צודקת.

עדי קול: היום אנחנו מתייחסים לנושא הקייטנות.

עדי קול: אנחנו שבוע לפני היציאה לחופש הגדול ואנחנו מתמקדים בזה.

<עינב גוטרמן: בנושא הקייטנות צריך להבין שבאמת יש כאן רווח שהרשות גוזרת, רווח שהוא על חשבון ההורים.

<עינב גוטרמן: אנחנו יודעים שהסכומים האלה הולכים ומשמשים לפעילויות אחרות בין אם זה עמותות או גופים שונים.

<עינב גוטרמן: זו הנקודה.

<עינב גוטרמן: למעשה משתמשים בנו ההורים, שגם כך קורסים תחת הנטל, בשביל לממן פעילויות חשובות, מבורכות, אבל אנחנו לא צריכים לממן אותן.

עדי קול: כששוחחתי עם כמה אנשים קראתי לזה 'מס קייטנות'.

עדי קול: אני לא חושבת שאנחנו צריכים לשלם מס קייטנות, יש ארנונה ומיסים אחרים שאנחנו משלמים.

עדי קול: אני לא חושבת שקייטנות הן חלק מהמיסים שאנחנו משלמים לעירייה.

עדי קול: <קריאה:> זה לא חובה.

עדי קול: לא חובה?

עדי קול: איזה פתרון אחר יש?

<עינב גוטרמן: החופש הוא חודשיים.

<עינב גוטרמן: כמה אני יכולה לבקש מההורים שלי לשמור על הילדים שלי?

<יערה ישורון: אני יושבת ראש ארגון "הורים עובדים לשינוי".

<יערה ישורון: באופן הכללי, הקייטנות העירוניות הן סיפור מאוד גדול.

<יערה ישורון: בשנה שעברה שלחתי את הילדים שלי לקייטנות פרטיות כי הן היו יותר זולות מהקייטנות העירוניות.

<יערה ישורון: יש לי ארבעה ילדים, אחרי כל מיני הנחות הן עלו לי 6,000 שקל לשים את הילדים במסגרת לשלושה שבועות.

<יערה ישורון: רק על הדבר הזה זה היה הסכום, זה לא שביולי אני מרוויחה יותר, - - -

עדי קול: מה, זה לא עובד כך?

<יערה ישורון: באופן מפתיע זה לא קרה.

<יערה ישורון: לדעתי הבעיה המרכזית בקייטנות, אולי זה בהמשך לדיון הקודם בוועדת חינוך, יש לתת בכלל ייצוג להורים עם ילדים קטנים שבמערכות בגלל שאלו שנים מסוימות מהחיים וקצרות, אחר כך טיפה אפשר לנשום, אחר כך שוכחים ואין מי שיניע את המאבק הזה.

<יערה ישורון: אין בכלל פיקוח על המחירים וכל רשות יכולה לעשות מה שהיא רוצה, כל מקום יכול לעשות מה שהוא רוצה.

<יערה ישורון: כמעט ואין אפשרות להשוות בין המקומות כי מקום אחד נותן שלושה שבועות, מקום שני נותן ארבעה שבועות, אחד עד השעה ארבע ולכי לכמת עכשיו את כל השעות ותביני משהו.

<יערה ישורון: כן צריכה להיות הסדרה בנושא הזה.

<יערה ישורון: לדעתי זה יכול להיות חלק ממערכת החינוך, לחינוך יש גם את החלק הפורמאלי ויש לו גם חלק בלתי פורמאלי וזה צריך להיות שם.

<יערה ישורון: כן להיות במקום של פיקוח גם בגלל שאנחנו יודעים את איכות הצוות והאנשים ולמי אנחנו נותנים את הילדים שלנו בחודשי יולי-אוגוסט.

<יערה ישורון: מצד הכסף, אלו הורים שלא יכולים לעמוד בזה.

<יערה ישורון: לצערי יש הרבה מאוד אימהות שבוחרות להישאר בבית כי פשוט אין להן בררה אחרת, הן לא יכולות.

<יערה ישורון: הן עושות את השיקולים שלהן 'מתי אני אחזור מחופשת לידה, כן אלך לעבודה או אעזוב את העבודה, אני אעזוב לפני זה, אני לא אלך בכלל, ממאי אני לא אתחיל לעבוד כי תכף יש את יולי-אוגוסט ואחר כך ספטמבר-אוקטובר' – זהו, את פשוט נפלטת מהמערכת - - -

משה גפני: משרד החינוך מאריך את הלימודים השנה.

<יערה ישורון: זה מהלך מדהים, באמת עבדנו עליו קשות, אנחנו מברכים עליו מאוד.

<יערה ישורון: הילדים לא נולדים בכיתה א', הם נולדים קצת קודם וגם פה צריך מסגרות.

<יערה ישורון: זו תקופה מאוד קשה גם נפשית לאימהות ובכלל לכל משפחה לעבור את זה.

<יערה ישורון: שוב, אני מארגון "הורים עובדים לשינוי", קמנו לפני שש שנים.

<יערה ישורון: מזה זמן שאנחנו רואים שעדיין האימהות שמתלבטות האם לחזור - - -

משה גפני: זה חלק מהבעיה.

<יערה ישורון: לחזור מחופשת לידה.

משה גפני: כיתות א' וב', זה פותר בהחלט חלק מהבעיה.

<יערה ישורון: זה פותר.

<יערה ישורון: שני דברים, האחד, זה פותר מאוד השנה מכיתה א'.

<יערה ישורון: אני מאוד מקווה שהחל מהשנה הבאה זה יחול מגן ולא רק מא'.

<יערה ישורון: בשנה הבאה זה אמור להיות מכיתה א' עד כיתה ד' ושנה לאחר מכן מגן עד כיתה ה'.

<יערה ישורון: זה פותר חלקית.

<יערה ישורון: חשוב להדגיש שזה לא אמור לכלול את הגנים מגיל 3 אלא מגן חובה, גיל 5.

<יערה ישורון: הילדים נולדים קודם והם זקוקים לנו הרבה קודם.

<יערה ישורון: אנחנו זקוקים למסגרות עבורם כדי שנוכל להמשיך לעבוד.

<יערה ישורון: זו תקופה מאוד קריטית לבניית קריירה.

<יערה ישורון: כדי שאני אוכל לצאת לעבוד כשהילדים גדולים בתור אישה, בתור אימא אני צריכה את התקופה הזאת כי אחר כך כשאגיע לשוק העבודה בגיל 40 בלי ניסיון ובלי כלום לא יסתכלו עלי, אנחנו יודעים שגם כך יש בעיה בשוק העבודה.

<יערה ישורון: יש כאן בעיה לאומית שכן צריך לפתור אותה מהיסוד ולטפל בה.

<יערה ישורון: חלק מהבעיה, בואו ניתן להורים לצאת לעבודה, בואו נאפשר לעשות משהו.

<יערה ישורון: למי שאין לו את הכישורים, לצערי הרב אין לי את הכישורים להיות מורה או גננת ואין לי כישורים שיכולים להתאים למקצוע בו אוכל להיות עם ילדיי כל זמן שהם בבית, יש לי כישורים אחרים.

<יערה ישורון: בסופו של דבר טוב שכולם לא מורים וגננות.

<יערה ישורון: המדינה כן צריכה להתגייס פה ולפחות להטיל פיקוח בנושא של הקייטנות.

<יערה ישורון: המחירים הם לא מחירים סבירים.

<יערה ישורון: בסופו של דבר אם אתה לוקח מישהי הביתה זה הרבה יותר זול, אבל זה לא מתאים לצרכים של הילדים.

<יערה ישורון: ילד צריך להיות עם החברים שלו, הוא צריך להתעסק בפעילות שמתאימה לו.

<יערה ישורון: הוא לא צריך רק שמרטפית שתשמור שהבית לא נשרף בזמן שהוא רואה "יובל המבולבל" ושותה משהו.

<טלי בריל: רק לחזק את הנושא הזה, הפתרון שנמצא לילדי כיתות א' ו-ב' הוא עד שעה אחת.

<טלי בריל: זה פתרון מבורך, אבל זה למחזור אחד ולאחריו יש פתרונות משלימים שגם הם לא מפוקחים.

<טלי בריל: גם פה יש הרבה בעיות.

<טלי בריל: בשורה התחתונה, יש ישובים בארץ בהם נוצרות להורים בעיות תשלומים מאוד גבוהות כי המסגרות גילו שיש כאן בעצם קהל שבוי.

<טלי בריל: אנחנו לא גומרים לעבוד בשעה אחת.

<טלי בריל: זה מאחת עד ארבע וחצי והרשויות עושות מה שהן רוצות.

<טלי בריל: בעצם לא הועילו חכמים בתקנתם.

משה גפני: קודם כל אני מברך על הדיון הזה, אני חושב שזה דיון חשוב וקריטי.

משה גפני: ממה שהספקתי לשמוע מהנשים שהעלו את העניין, באמת זה נושא שמדינת ישראל לא נתנה עליו את הדעת.

משה גפני: כאשר אנחנו מדברים על מערכת שהיא מערכת שבה לא מורים ומורות ולא רק גננים וגננות או כאלה שעוסקים במערכת החינוך וכשיש חופש גם הם בחופש.

משה גפני: היום רוב העובדים בישראל הם אינם מורים ואינן מורות.

משה גפני: הם עובדים ורוצים להתקדם, אני מכיר את זה ממערכות רבות.

משה גפני: מדינת ישראל לא נתנה את הדעת לעניין הזה על אף שלפני הרבה שנים, אני כנראה כמעט הכי וותיק בכנסת, כבר עבר חוק שאומר שצריך שיהיה חינוך מושלם.

משה גפני: כלומר, גם בחופש, אבל לא מיישמים אותו.

משה גפני: כנראה שמחפשים עדיין את הכסף, משרד האוצר מחפש את הכסף.

משה גפני: אגב, הוא נתן אתמול בהחלטת ממשלה שלושה מיליארד שקל לנושא המע"מ על דיור.

עדי קול: הוא חסך לציבור.

משה גפני: זה לזרוק שלושה מיליארד שקל לפח מכיוון שזה לא יוזיל את מחירי הדירות, את זה נוכל לדעת בעוד חצי שנה.

משה גפני: אני אומר את זה בוודאות, זה ברור לחלוטין שזה בזבוז כסף ושזה מיותר.

משה גפני: מה שהיה צריך לעשות אלו דברים אחרים.

משה גפני: אנחנו עוסקים בעניין של הקייטנות.

משה גפני: עניין הקייטנות, קודם כל משרד החינוך צריך להיכנס לעניין במהותו, לפקח על המחירים וגם לעניין הקייטנות הפרטיות.

משה גפני: בסופו של דבר, כפי שנאמר, מדובר בקהל שבוי שחייב להמשיך את העבודה כי אחרת הוא לא יוכל להתפרנס, לא להתקדם ולא כל מה שנלווה לעניין זה.

משה גפני: , את הילדים הוא לא מתכוון לזרוק לרחוב, הם יותר מדי יקרים לו והוא שולח אותם למערכות שהן מערכות מאוד יקרות, מאוד מאוד, ואף אחד לא יכול להגיד מילה, כי מי יגיד.

משה גפני: לכן הנושא הזה צריך לקבל טיפול ממשי.

משה גפני: אני באמת קצת שמחתי כאשר שר החינוך אמר שהוא פותח את הכול לשנת לימודים ארוכה יותר.

משה גפני: אני חשבתי שהוא חוזר לתכנית הישנה של שנת לימודים שתהייה יותר זמן.

משה גפני: התחיל עם זה השר גדעון סער, הוא התחיל עם ארבעה ימים קודם וחשבתי שהולכים למסלול הזה.

משה גפני: לצערי לא הלכו למסלול הזה.

משה גפני: לצערי זה הופך שוב למפעל שהוא מפעל די חלקי.

משה גפני: הוא חלקי גם מבחינת השעות, הוא חלקי גם מבחינה ציבורית.

משה גפני: לא כל הציבור - - -

עדי קול: אתה יודע שזה תהליך.

עדי קול: זה מתחיל עם כיתות א' ו-ב' וממשיך עם פיילוט בכיתות ג' ו-ד' ולאט לאט אני מקווה שיורידו את זה לגילאים הקטנים יותר.

עדי קול: אני מקווה.

עדי קול: אתה יודע, אנחנו מאוד טובים בלבקר, אבל אנחנו גם צריכים להכיר בזה.

משה גפני: אני איש עם סובלנות.

משה גפני: אני סובל כאן כבר 25 שנה, אז אין בעיה איתי.

משה גפני: <קריאה:> תראה כמה פיילוטים הגיעו - - -

משה גפני: כן, כן, אני מכיר את העניין הזה.

משה גפני: הוא גם התחיל עם זה שהחרדים בחוץ, היום יש נשים חרדיות רבות שיוצאות לעבודה ועובדות עד שעה מאוחרת.

משה גפני: בעבר היו פחות, באמת הן היו יותר מורות וגננות.

משה גפני: היום נשים חרדיות יוצאות לעבודה ועובדות בהייטק ועובדות במקומות אחרים והן לא תזכינה ליהנות מהעניין הזה.

משה גפני: לכן אני באמת מביע תרעומת שמתחילים, אני שותף לתקווה שלך, כי זו התחלה.

משה גפני: היה צריך להגיד לשר החינוך שאת התקווה הזאת היה צריך לתת לכל אזרחי ישראל, יהודים וערבים, דתיים ושאינם דתיים, ימין ושמאל, מרכז ופריפריה.

משה גפני: לא עולה על הדעת לטעת תקווה בקרב קבוצה אחת ושלקבוצה אחרת לא תהייה בכלל תקווה.

משה גפני: אני אומר לך, לי יש תקווה.

עדי קול: אני שמחה לשמוע.

משה גפני: מה את שמחה לשמוע?

עדי קול: שיש לך תקווה.

משה גפני: אחר כך אני אגיד לך אחרת.

משה גפני: תודה רבה.

עדי קול: אני יודעת.

דוד אזולאי: גברתי היושבת ראש.

דוד אזולאי: ראשית אני מבקש לברך על כך שיש בכלל קייטנות בקיץ.

דוד אזולאי: לצערי הרב הייתה תקופה שהדבר הזה ניתן רק לילדים ברמה הכנסה גבוהה, רק הם יכלו לזכות לתענוג הזה.

דוד אזולאי: לשמחתי הרבה הדבר הזה נפתח היום.

דוד אזולאי: יחד עם זאת, אני מברך על היוזמה לפתוח את בתי הספר לעוד שלושה שבועות ליום לימודים או קייטנה לימודית.

דוד אזולאי: לצערי הרב ישנה קבוצה במדינת ישראל שהיא ממודרת.

דוד אזולאי: בעצם היא לא נכללת בפרויקט הזה.

דוד אזולאי: אני מאוד מאוד מתפלא גם על השלטון המקומי על איך הוא נתן את ידו שילדים שגרים באותה שכונה, שילד אחד שלומד בבית ספר ממלכתי או ממלכתי דתי ושהילד השני לומד בבית ספר חרדי שכל חטאו שהוא לומד בבית ספר חרדי, למרות שהוא משלם ארנונה ואבא שלו הלך לצבא והוא והאימא שלו עובדים, הוא לא יהיה זכאי לקייטנה, ואתם השלטון המקומי נתתם את ידכם לכך.

דוד אזולאי: אני חושב שפה אחת השגיאות שלכם, איך הסכמתם?

דוד אזולאי: אתם הרי בסופו של יום מייצגים את התושבים.

דוד אזולאי: כאן מעלתם באימון שהציבור נתן בכם.

דוד אזולאי: ממילא למשרד החינוך יש מדיניות, אבל אתם הרי יכולתם להגיד 'עד כאן, יש דברים שאנחנו לא מוכנים להיות שותפים להם'.

דוד אזולאי: שמשרד החינוך ירים את הפרויקט הזה לבד, אז נוכל להגיד שמשרד החינוך הוא הגורם להפליה בין ילד לילד.

דוד אזולאי: לגבי הקייטנות בכלל, מפעל הקייטנות הוא מפעל מבורך.

דוד אזולאי: אבל אדוני נציג השלטון המקומי, איך אתם מצליחים להביא למצב ששתי ערים סמוכות, לאחת יש מחיר אחד ולשנייה מחיר אחר?

דוד אזולאי: לפי מה זה נקבע?

דוד אזולאי: מי קבע את המחירים האלה?

דוד אזולאי: כאן אני שומע מההורים שיש דברים בסיסיים שכולם מקבלים, על מה?

דוד אזולאי: על אלה שמקבלים מזגנים או לא מקבלים מזגנים?

דוד אזולאי: על פי מה אתם קובעים את המחירים?

דוד אזולאי: אני פונה ואני מבקש את התערבותו של השלטון המקומי לקביעת מחירים, לפחות מחירים בסיסיים כדי שההורים ידעו למה זה מקבל יותר ולמה זה מקבל פחות.

דוד אזולאי: דבר נוסף שאני מבקש להתייחס אליו הוא יותר פיקוח.

דוד אזולאי: יושבים כאן נציגי משרד החינוך, נציגי משרד פנים שהם מפקחים בין היתר גם על הבריכות השחייה ועל חופי הים וכדומה, אני חושב שבעניין הזה יש מצב שבו נמנעים לקחת את הילדים מחוץ לקייטנה בגלל האחראיות או מתוך זהירות, תקראו לזה איך שאתם רוצים, אבל ילד שנמצא בקייטנה הוא לא נמצא רק במסגרת לימודים, כאן צריך לחשוב איך לאפשר את היציאה.

דוד אזולאי: בנושא הביטוח, אני לא שמעתי כאן התייחסות לנושא הביטוח לילדים.

דוד אזולאי: לצערי הרב ישנן כל מיני יוזמות של כל מיני אנשים פרטיים שמפעילים את הקייטנות, לא לכולם יש ביטוחים לילדים.

דוד אזולאי: רבותיי, זה נושא שיש לתת עליו את הדעת, לא יעלה על הדעת שמישהו יפעיל קייטנה ללא ביטוח לילדים.

דוד אזולאי: יש מצבים כאלה, ישנן קייטנות פרטיות שעושות הרבה מאוד כסף ואיפה שאפשר לחסוך הם חוסכים.

דוד אזולאי: המזון, אני מאוד מקווה שגם פה יש פיקוח של משרד הבריאות שאכן המזון המוגש הוא מזון ראוי וחלילה שהוא נגוע.

דוד אזולאי: הקיץ זו עונה רגישה ביותר.

דוד אזולאי: גם כאן אני מאוד מקווה שמשרד הבריאות מפקח.

דוד אזולאי: אני מבקש להפנות את תשומת הלב לשלטון המקומי, אדוני סמנכ"ל מרכז השלטון המקומי, אני מבקש לפנות ולבקש ממך להפנות את הבקשה למרכז השלטון המקומי.

דוד אזולאי: אני מביע כאן את מחאתי על כך שנרדמתם בשמירה ופגעתם בילדים שכל חטאם הוא בכך שהם חרדים, הם לא משתתפים במפעלי הקיץ.

דוד אזולאי: תודה.

ישראל אייכלר: גברתי היושבת ראש, תודה רבה על הדיון.

ישראל אייכלר: עניין הקייטנות הוא נושא מאוד רחב וחשוב.

ישראל אייכלר: כל השנים הוא פרוץ.

ישראל אייכלר: בגלל שהוא לא ממוסד ואין חוק קייטנות חינם אז הרבה אנשים עשו הרבה מאוד כסף ונתנו מעט מאוד שירותים.

ישראל אייכלר: אני מסתובב באוכלוסיות בהם לפעמים מישהו מביא איזה טרמפולינה לאיזו חצר וקורא לזה קייטנה וגובים מכל ילד בין 5 ל-10 שקלים.

ישראל אייכלר: אני לא יכול להעריך את שמחתו של הילד כשהוא רוקד על הטרמפולינה וכמה זה שווה לו.

ישראל אייכלר: במציאות, התחושה כהורים, שנתונים מעט מאוד עבור המון המון כסף.

ישראל אייכלר: כלומר, אם היו נותנים את אותם שירותים לאנשים מבוגרים באותם מחירים האנשים לא היו מסכימים לדבר הזה.

ישראל אייכלר: למה הילדים מסכימים?

ישראל אייכלר: – כי הם לא מבינים.

ישראל אייכלר: למה ההורים של הילדים מסכימים?

ישראל אייכלר: – כי אוי ואבוי להם אם לא יתנו להם לרקוד על אותה טרמפולינה או ללכת לאותה בריכה שאינה ראויה או שהיא בתנאים בלתי אפשריים.

ישראל אייכלר: הדבר החמור ביותר שקרה היום, הזכיר חבר הכנסת הרב דוד אזולאי, מדינת ישראל החליטה כן לעשות דבר חשוב מאוד ולקצר קצת את תקופת הקיץ, את תקופת החופש הגדול על חשבון ההורים ולתת לילדים שלושה שבועות על חשבון המדינה.

ישראל אייכלר: נדמה לי שכאן נעשה מעשה שעוד לא היה בהיסטוריה של מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: באופן בוטה מדירים ילדים בגלל היותם ילדים בחינוך החרדי באופן כל כך גלוי ובאופן, אמרתי בוטה כי אני לא רוצה להשתמש בביטוים בוטים יותר להגדיר את הדבר הזה.

ישראל אייכלר: אני אומר שאם היו עושים את הדבר הזה כלפי ילדים אחרים או לילדים יוצאי אתיופיה היו אומרים שזו החלטה גזענית - - -

עדי קול: אני חייבת להגיד כמשפטנית, אני דוקטור למשפטים.

עדי קול: יש שוני רלוונטי בין בתי ספר שלומדים בהם הילדים החרדים לבין בתי הספר שלומדים בהם בחינוך הממלכתי והממלכתי דתי.

עדי קול: כשיש שוני רלוונטי מותר לעשות אבחנה ולכן אין כאן הפלייה שהיא הפלייה לא חוקית.

עדי קול: אם אתה כבר מציג פה את הסיטואציה.

ישראל אייכלר: אמרת את המילה הנכונה, 'אבחנה'.

ישראל אייכלר: הווה אומר, החינוך המוכר שאינו רשמי והחינוך החרדי באופן בסיסי מקבל פחות תקצוב מחינוך ממלכתי וזו אבחנה בין לבין, אבל להדיר לגמרי ולהגיד 'אני לא נותן לאלה כלום', זו גזענות והפליה שבשום מקום - -

עדי קול: כיוון שחבר הכנסת העלה את הנושא אני מבקשת מהגורמים להשיב ואני אשמח - - -

ישראל אייכלר: את השבת מאוד טוב, אבל השבת תשובה לא מדויקת בין אבחנה לבין הפליה.

ישראל אייכלר: כל מה שנעשה על ידי משרד החינוך הוא לא אבחנה אלא הפליה - - -

עדי קול: אני נתתי לך את העמדה המשפטית שאומרת שנעשתה אבחנה ולא הפלייה.

עדי קול: אני מבקשת להתקדם ולתת לגורמים להשיב.

עדי קול: אני פונה קודם כל למשרד החינוך כמפקח על הקייטנות.

עדי קול: עלו כאן כמה נושאים.

עדי קול: הנושא הראשון, הבוער והכואב ביותר הוא נושא המחירים, אני חושבת שגם נושא המחירים וגם נושא שקיפות המחירים.

עדי קול: על מה משלמים?

עדי קול: מה הסל שנקרא קייטנה עליה אנחנו משלמים?

עדי קול: מהן העלויות שלה ואיך לראות ולדעת מה קורה.

עדי קול: לפני התכנים אני מבקשת לדעת, למה נוצרים הפערים הגדולים האלה?

עדי קול: עלו כאן עוד שאלות גם מחברי הכנסת לגבי הפיקוח הנוסף, פיקוח על הבריאות, פיקוח על המזון, פיקוח על התנאים.

עדי קול: אני מכירה קבוצות באוכלוסייה שמקיימות קייטנות כאלה ספורדיות, קייטנות לא מאורגנות,

עדי קול: קייטנות שבטח לא מפוקחות, קייטנות שילדים שומרים על ילדים, קייטנות שהורים שומרים על ילדים של הורים – אין ביטוח.

עדי קול: המחירים מובילים את האנשים למצוא פתרונות, אבל לא בטיחותיים.

עדי קול: מי יודע מה קורה בתוך הקייטנות האלה ואיך אנחנו יכולים לומר להורים שהילדים שלהם שומרים, מוגנים ומקבלים את החינוך הראוי בקייטנות האלה.

<דוד ביטס: אני מפקח ארצי על הקייטנות.

<דוד ביטס: אני אתחיל ואומר שקייטנות פועלות על פי חוק "חוק קייטנות" תש"ן 1990 שאומר שקייטנה היא עסק טעון רישוי.

<דוד ביטס: כאן בעצם אנחנו מתחילים - -

עדי קול: האם יש מערכת שבודקת קייטנות שלא קיבלו אישור?

<דוד ביטס: התשובה היא לא.

<דוד ביטס: אבל - - -

<טלי בריל: כמה מפקחים יש?

<דוד ביטס: בכל מחוז תלוי בגדול שלו.

עדי קול: כמה בסך הכול ארצי?

עדי קול: מאחר ואתה מפקח ארצי.

<דוד ביטס: יש עשרות מפקחים.

עדי קול: אני מניחה שאתה יודע, הם עובדים תחתיך, מה המספר?

<דוד ביטס: אנחנו יכולים להגיע גם ל-80 ו-90.

<דוד ביטס: כרגע אין לי מספר - - -

עדי קול: 80, 90.

עדי קול: אתה יודע כמה קייטנות מופעלות במקביל?

<דוד ביטס: אני יודע.

<דוד ביטס: אני יודע שפועלות 5,000 קייטנות.

עדי קול: 80 מפקחים על 5,000 קייטנות, מה תפקיד של המפקחים?

<דוד ביטס: התפקיד של המפקחים לוודא שהקייטנה פועלת בהתאם לאישור שהיא קיבלה הן מבחינת התכנית החינוכית והן מבחינת בטחון ובטיחות של הקייטנה.

<דוד ביטס: אני אומר גם באותה נשימה - - -

עדי קול: רגע, אני חייבת לחדד.

עדי קול: 5,000 קייטנות עם 80 מפקחים, זאת אומרת שלמפקח אחד יש ממאה קייטנות.

עדי קול: זאת אומרת, שאם הוא צריך להגיע לביקור בקייטנה הוא לא מבקר - - -

<דוד ביטס: אף אחד לא אמר שהמספר הוא אידיאלי.

<דוד ביטס: אנחנו גם צריכים לחלק את הפיקוח לכמה קטגוריות.

<דוד ביטס: יש את הפיקוח החינוכי, יש את הפיקוח שעוסק בבריאות, יש את הפיקוח שעוסק בביטחון ובטיחות ולכן המספר שאמרתי הוא בהחלט רחב יותר.

<דוד ביטס: חשוב לומר, הפיקוח הוא לא לבוא לקייטנה אחת ולשבת איתה כל היום.

<דוד ביטס: אנחנו עוברים.

<דוד ביטס: יכול להיות שמפקח אחד עובר בכמה וכמה קייטנות.

<דוד ביטס: אני דווקא מבקש להתעכב על דברים אחרים שנאמרו כאן ולומר כמה דברים.

<דוד ביטס: אנחנו מדברים על כחצי מיליון ילדים ובני נוער שמשתתפים בקייטנות.

<דוד ביטס: הזכרתי את המספר 5,000 קייטנות ויותר שמאושרות.

<דוד ביטס: זה תהליך מאוד סיזיפי שמתחיל בבדיקת הצוות החינוכי שעובר השתלמות, בדיקת התכנית החינוכית ועמידה בסטנדרטים של בריאות, ביטחון - - -

עדי קול: מי אחראי על זה?

עדי קול: אלו אותם 80 מפקחים שהם אלה שעושים את הבדיקה המקדימה?

<דוד ביטס: בוודאי.

<דוד ביטס: יש פה תהליך שמתחיל הרבה לפני שמתחילה הקייטנה.

<דוד ביטס: לוקח חודש-חודש וחצי שבו נבדקות הקייטנות בשתי קטגוריות.

<דוד ביטס: האחת, קייטנה לה דרוש רישוי עסקים ורישוי חינוכי, יש מספר קבוצות שפטורות מרישוי עסקים, יש את כל התהליך החינוכי.

<דוד ביטס: כלומר, בשני המקרים האלה מדובר בתהליך מאוד סיזיפי שבודק את כל ההיבטים של הקייטנה כדי שב-1 ביולי - - -

עדי קול: קייטנות אלטרנטיביות כמו שהצגנו, 15 שקלים תמורת עלייה לטרמפולינה.

עדי קול: מי אמור לדעת שהן קיימות?

עדי קול: אני מבינה שאתה לא יכול - - -

<דוד ביטס: אין לנו פיקוח על הדבר הזה, אבל אנחנו בהחלט פונים לציבור הרחב בכל גם דרך פרסום בעיתונות וגם בתהליך בו אנחנו פוגשים הורים וגם במסגרת בתי הספר לפני שיוצאים - - -

עדי קול: אני שוב שואלת, אם אני נתקלת בקייטנה כזאת ואני יודעת שהיא לא פועלת כחוק, למי אני אמורה לפנות?

<דוד ביטס: אנחנו הכתובת.

<דוד ביטס: קודם כל מי שאמור לאכוף את כל הנושא של קייטנה אם היא תקינה או לא תקינה, אם היא פועלת על פי אישור או לא פועלת על פי אישור, זו הרשות המקומית.

<דוד ביטס: זה המנדט של ראש הרשות.

<דוד ביטס: אבל, בהחלט ברגע שאנחנו נקבל מידע שמגיע לידיעתנו, הטלפון הראשון הוא לראש הרשות או למחלקת רישוי עסקים.

<דוד ביטס: יחד איתם אנחנו מגיעים מיד, אנחנו לא ממתינים.

<דוד ביטס: אנחנו מגיעים לאותו מקום - - -

עדי קול: אתה יכול לתאר לנו מקרים כאלה מהשנים האחרונות?

<דוד ביטס: אין לי כרגע את הרשימה.

ישראל אייכלר: מה אתם עושים כשאתם מגיעים למקום?

ישראל אייכלר: סוגרים את הטרמפולינה או אומרים לו לקחת פחות כסף?

<דוד ביטס: אני אומר לך שמקרים שאנחנו רואים שיש בהם סכנת נפשות, הקייטנה נעצרת באותו רגע.

עדי קול: ואם אין סכנת נפשות?

<דוד ביטס: רגע, רגע.

<דוד ביטס: כל הרעיון הוא שאנחנו רוצים שהקייטנות תפעלנה על פי כל הקריטריונים.

<דוד ביטס: לפעמים יש מקרים שבהם פועלת קייטנה שלא עברה את כל התהליך הזה וכשאנחנו בודקים את כל הפרמטרים של הקייטנה אנחנו רואים שבסך הכול היא בסדר, אז אנחנו עושים איזה הליך - - -

עדי קול: מזורז?

<דוד ביטס: כדי לאשר אותה.

עדי קול: אז אתם נותנים רישיון למי שעבר עבירה על החוק.

<דוד ביטס: לא.

<דוד ביטס: לא.

<דוד ביטס: - - -

עדי קול: קודם אמרת שיש "חוק קייטנות" צריך לקבל רישוי, לא קיבלה רישוי הפעלתם, וכשהגעתם במקרה לקייטנה כזאת התברר שהיא בסדר והחלטתם לתת לה פרס.

עדי קול: זה הליך מקוצר.

<דוד ביטס: שנייה.

<דוד ביטס: לא.

<דוד ביטס: <קריאה:> זו חקירת משטרה?

עדי קול: הפרוטוקול לא יודע מי מדבר.

<דוד ביטס: רותם זהבי אחראי על הבטיחות הארצי במשרד החינוך, הוא תכף ייתן את ההיבט של בטיחות הקייטנות, היבט שהוא חשוב.

<דוד ביטס: אני מנסה לומר, כשאנחנו מגיעים לקייטנה כזאת ואנחנו רואים שילדים נמצאים שם, יש כאן שתי אפשרויות.

<דוד ביטס: האחת, באמת להפעיל את החוק ולסגור את הקייטנה ולשלוח את הילדים הביתה, זה במקרים שאנחנו רואים שהמקרה חמור.

<דוד ביטס: במקרים האחרים, כאן זה הצד היותר חינוכי-ערכי לילדים עומד לנגד עינינו.

<דוד ביטס: אם אנחנו רואים שבסך הכול מי שמנהל את הקייטנה הוא מורה, מדריך מוסמך בהתאם לחוק ושהיא מופעלת במקום שהוא בהחלט - - -

עדי קול: יש לי בעיה מאוד קשה כי יש תהליך מאוד ארוך שדורש פיקוח, מחשבה ובדיקה, אמרת פדגוגיה וכול הדברים, ואז יש תהליך מקוצר שאומר, באנו לקייטנה, היא כבר פועלת לא נשלח את הילדים הביתה.

עדי קול: אנחנו מדברים - - -

<דוד ביטס: את מדברת על מקרים פרטיים, בדרך כלל זה לא קורה אלא בצורה- - -

עדי קול: אני מדברת על מקרים פרטיים בגלל שאתה אמרת ומשום שאין לנו מספרים.

עדי קול: אני רוצה לדעת למשל אם אתה יודע כמה קייטנות סגרתם?

<דוד ביטס: בשנים האחרונות סגרנו בודדות כי המידע - - -

ישראל אייכלר: אולי הוא עושה משהו שהוא על פי חוק, כי זה לא מצווה ללכת לסגור לילדים את השמחה הקטנה שיש להם.

<רותם זהבי: זה מראה על משהו אחר, זה מראה שמשרד החינוך במהלך השנים האחרונות בנה מנגנון שהכין את מנהלי הקייטנות ואת הרשויות כראוי.

<רותם זהבי: יחד עם הרשויות נבנה מנגנון מסודר שהיום מי שפותח קייטנה יודע בדיוק מה הוא צריך לעשות, איך הוא צריך להתכונן ואיך הוא צריך לנהל את הקייטנה.

עדי קול: ועדיין כולנו מכירים קייטנות שהן לא חוקיות, קייטנות פרטיות למיניהן - - -

<דוד ביטס: בודדות ביותר - - -

עדי קול: איך אתה יודע?

עדי קול: אני שאלתי - - -

<דוד ביטס: אנחנו מפקחים על כמעט מאה אחוז מהקייטנות.

<דוד ביטס: אין כמעט קייטנה - - -

עדי קול: על אותה הטרמפולינה הזאת - - -

<רותם זהבי: אותה טרמפולינה וגם מקום אחר.

<רותם זהבי: אנחנו מגיעים לכול המקומות, בודקים ויודעים בדיוק.

<רותם זהבי: מבקשים 'תראי לי את הרישיון שלך, תראה לי את התיק, תראה לי את אישור בטיחות, תראה לי את אישור הבריאות, תראה לי את הכול'.

<רותם זהבי: הוא מראה ואין לו רישוי עסק - - -

עדי קול: רגע, אלו אותם 80 מפקחים על 5,000 קייטנות?

<רותם זהבי: הם יותר מ-80 מפקחים, זה הרבה יותר מ-80 מפקחים כי יש כאן גם מפקחים על הבטיחות ועל הביטחון.

<רותם זהבי: אנחנו מגיעים לכל אלפי הקייטנות שקיימות היום במערכת.

<רותם זהבי: זה מנגנון שנבנה במהלך השנים האחרונות והיום הוא מקיף את כל קייטנות.

עדי קול: מכוון שצופים בנו דרך ערוץ הכנסת, אם הורים רוצים לדעת אם הקייטנה שלהם נבדקה, אם עברה פיקוח - - -

<רותם זהבי: בהחלט.

<רותם זהבי: אני אגיד איזה תהליך הקייטנה עברה - - -

עדי קול: אני מבקשת לדעת איך הם בודקים אם הקייטנה עברה פיקוח.

<רותם זהבי: איך ההורים בודקים?

<דוד ביטס: ראשית, קייטנה שעברה את התהליך מקבלת אישור מטעם משרד החינוך שהקייטנה מאושרת ואפשר להתחיל בזה בכול מקום.

<דוד ביטס: כיוון שהתהליך הזה נמשך ממש עד ימים ספורים לפני פתיחת הקייטנה, לפרסם את הקייטנות המאושרות זה לא אפקטיבי.

<דוד ביטס: אנחנו מפרסמים בתחילת התהליך, בערך חודש-חודשיים לפני תחילת ההתארגנות, אנחנו גם העברנו אליכם את הפנייה להורים בעיתונות, פרסום שבו אנחנו אומרים שהקייטנה היא טעונת אישור ועל ההורים לוודא שהם רושמים את הילדים לקייטנה מאושרת ושאפשר לראות את האישורים.

<דוד ביטס: היה ואנחנו נמצאים בשלב מתקדם, ימים ספורים לפני פתיחת הקייטנה, אפשר לראות את האישור מהבעלות או להתקשר אלינו.

<דוד ביטס: בכל מחוז יש מפקח שאחראי על כל העניין הזה.

<דוד ביטס: הורה יכול לציין את שם הקייטנה ויגידו לו אם היא מאושרת או לא מאושרת.

עדי קול: אני עוצרת לרגע בשאלה הזאת.

<רותם זהבי: סליחה, יש כאן הודעה להורים שהופצה על ידי משרד החינוך לעיתונות וזו לשון ההודעה: "הודעה להורים, הנני להביא לידיעת

<רותם זהבי: כם ההורים שקייטנה הינה עסק טעון רישוי.

<רותם זהבי: לא ינהל אדם...." כל ההנחיות שהורה צריך לדעת לקראת פתיחת קייטנה וכדומה, איפה הוא יכול לראות את ההוראות ואת החוק וכדומה.

ישראל אייכלר: אני לא רואה כאן שום התייחסות למחיר.

עדי קול: מיד נשאל לגבי המחיר, אני מבקשת לשאול לגבי הפיקוח.

<בובה לוי: אני מבקשת להחזיר טיפה את הדיון על הפיקוח.

<בובה לוי: אני בובה לוי ממקימות "הקול הנשי" אתם אומרים שהפיקוח נעשה קרוב למועד פתיחת הקייטנה.

<רותם זהבי: אם הקייטנה מאושרת.

<בובה לוי: זה קצת מתחכם, כי מסיימים את מועד ההרשמה מאוד קרוב.

<בובה לוי: עד שאותו הורה מוודא אם הקייטנה מאושרת או לא, נוצר מצב שלא תהייה לו קייטנה אחרת חלופית.

<בובה לוי: אז הוא נמצא בדילמה מאוד קשה.

<דוד ביטס: מן הסתם התהליך מתחיל חודש וחצי לפני.

עדי קול: למה הוא מתחיל חודש וחצי לפני ולא קודם?

<דוד ביטס: רק בתקופה הזאת מתחילות השתלמויות - - -

עדי קול: אז שיתחילו את ההשתלמויות קודם, המחזור הוא מחזור קבוע.

עדי קול: תנסו לא לדבר יחד, כל אחד בזמנו.

עדי קול: עכשיו דוד מדבר.

עדי קול: אנחנו מנהלים דיון ולא שוק, עד כמה שאפשר.

<דוד ביטס: הבעלויות של כ-50% ואף ויותר הן קייטנות בבעלויות פרטיות, הם בעצם מתחילים את התהליך בשלב מאוד מאוחר.

עדי קול: אבל אתם יכולים לכפות על השוק את ההתנהלות כי אתם נותנים את האישור וכולם צריכים את האישור שלכם.

עדי קול: אומרים לכם כאן ההורים שברגע שהם ידעו בשנייה האחרונה אם הקייטנה מפוקחת, הם לא ידעו להעביר את הילד קייטנה.

עדי קול: למה מראש אתה לא מתחיל את התהליך אחרת?

עדי קול: למה אתה לא מכוון אותם לפתוח קודם?

<דוד ביטס: נגיד שאנחנו מתחילים חודש לפני ההתארגנות הרגילה, ברוב המקרים גם אותן קייטנות בעצמן מעכבות את התהליך.

עדי קול: אם אתה תגיד שמתחילים חודש קודם ואתה מסיים את התהליך חודש וחצי לפני כדי שההורים יוכלו להירשם הם יעשו את זה בהתאם.

עדי קול: אלו קייטנות פרטיות, הם רוצים שאתה תיתן להם את האישור ולכן הם יעשו את זה קודם.

<דוד ביטס: אני אומר שני דברים, האחד, גם כשהורה הולך לרשום את הילד שלו לקייטנה הוא לא עושה את זה שלושה-ארבעה חודשים מראש - - -

<שלומית אבינח: עושים את זה בפסח.

<שלומית אבינח: זה לא נכון.

<דוד ביטס: בסדר, פסח זה לא ארבעה חודשים מראש.

<דוד ביטס: אם הקייטנה נמצאת בתהליך של אישור אפשר לפנות אלינו ונוכל לומר שהקייטנה נמצאת בתהליך.

עדי קול: כן, אבל אז הוא צריך להמתין עד לרגע האחרון ולא יהיה לו מקום.

עדי קול: אני עוצרת אותך כאן כי אני חושבת שההסבר שלך לא ראוי בעיניי.

עדי קול: אנחנו צריכים למצוא דרך להקדים את זה ולהתאים את זה למועדים כדי שהורים יוכלו לקבל את המידע בזמן.

עדי קול: אחת מהקריאות של הוועדה תהייה לבקש מכם לבדוק את הקדמת התהליך.

עדי קול: לא יכול להיות מצב שילד ימצא את עצמו שבוע לפני ההרשמה בקייטנה לא מפוקחת כשאין לו מקום בקייטנה אחרת, וזה רק בגלל שהתהליך מתחיל רק חודש וחצי לפני.

<דוד ביטס: יכול להיות שצריך להתחיל את התהליך חודש מוקדם יותר.

<רותם זהבי: מי אמר שזו בעיה?

עדי קול: אתם מתווכחים, אני מצטערת.

<רותם זהבי: אולי זו לא בעיה.

עדי קול: אז תגידו שזו לא בעיה.

<רותם זהבי: זו לא בעיה.

<רותם זהבי: בשלב הזה כל הקייטנות כבר סיימו את רוב התהליך - - -

עדי קול: זו בעיה, אומרים לך - - -

<רותם זהבי: זה שהיא אומרת עדיין לא אומר שזו בעיה.

עדי קול: בסדר, גם זה שאתה אומר עדיין לא אומר שזה לא.

עדי קול: אני אומרת לך כחברת הכנסת שאמורה לפקח על עבודת הממשלה, זה התפקיד שלי כאן.

עדי קול: אני רוצה שלהורים תהייה וודאות בעניין הפיקוח על הקייטנות של הילדים שלהם במועד ראוי ולא רק שבוע לפני שהקייטנה נפתחת.

<דוד ביטס: סביב הראוי הזה, אנחנו צריכים להגיע לראוי, בראוי הזה אנחנו נפעל ללא שום בעיה.

<דוד ביטס: אני מבקש לומר עוד משפט בעניין זה.

<דוד ביטס: במודעה שראיתם גם פורסם תאריך סופי לאישור קייטנות.

<דוד ביטס: לומר לך שכל הקייטנות עומדות בזה?

<דוד ביטס: – הן לא עומדות ואז מה, נגיד להם 'בזה הסתיים התהליך'?

עדי קול: כן.

עדי קול: אגב, זה התפקיד של הרגולטור.

עדי קול: תפקיד הרגולטור לכפות על הגופים הפרטיים שצריכים את האישור שלך, לכפות עליהם את לוח הזמנים.

עדי קול: אם אתה לא תעשה את זה, אז מי יעשה את זה?

עדי קול: תגיד לנו את התאריך.

עדי קול: תאמין לי, השוק יתאים את עצמו לדרישות שלך.

<טלי בריל: רק להסביר שאנחנו שוב פעם בין הפטיש לסדן.

<טלי בריל: אין לי בררה.

<טלי בריל: אני יכולה לספר לך על עשרות אימהות שמתקשרות כי אין להם מקום בקייטנה חלופית יומיים לפני הקייטנה העירונית, אני לא מדברת על קייטנות פרטיות.

<טלי בריל: בכל פעם אנחנו פוחדים מה יהיה.

<רותם זהבי: הם פנו לרשות?

<טלי בריל: אין לי תשובה מול הרשות.

<טלי בריל: הרשות מבחינתה, אגב, אני כהורה סומכת על הרשות ומצד שני אין לי את היכולת לבדוק.

<טלי בריל: אם מזיזים את הכול לתאריך מוקדם יותר ושאני יודעת שהיא בתוך תהליך, תנו לי אתר אינטרנט שאדע - - -

<רותם זהבי: יש.

<טלי בריל: בסדר, בואו נלך יותר קדימה.

<טלי בריל: תנגישו.

<טלי בריל: נלך קדימה כי בסך הכול צריך לחבר את הזמן בו - - -

עדי קול: האם באתר האינטרנט מופיעות כל הקייטנות המפוקחת?

<רותם זהבי: עדיין לא.

עדי קול: אתה אומר שיש אתר אינטרנט ואין בו את הדבר הכי בסיסי שאומר אילו קייטנות קיבלו רישוי.

עדי קול: מתי יהיה דבר כזה?

<דוד ביטס: אני מאמין שתוך יומיים-שלושה כל קייטנה שאושרה תעלה.

<טלי בריל: עוד שלושה ימים נפתחת הקייטנה.

עדי קול: אתה מבין שזה בעייתי?

עדי קול: זאת אומרת שהיום הן לא יודעות להגיד לך סופית שאם הקייטנה אליה הן שולחות את הילדים קיבלה אישור.

<דוד ביטס: אני חושב שאמרתי בתחילת דבריי שהתהליך הזה נמשך וברוב המקרים הוא מתעכב לא בגלל משרד החינוך אלא בגלל הבעלויות שלא דואגות להעביר את כל המסמכים בזמן, ולכן מטבע הדברים האישור לא אצלן.

<דוד ביטס: אגב, אני לא בטוח שאם נתחיל את התהליך חודש לפני נהייה מסוגלים בשלב הזה, אלא אם כן חצי מהבעלויות לא יקבלו אישורים לקייטנות.

עדי קול: אני חושבת שכך מעבירים תהליך חינוכי.

עדי קול: משרד החינוך, אתם אמורים לדעת שאם חצי מקייטנות לא תקבלנה אישור השנה הבעלויות תמהרנה מאוד לעשות את זה בפעם הבאה.

עדי קול: אני רוצה לדעת, לא שלושה ימים לפני שהקייטנה מתחילה, אם הקייטנה עברה רישוי.

<דוד ביטס: אנחנו נעשה את זה.

עדי קול: תודה רבה.

<דוד ביטס: אני אומר לך שמי שלא מכיר את הענף הזה - - -

עדי קול: מיד נגיע לנושא המחירים, אני חושבת שכמו שהם מרווחים מספיק כסף כדאי להקדים את תהליך ההרשמה, את תהליך הגבייה ותהליך הגשת בקשה לרישוי.

עדי קול: כעת שאלת המחירים.

עדי קול: אני מניחה שראית את הטבלה שמופיעה מולך על הפערים ברשויות המקומיות.

עדי קול: אלו פערים מאוד מאוד גדולים.

עדי קול: אנחנו לא יודעים אם כל הקייטנות שמופיעות כאן הן קייטנות מפוקחות, אני מניחה שנדע על כך שלושה ימים לפני פתיחתן.

עדי קול: אני מניחה שכולן מפוקחות.

עדי קול: יש פער מחירים מאוד מאוד גדול.

עדי קול: משרד החינוך עשה באמת צעד מאוד משמעותי בהליכה לקראת הציבור באמצעות בתי ספר של הקיץ.

עדי קול: מה אנחנו עושים במצב שבו הקייטנות האלה מסתיימות בשעה אחת ויש צורך להשלמה ואין מענה להורים?

עדי קול: מענה שהוא זול ושהם יכולים לעמוד בו.

<דוד ביטס: אני רוצה לומר שלאורך כל הדרך משרד החינוך לא קבע ולא עסק בנושא עלויות הקייטנה.

<דוד ביטס: לכן, כל מה שאמרנו לאורך כל הדרך, הפיקוח שלנו עסק בעיקר בהיבט החינוכי ובדיקה שאכן הקייטנה מתקיימת במקום ראוי שתתקיים, אנחנו לא עסקנו, זה לא המנדט - -

עדי קול: למה?

<דוד ביטס: כי זו הייתה החלטה לאורך כל השנים, החלטה שאנחנו לא עוסקים בנושא של העלויות.

<דוד ביטס: אנחנו ממליצים להורים לעשות סקר שווקים - - -

עדי קול: אבל סקר שווקים אי אפשר, אין להם אפשרות אחרת.

עדי קול: אמרו לך כאן זה 'קהל שבוי', כביכול הקייטנות היו אמורות להיות הקייטנות של הרשויות המקומיות ואלו מחירי הקייטנות של הרשויות.

<דוד ביטס: ובאותה נשימה הם אמרו שבקייטנות הפרטיות לפעמים המחיר זול יותר.

עדי קול: נבדוק את זה, אבל זה לא הגיוני.

<דוד ביטס: אנחנו גם צריכים לחלק את כל ההתנהלות בין הקייטנות.

<דוד ביטס: גיל היסוד, שם האלטרנטיבות הן יותר רחבות.

<דוד ביטס: לגבי המחירים אפשר למצוא מחירים זולים ולקבל קייטנות איכותיות.

<דוד ביטס: כשמדברים כאן - - -

עדי קול: אני רוצה לשאול אותך, עד היום לא שקלתם, היום כשאתם רואים את המצב, האם אתם מוכנים לשקול פיקוח על המחירים כמשרד החינוך?

<דוד ביטס: ראשית, שר החינוך יזם כאן מהלך מאוד משמעותי שיש בו אמירה.

<דוד ביטס: יש אמירה ויכול להיות מאוד שאחרי הקיץ הזה האמירה או ההחלטה הזאת תורחב ובא לציון גואל.

<דוד ביטס: יש עלויות מחירים, המחירים נקבעים בהתאם ליכולת של אוכלוסייה ובהתאם ליישוב.

<דוד ביטס: אני חושב שזו אמירה.

עדי קול: כשאנחנו מסתכלים על קייטנות הפערים אינם הגיוניים - - -

<דוד ביטס: את מדברת על קייטנות שהן לא כיתה א' וב'.

עדי קול: אני לא מדברת על כיתות א' וב', אני מדברת על קייטנות אחרות.

עדי קול: קייטנות לכיתות א' וב' איתן כולנו מרוצים וכולנו מברכים על הפתרון.

עדי קול: אנחנו מסתכלים על האחרות.

עדי קול: יש קייטנות נוספות, קשה להגיד שיש פערים מאוד גדולים כשמדובר על ערים סמוכות וזהות מבחינה סוציו-אקונומית, הפערים הם מאוד גדולים.

עדי קול: האם אתם כמשרד החינוך מוכנים להרים את הכפפה ולהגיד 'אנחנו הולכים לפקח על המחירים'.

עדי קול: אתם יודעים מה, יש קייטנת בסיס, יש פרק זמן בסיס וצריך להיות מחיר אחיד.

עדי קול: כמו שאתם קבעתם מחיר אחיד לקייטנות כיתה א' וב' שיהיה אחיד גם פה.

<דוד ביטס: המחיר לכיתות א' וב' הוא מחיר מסובסד, המדינה משלמת.

עדי קול: אני מניחה שאם אשאל את השלטון המקומי הם יגידו שגם המחירים של הרשויות המקומיות מסובסדים.

עדי קול: השאלה בכמה ואיך.

<דוד ביטס: אני חושב שצריך להתקיים דיון אמיתי עם המרכז לשלטון מקומי האחראי על הקייטנות - - -

עדי קול: כנסת ישראל פונה אליכם בבקשה להתחיל לקיים את הדיון הזה.

<דוד ביטס: אנחנו נקיים.

עדי קול: אנחנו אבקש את נציגת האוצר, אני מבינה שהיא צריכה ללכת.

עדי קול: אני אבקש לשמוע את עמדתך בנושא.

<נעה היימן: אין לי פה מה להתייחס.

<נעה היימן: לרוב הנושאים פה אין לי כל כך איך להתייחס אליהם כי הם פחות נוגעים לפן שלנו הן בהיבט הפיקוח הפדגוגי או בעניין הפיקוח על המחירים.

<נעה היימן: לעניין פיקוח המחירים יש כאן שתי סוגיות.

<נעה היימן: התכנית ששר החינוך ומשרד החינוך מקדם בחודשים האחרונים צריכה להתפרס בהדרגה אל עוד שכבות גיל.

<נעה היימן: זה לוקח זמן, זה תהליך ארוך.

<נעה היימן: אי אפשר לעשות שינויים גדולים ביום אחד.

<נעה היימן: כבר השנה הוקצו 175 מיליון שקל מתקציב המדינה לטובת סבסוד הקייטנות בכיתות א' וב'.

<נעה היימן: יש לציין שבניגוד לקייטנות עירוניות אחרות, נכון שיש כאן סבסוד, אבל זה מונח קצת מטעה.

<נעה היימן: המדינה היא ממש הממן, בשיתוף עם הרשויות המקומיות היא המפעיל.

<נעה היימן: כלומר, אין כאן סבסוד של מוצר פרטי, הקייטנות ניתנות בשטח בית הספר וצפויות להתרחב בהדרגה גם לגנים ועד כיתות ה' בעלות של 525 מיליו שקל בשנה מדי שנה.

<נעה היימן: אני חושבת שזה שלב ראשון משמעותי וגדול.

עדי קול: אנחנו כמובן מסכימים ומברכים.

<נעה היימן: זה בגדול לגבי החלק הראשון.

<נעה היימן: לעניין החלק השני, אולי צריך לבחון, אני לא יודעת כי אני לא מספיק בקיאה בנושא מכוון שהוא נוגע בעיקר למשרד הפנים ביכולות שלו לפקח על השלטון המקומי.

<נעה היימן: לרוב אלו לא נושאים שמשרד החינוך מטפל בהם.

<נעה היימן: אולי בגלל שאלו קייטנות ומדובר במפעל חינוכי יש לשקול את המעורבות של משרד החינוך - - -

<אשר גרנר: אני אבקש שתדברי בתחומים שלך, את לא מכירה.

<אשר גרנר: את לא מכירה את הנושא - -

עדי קול: היא אמרה, 'אני לא בקיאה ואני לא מכירה' - - -

<אשר גרנר: אז אל תכנסי לתחומים - - -

<נעה היימן: התחלתי ואמרתי בכך שאני מסייגת את דבריי.

<נעה היימן: אמרתי שאני לא מכירה, שאני לא מבינה ושיש לבחון.

<נעה היימן: אני לא מבינה למה אדוני מתעצבן.

<נעה היימן: יש לבחון את הנושא בשיתו, משרד החינוך ומשרד הפנים.

<נעה היימן: שבו אתם ביחד ותבינו מי צריך לפקח, איך ומתי.

עדי קול: ראשית אני מבקשת בלי ההערות הציניות האלה.

עדי קול: אני באמת חושבת שהיא סייגה את דבריה מההתחלה ולכן ההערה שלך לא הייתה ראויה.

עדי קול: אני פונה אליך משרד הפנים.

עדי קול: אנחנו מדברים כאן על סיטואציה קשה, שמעת את ההורים.

עדי קול: אני חושבת שזו סיטואציה שאינה זרה למישהו.

עדי קול: השאלה מהי היכולת שלכם לפקח על הפערים הגדולים האלה.

עדי קול: באמת השאלה המרכזית שלי היא שקיפות.

עדי קול: אם הייתי רואה שבקייטנה באור יהודה, שעולה 1,600 שקל, היו מקבלים כפול שירותים ותנאים ממה שמקבלים בקייטנה שעולה 850 שקל ביבנה, אז הייתי מבינה.

עדי קול: אבל אנחנו לא יכולים לדעת מה ניתן בקייטנות, לא קיבלו תשובות לשאלות ואין שום דרך לפקח על זה.

<אשר גרנר: אני מנהל האגף לרישוי עסקים ואתרי רחצה.

<אשר גרנר: אני חושב שבאמת הדיון הוא חשוב.

<אשר גרנר: אבל אם נתסכל מה קבעו חברי הכנסת בשנת 1990 ב"חוק הקייטנות" שבו נקבעו האחראים.

<אשר גרנר: מבחינת משרד הפנים הם קבעו אחריות בהיבט של הרגולציה ובהיבט של פיקוח, בטיחות וביטחון והן בהיבט התברואי.

<אשר גרנר: אני חושב שבשנים האחרונות בשיתוף פעולה של משרדי הממשלה הנושא לא הוזכר.

<אשר גרנר: אחד הדברים בהם עסקנו במסגרת הוועדה של משרד החינוך בעניין קייטנות הקיץ היה למשל הרעלת המזון שמשרד הבריאות טיפל בו.

<אשר גרנר: היום לצערי הרב זה נשכח - - -

עדי קול: רגע, עניין פיקוח על המחירים בכלל לא עלה לדיונים במסגרת הוועדה שלכם?

<אשר גרנר: לא.

<אשר גרנר: זה לא חלק מתוך המנדט שלנו בנושא הזה.

<אשר גרנר: זה המנדט של כל רשות ורשות.

<אשר גרנר: אין לנו סמכות להיכנס לתחום הפיקוח.

<אשר גרנר: כרגע אני מדבר מה מבחינת הרגולציה מוגדר בחוק "חוק רישוי עסקים", כך אנחנו נוהגים - - -

עדי קול: אבל לשנות חוק אתם יודעים.

עדי קול: אני יודעת שאתם יודעים לשנות חוק.

עדי קול: אם אתם מזהים שיש בעיה שעולה מהציבור אתם יכולים לשנות את החוק.

<אשר גרנר: לצורך העניין אגיד שוב, משרד הפנים לא עוסק בתחום של פיקוח המחירים.

<אשר גרנר: זה לא חלק מתחום ליבת העשייה של משרד הפנים.

עדי קול: אז מי אמור לפקח?

<אשר גרנר: אני אזכיר לכם, יש משרד הכלכלה שמתעסק בפיקוח על המחירים, יש לו מנדט.

<אשר גרנר: אני אגיד לכם שוב, זה לא חלק ממנדט משרד הפנים.

<אשר גרנר: אני נמצא פה תחת המנדט שלנו כמשרד הפנים.

<אשר גרנר: בתחום הזה המנדט שלנו הוא כפי שאמרתי, על פי "חוק רישוי עסקי" מוגדרות שש מטרות.

<אשר גרנר: כל ששת המטרות - -

עדי קול: אבל הפיקוח - - -

<אשר גרנר: שנייה, אני יודע מה גברתי רוצה, אבל זה לא התחום - - -

עדי קול: אם זה לא התחום שלך, השאלה למה אתה ממשיך הלאה, כי זו לא תשובה לשאלה שאני שואלת.

עדי קול: שאלתי שאלה מאוד ספציפית.

עדי קול: שאלתי מי לדעתך, אני מבינה שזה לא אתה כי אתה אחראי על רישוי עסקים ולכן לא.

עדי קול: אני מפנה את השאלה שלי למרכז השלטון המקומי.

עדי קול: המרכז לשלטון המקומי, שוב, בעיית השקיפות היא לא בעיה חדשה בשלטון המקומי.

עדי קול: יש את בעיית המחירים.

עדי קול: שאלתי הראשונה הייתה איפה הכסף, לאן הולך הכסף והאם יש רשויות מקומיות שמרוויחות מס קייטנות על חשבון ההורים?

<פיני קבלו: כל רשות שיש בה גופים נבחרים, יש בה מועצת עיר, לאנשים שם יש הנהלה שפחות או יותר קובעת את המחירים, קובעים את ימי הקייטנה, קובעים מהם התכנים שהיא רוצה - - -

עדי קול: אתם כמרכז השלטון המקומי, כשאתם רואים את - - -

<פיני קבלו: בנושא הקייטנות, אני חושב שמרכז השלטון המקומי נכנס לחלל הזה ברגע שתלמידי בית הספר יצאו לחופשה, אנחנו תפסנו את זה.

<פיני קבלו: זה לא באג'נדה של השלטון המקומי, אבל אנחנו עושים את זה.

<פיני קבלו: בתחום הזה אנו עושים להפעיל כמה שיותר פתרונות.

<פיני קבלו: אני יכול לספר - - -

עדי קול: אני שואלת אותך שאלה ספציפית, יכול להיות שהרשויות המקומיות מצאו להן דרך לגנוב כסף מהציבור.

עדי קול: אומרים 'עכשיו קייטנות, אין להם בררה, זאת הקייטנה היחידה שיש להם.

עדי קול: ניקח כסף בדרך הזאת'.

<פיני קבלו: כמו שאני מכיר, הרשויות המקומיות מסבסדות, גם אני ראש רשות - - -

עדי קול: תסביר לי את הפערים, 1,600 שקל - - -

<פיני קבלו: כל ראש רשות הוא נבחר, הוא רגיש לרחשי הלב של הציבור והוא יודע גם את המצוקות ולכן - - -

עדי קול: רגיש גם לארנקו של הציבור - - -

<פיני קבלו: לכן מקיימים גם סוגי מספר קייטנות.

<פיני קבלו: אני נהגתי לקיים שבע קייטנות, למשל מי שרצה קייטנת מדעים שהיא בהשקעה יותר גדולה, ההורים רשמו.

<פיני קבלו: מי שרצה קייטנה רגילה אז הייתה קייטנה רגילה - -

עדי קול: אני מבינה את מה שאתה אומר, אני שואלת אותך שאלה מאוד ספציפית.

עדי קול: יש פה הרגשה, שלי, של הציבור - - -

<פיני קבלו: בנוסף לבדיקה שאתם עשיתם עשיתי אני בבדיקה, אתם גם הפניתם אלינו שאלות לפני הדיון הזה.

<פיני קבלו: לא מצאנו עיר שמקיימת קייטנה במטרה להרוויח כסף.

<טלי בריל: בוא לראשון לציון.

עדי קול: אתה אומר 'לא מצאנו'.

עדי קול: אני רוצה לראות,

<פיני קבלו: בדקתם את הספרים?

<פיני קבלו: - - -

עדי קול: אני לא יכולה לבדוק את הספרים כי אתם לא מגישים לנו את הנתונים.

עדי קול: אני מבקשת לראות עלות מול מחיר הקייטנה.

עדי קול: אתה יכול להעביר לי את המספרים האלה?

<פיני קבלו: אני מוכן לבדוק, באמצעות הכלכלן שלנו נפנה לרשויות המקומיות.

<פיני קבלו: ניקח רישום ממשרד החינוך או מכל מקום אחר לגבי אותן קייטנות שבוצעו ונקבל את מספר התלמידים.

<פיני קבלו: אנחנו נעשה בדיקה.

<פיני קבלו: נגיש לפניכם טבלת נתונים.

<פיני קבלו: אני רק יכול לומר שרוב הרשויות המקומיות - - -

עדי קול: אני רוצה לדעת את עלות הקייטנות מול כמה ההורים משלמים ומה ההשתתפות של הרשויות המקומיות.

עדי קול: תגיש לי את הנתונים האלה, אנחנו נעשה דיון נוסף ונשמח לבדוק את זה.

עדי קול: אם נגלה שאנחנו טועים נשמח לגלות שבקייטנות משקיעים בהן כל כך הרבה כסף ואלו הן העלויות.

עדי קול: קשה לי להאמין שבאמת יש כאלה הבדלים גדולים.

עדי קול: היה ויש כאן באמת 'מס קייטנות' האם אז תראו לנכון להתערב?

<פיני קבלו: אני אערוך את הבדיקה הזאת.

<פיני קבלו: נעשה את הבדיקה הזאת.

<פיני קבלו: נעביר לגברתי היושבת ראש את הנתונים.

<פיני קבלו: נעשה את זה אולי עוד לפני פתיחת הקייטנות.

עדי קול: אני אשמח מאוד.

עדי קול: יש לנו עוד שבוע, כלומר יש לנו לחץ מאוד גדול.

<פיני קבלו: נפנה שאלון לכל הרשויות, - - -

עדי קול: ובשאלון תבדקו גם את העלויות.

<פיני קבלו: אני גם חייב לומר, יש מקומות רבים בהם הקשיים הם קשיים רבים מאוד ושהרשויות לא נהנות מכספים מיוחדים לטובת הנושא הזה, ולמרות זאת הן מפעילות את אותן קייטנות על מנת לאפשר לאותם הורים לצאת לעבודה.

<פיני קבלו: אם משרד החינוך או כל גורם ממשלתי אחר חושב שבתקופה הזאת הרשויות צריכות לקיים קייטנות מסובסדות, אנא עשו הצעת חוק שבה יוגדר תקציב.

<פיני קבלו: כמו שעכשיו שלמשך שלושה שבועות החליט שר החינוך שהוא רוצה להאריך את שנת הלימודים באמצעות קייטנה 'בית ספר קיץ' באותם בתי ספר למעט החרדים, זה בהמשך לתגובתו של חברי חבר הכנסת דוד אזולאי שהגיב כלפי השלטון המקומי.

<פיני קבלו: הנושא הזה נקבע על ידי משרד החינוך, נקבע על ידי האוצר.

<פיני קבלו: ברגע שמעבירים אלינו תקציבים אנחנו מבצעים.

<פיני קבלו: אם המדינה תחליט שהיא רוצה שיהיו קייטנות מסובסדות כחלק ממערך יום הלימודים, אין ספק שאנחנו נעשה והמחירים יהיו שונים.

<פיני קבלו: בשלב הזה - -

עדי קול: אין ספק.

עדי קול: אני רוצה לדעת האם הרשויות המקומיות מרוויחות על חשבון ההורים.

עדי קול: זאת שאלתי.

עדי קול: אני חוזרת על הבטחתך לבדוק את הנושא של עלויות מול הוצאות של הרשויות כדי שנוכל לבדוק את זה.

עדי קול: נציג משרד הפנים, אבקש לשאול אותך שאלה.

עדי קול: לפני החוק תפקידו של משרד הפנים, אני מבינה שזה לא התפקיד שלך, תפקיד משרד הפנים הוא גם לפקח על תקציבי הרשויות המקומיות.

עדי קול: זאת אומרת, שאם יש רשות מקומית שיש לה עכשיו קייטנה והיא מרוויחה כסף מהקייטנה הזאת, אתם אמורים לפקח על זה כי זה לא חלק מהתקציב.

עדי קול: מלכתחילה זה לא אמור להיות חלק מהתקציב.

עדי קול: ההכנסות שלה לא אמורות לבוא משם.

<אשר גרנר: אני אשמח שדוד ספיר יענה לעניין זה.

<דוד ספיר: אני מנהל אגף תאגידים עירוניים במשרד הפנים, שוב, זה לא בתחום הישיר שלי.

<דוד ספיר: לפני שאני עונה לשאלה, ברשותך אני מבקש להציע.

<דוד ספיר: משרד הפנים נערך במהירות מאוד מאוד גדולה כדי לאפשר את מפעלי הקיץ האלה, את תכניות הלימודים.

<דוד ספיר: מנכ"ל משרד הפנים אישר באופן מאוד מזורז את המכרז לחברה למשק ולכלכלה, בעצם הוציא מכרז עבור הרשויות המקומיות.

<דוד ספיר: - - -

עדי קול: אנחנו שמחים מאוד.

עדי קול: שמחים ומברכים גם אתכם על ההתגייסות.

<דוד ספיר: הנושא של הבוקר מפוקח.

<דוד ספיר: כאן מדובר יותר על הצהרונים או על הקייטנות האחרות.

<דוד ספיר: לשאלתך, אנחנו אכן אחראים על הפיקוח והבקרה על תקציב הרשויות המקומיות, אבל לא ברזולוציות של הקייטנות והמפעלים האלה - - -

עדי קול: אבל מאחר והתפקיד שלכם לפקח על התקציבים, אתם יכולים להחליט לפקח על זה מתוקף סמכותכם.

<דוד ביטס: אנחנו יכולים להחליט.

<דוד ביטס: לי לא ידוע שהתקבלה החלטה כזאת.

<דוד ביטס: שוב, זה לא בתחום - - -

עדי קול: אני אומרת לכם שאחד הדברים שיצאו מהוועדה הזאת, היא קריאה אליכם לפקח גם על - - - <קריאה:> לא על המחיר אלא כל ההתנהלות הכספית.

עדי קול: התנהלות כספית היא גם מחיר של הקייטנות.

<דוד ספיר: בחלק מהדברים הרשות המקומית סוברנית לקבוע את המחירים ואת הדברים במסגרת החוק.

<דוד ספיר: כל זמן שזה נעשה במינהל תקין ולפי כל הכללים והחוקים אנחנו לא מתערבים בדברים האלה.

עדי קול: אני מבקשת לפנות לנציג עיריית פתח תקווה שנמצא כאן.

עדי קול: אנחנו לא קיבלנו מכם את המידע לגבי המחיר, אבל אם אתה כבר נמצא, נשמח לשמוע ממך גם על המחיר וגם לדעת מהן העלויות והאם אתם באמת מרוויחים בעיריית פתח תקווה כדוגמה.

עדי קול: <קריאה:> 1,5000 שקל בחודש יולי עד השעה ארבע.

עדי קול: אימהות מפתח תקווה התקשרו אלינו לספר.

עדי קול: 1,500 שקל לקייטנה.

<איציק ישראל: סגן ראש העיר, ראש מנהל החינוך, פתח תקווה.

<איציק ישראל: בעניין החופש יש לתת את הדעת שברגע שנכנס התהליך נוצרו לנו מספר בעיות.

<איציק ישראל: בעיה מספר אחת, יש הפעלת צהרונים במהלך כל השנה ולמעשה אנחנו מוגבלים חוזית מול מפעילי הצורניים השונים.

<איציק ישראל: ברגע שהכנסנו את התהליך של קייטנות החופש הגדול נוצרה לנו סוגיה - - -

עדי קול: רגע.

עדי קול: אני מבקשת, אנחנו בדיון ואין לנו הרבה זמן, אבקש תשובה לשאלה.

עדי קול: אני אתן לך לדוגמה, "אורנית" יישוב קרוב לכם - - -

<איציק ישראל: עירית פתח תקווה לא מרוויחה כסף על הדבר הזה.

<איציק ישראל: עיריית פתח תקווה נותנת.

<איציק ישראל: במרכיבי העלות מתייחסים, בשנה שעברה הפעלה צהרון שכזה על ידי מפעילים פרטיים - - -

עדי קול: כרגע אנחנו לא מדברים על צהרונים, אנחנו מדברים על קייטנות כיתות א' וב'.

עדי קול: לגבי כיתות א' וב' אנחנו מבינים.

עדי קול: אנחנו מדברים על קייטנות רגילות גם גנים וגם לילדי כיתות ג', ד' ו', קייטנות עירוניות שעולות 1,500 שקל.

עדי קול: אני אגיד לך שוב, אורנית זה ישוב סמוך לכם, שם עולה 650 שקל.

עדי קול: למה עולה קייטנה 1,500 שקל לתקופה מ-1 עד ל-21 בחודש?

<איציק ישראל: אני צריך לבדוק את התאריכים.

<איציק ישראל: חלק מהבעיה בטבלאות האלה זו הגדרה גם של תאריכים וגם של שעות.

עדי קול: אני נותנת לך נתונים על קייטנות זהות.

עדי קול: תסביר לי - - -

<איציק ישראל: הן לא קייטנות זהות.

<איציק ישראל: ההגדרה - -

עדי קול: בין אורנית לפתח תקווה, בין ה-1 ל-21, קייטנות זהות.

<איציק ישראל: אם הייתי בודק את הנתונים הייתי יכול לתת לך את ההשוואה.

עדי קול: לכן שאלתי אותך מהן העלויות.

עדי קול: למה זה עולה 1,500 שקל לילד?

<איציק ישראל: אמרתי, במרבית המקרים את מה שאנחנו מפעילים בעיר פתח תקווה אלו צהרונים שמופעלים על ידי גורמים פרטיים.

<איציק ישראל: <קריאה:> זו הנקודה כאן.

<איציק ישראל: מי מפעיל אותם?

עדי קול: אני לא רוצה להיכנס לנושא הצהרונים.

עדי קול: אני שואלת לגבי הקייטנות - - -

<איציק ישראל: אלו אותם מפעילים שמפעילים כל השנה ובסוף השנה כשמגיעים לקייטנות הם מפעילים את הקייטנות.

<איציק ישראל: במסגרת ההתחייבות החוזית הם לוקחים את מחיר העלות של כל השנה בתוספת של 50% למספר שעות שהוא יותר מאשר מוכפל, זה כדי שזה יהיה מרכיב שהוא לא יהיה מרכיב יותר גבוה.

<איציק ישראל: <קריאה:> אתה מדבר על אלה מפעילים מהבוקר ושעכשיו שמפעילים מהצהריים?

<איציק ישראל: נכון.

<איציק ישראל: זה המקרה.

<איציק ישראל: מי שהפעיל משעה 13:00 עד 16:00 וגבה סכום מסוים.

<יערה ישורון: רשמתי כמה דברים.

<יערה ישורון: אחת, אנחנו כבר יודעים שקיים דבר כזה, בירושלים החל מ-11 ביוני.

<יערה ישורון: זה משהו שמתרחש.

<יערה ישורון: הורים משלמים עוד תוספת סכום מסוים והילדים למעשה נשארים באותה מסגרת.

<יערה ישורון: מה שקורה היום עם כיתות א' וב' היה כבר לפני שלוש שנים בירושלים.

<יערה ישורון: העלות היא לא מאוד גבוהה.

<יערה ישורון: ההורים יכולים לעמוד בזה.

<יערה ישורון: הילדים נמצאים במסגרת שלהם.

<יערה ישורון: אני באופן אישי לא מכירה, אולי חולקים עלי, שילדים זקוקים אולי לפירוטכניקה מטורפת, הם בסך הכול צריכים מישהו שישמור עליהם, ילדים שהם מכירים, צוות שהם מכירים, פינת ליטוף ופינת משחק בגן.

<יערה ישורון: זה מה שבאמת הם צריכים.

<יערה ישורון: אני אומרת מתוך הכרות אישית וקרובה.

<יערה ישורון: זה מה שהם זקוקים לו וזה מה שהם צריכים.

<יערה ישורון: אני באמת חושבת שאם אנחנו מסתבכים כאן בעניין של פיקוח על מחירים - - -

עדי קול: אנחנו לא מסתבכים, אנחנו עדיין לא יודעים מי יצר.

עדי קול: קודם כל אנחנו קוראים לגופים לשבת ולדון.

<יערה ישורון: זה מאוד מסובך.

<יערה ישורון: אני כאן בתור אימא.

<יערה ישורון: רק לראות את מספר הגופים שמתעסקים בנושא הזה, אני כבר מבינה שיש לי בעיה, גם משרד הפנים, גם השלטון המקומי, גם משרד החינוך וגם רישוי עסק.

<יערה ישורון: אני בכלל לא מבינה למה זה רישוי עסק.

עדי קול: אין ספק שזה עסק.

<יערה ישורון: ללא ספק.

<יערה ישורון: זה לא שייך.

<יערה ישורון: יש לזה כל מיני השלכות מאוד בעייתיות, מורכבות ובירוקרטיות.

<יערה ישורון: אני מניחה שזה גם גורם לבעיית הרישוי והפיקוח.

<דוד ביטס: ועדיף שזה כך, אחרת זה יהיה פתוח - - -

<יערה ישורון: בסדר גמור, אבל יש לזה גם את ההשלכות.

<יערה ישורון: אני כן חושבת שאולי צריך לייסד איזה מינימום הכרחי, שכל רשות תהייה מחויבת באיזה מינימום למעשה הוא המשכת המסגרת כמו שיש עכשיו את קייטנות החופש הגדול.

<יערה ישורון: מסגרת מובנת בתוך הגן שנשארת, משהו בסיסי, הכי בסיסי שיש, בלי פירוטכניקה, בלי לקפוץ על מגדלי מים, מבלי להוציא את הילדים.

<יערה ישורון: להשאיר את הילדים במקום שלהם, להשאיר אותם במסגרת שלהם.

<יערה ישורון: הם זקוקים לחברים שלהם, לגננות שלהם, לתת אוכל, חום ואהבה, פינת משחק ופינת ליטוף, לזה הם זקוקים.

<יערה ישורון: בסך הכול אנחנו צריכים מסגרת לילדים שלנו, שנוכל לעמוד בכסף ושנוכל להמשיך לפרנס אותם.

<יערה ישורון: לא יתכן שאני בחודש יולי אצטרך להוציא 6,000 שקל על הילדים שלי רק בשביל להחזיק אותם במסגרת.

<יערה ישורון: עדיין לא דיברתי על אוכל, - - -

עדי קול: פעילות אחרי השעה 16:00.

<יערה ישורון: ולא דיברנו על שישי שבת.

<יערה ישורון: ברור.

<יערה ישורון: רק שמישהו ישמור עליהם, שהם לא יהיו לבד בבית.

<יערה ישורון: על זה אנחנו מדברים.

<יערה ישורון: צריך להיות משהו בסיסי מאוד שהוא מחויב על ידי כל הרשויות.

<יערה ישורון: את זה הן צריכות לעשות, לקיים איזו מסגרת כדי שההורים יוכלו לצאת לעבוד.

<יערה ישורון: במשרד הכלכלה עשו את זה, כלומר בכל מסגרות לגילאי 0 עד 3 יכולים לעשות את זה, אז אפשר לעשות את זה לילדים מעל גיל 3.

<טלי בריל: אני חושבת שהדיון פה קצת יצא מהפוקוס שהתחלנו איתו והוא העלויות של הקייטנות גנים.

<טלי בריל: הייתה כאן נציגת האוצר שדיברה - - -

עדי קול: את התחלת עם גנים, אנחנו דיברנו על קייטנות בכלל ואתם החזרתם את זה לפוקוס - - -

<טלי בריל: אני מבקשת לחזור לסיפור - - -

עדי קול: זה לדיון רחב יותר.

<טלי בריל: אני מבקשת ללכת אחורה לנקודות שפחות מתייחסים אליהן בגלל האופי.

<טלי בריל: לכן אני חוזרת ואומרת שוב 'גני ילדים' כי זו נקודה שלא מתייחסים אליה.

<טלי בריל: יערה דיברה על פינת ליטוף, אני חושבת שיש כאן איזו נקודה מפוספסת בנושא של הרשויות.

<טלי בריל: אנחנו נופלים שוב בין הכיסאות.

<טלי בריל: כל אחד מהדוברים כאן אומר 'זה לא אני'.

<טלי בריל: אף אחד פה לא יודע.

<טלי בריל: כאילו ברשות העירוניות אף אחד לא לוקח אחריות עלינו, אין לנו אף כתובת אחת.

<טלי בריל: אנחנו לא מבקשים הרבה ואין לנו שום כתובת.

<טלי בריל: הילדים שלנו הם לא רישוי עסקים, הילד שלי, איך אמר שר החינוך, הילדים - - -

עדי קול: אתם נטפלים לרישוי עסקים ואת רוצה שקייטנה תהייה עסק, את רוצה שהיא תעבור מערכת רישוי עסקים.

עדי קול: אף אחד לא אמר שהילד שלך הוא עסק.

<טלי בריל: אני לא חושבת שאני רוצה, אני חושבת שזו חובתה של המדינה להעביר את זה.

<טלי בריל: הילדים שלנו, החיים שלהם שווים יותר מהכול.

<טלי בריל: זה לא עניין של אני רוצה או לא רוצה.

<טלי בריל: אני חושבת שקהל הילדים מאוד רכים לא מקבל פה מענה.

עדי קול: אני עוצרת אותך, אחזור אליך.

עדי קול: אני רוצה לתת זכות דיבור לנציג החברה למתנ"סים.

<מישל בן שטרית: אני אדבר בראיה הכוללת של החברה למתנ"סים וגם אתן דוגמה.

<פיני קבלו: בדרך כלל היא לא המבצעת של הקייטנות.

<מישל בן שטרית: במקומות שיש מתנ"סים כן.

<פיני קבלו: ואתם מרווחים כסף על זה?

<פיני קבלו: מהי התקורה שאתם לוקחים?

<מישל בן שטרית: אם אני אדבר אתם תדעו את כל התשובות.

<מישל בן שטרית: נעשה קצת סדר בכל התחום הזה.

<מישל בן שטרית: לדעתי אנחנו הגוף הגדול ביותר מפעיל קייטנות במדינת ישראל.

<מישל בן שטרית: כמה נקודות.

<מישל בן שטרית: אנחנו בעיקר מפעילים, עכשיו מכיתה ג', משנה קודמת מכיתה א' עד ו' בחלק מהמקומות גם גנים.

<מישל בן שטרית: בדרך כלל את הגנים מפעילות הרשויות המקומיות שזו בעצם פעולת המשך.

<מישל בן שטרית: אני מבקש לעשות קצת סדר לגבי משמעויות העלויות.

<מישל בן שטרית: קודם כל, המדינה קבעה לכיתות א' וב' עלות 850 שקל לקייטנה.

<מישל בן שטרית: זו העלות הבסיסית בלי יציאות, בלי כלום, הכול בתוך בית הספר כמו שאתם יודעים זו העלות האמיתית.

<מישל בן שטרית: אפשר לקחת את המספר הזה ולהבין שזו העלות הבסיסית.

<מישל בן שטרית: אם אנחנו מוסיפים קצת כל מיני עלויות של גופים מפעילים אנחנו יכולים להגיע לעלות בסיסית אמיתית של 1,000 שקל לקייטנה.

<מישל בן שטרית: זה מניסיון מקצועי - - -

עדי קול: 850 שקלים.

<מישל בן שטרית: בלי הסעות.

<מישל בן שטרית: אני מדבר על עלות בסיסית אמיתית.

<מישל בן שטרית: למה יש הבדל, <קריאה:> כולל אוכל, כולל אטרקציות, כולל יציאה?

עדי קול: אני מבקשת, רק הוא מדבר.

עדי קול: מאחר והוא הקשיב לכולכם ראוי להקשיב - -

<מישל בן שטרית: אני יודע את העלויות האמיתיות ולכן אני רוצה לסבר את האוזן וגם להבין את המשמעיות של זה.

<מישל בן שטרית: החברה למתנ"סים מפעילה מתנ"סים ב-150 רשויות ובאמת למעלה מ-1,000 קייטנות אנחנו מפעילים.

<מישל בן שטרית: יש הבדל בין מקום למקום שנובע מכמה וכמה היבטים.

<מישל בן שטרית: יש רשויות שמסבסדות קייטנות, תבינו, יש בתקציב הרשות סבסוד קייטנה ולכן העלות יכולה להגיע בחלק מהמקומות גם ל- 600 שקל וגם ל-400 שקל.

<מישל בן שטרית: העלות הבסיסית של קייטנה היא בסדר גודל של 1,000 שקל – זו העלות האמיתית.

<מישל בן שטרית: עלותה האמיתית של קייטנה נובעת בעיקר מהוצאה גדולה - - -

עדי קול: אז תסביר לי את העלות לקייטנה ב-1,500 ו-1,600.

<מישל בן שטרית: יכול להיות ששם מרווחים.

<מישל בן שטרית: אני אומר את זה אמיתי.

<מישל בן שטרית: אם אתם שואלים, צריך להכניס כמה פרמטרים לעלויות וצריך לבחון אותם.

<מישל בן שטרית: האחת, מספר היציאות, אם יש בקייטנה יציאות, עלות יציאה מכפילה בצורה משמעותית את עלות הקייטנה.

<מישל בן שטרית: אם בתכנית הקייטנה - - -

עדי קול: אני מדברת על כל השאר.

<מישל בן שטרית: אם אנחנו הולכים על הכי בסיס כשהקייטנה מתקיימת במרחב בית הספר או מתנ"ס ועלות כוח האדם היא עלות - - -

עדי קול: לפי מה שאתה אומר, אני מבינה שאפשר לקבוע מחיר אחיד ולומר קייטנת בסיס תעלה 1,000 שקל ועם X יציאות היא תעלה כך וכך שקלים.

<מישל בן שטרית: זו סוגיה מורכבת.

<מישל בן שטרית: אין פיקוח על מחירים, נקודה.

<מישל בן שטרית: היום במדינת ישראל אין פיקוח, זאת העובדה וצריך לשים אותה על השולחן.

<מישל בן שטרית: הפיקוח היחיד הוא בטיחות, פדגוגיה ורישוי עסקים ובריאות לצורך העניין, אבל זה נכלל בתוך מכלול שלם.

<מישל בן שטרית: אין פיקוח.

<מישל בן שטרית: כל רשות בעצם קובעת, או בהתאם לגוף המוביל, היא קובעת את העלויות.

<מישל בן שטרית: זה תלוי רשות.

<מישל בן שטרית: לכן אני אומר שאם רוצים לתת בסיס ומענה, עלות בסיסית לקייטנה היא בסדר גודל של 1,000 שקל.

<מישל בן שטרית: עבור כל תוספת אפשר לגבות מההורים אולי יותר ואולי פחות, בהתאם למה שהם רוצים.

<מישל בן שטרית: יבחרו, קייטנה יקרה עם יציאות, קייטנה לא יקרה היא בסיסית.

<מישל בן שטרית: גנים, זה סיפור אחר.

<מישל בן שטרית: נכון, פעילות מתקיימת בגנים ובעצם זו פעולת המשך.

<מישל בן שטרית: באמת בגנים מה שהילד זו הסייעת והגננת הנוספת, זה תלוי ברמה המקצועית שאנחנו רוצים לתת לילד.

<מישל בן שטרית: קייטנה היא לא שמרטפית, קייטנה היא תהליך חינוכי.

<מישל בן שטרית: אני חושב שאנחנו נפספס בגדול אם לא נשים את הדבר הזה על השולחן.

<מישל בן שטרית: זה תהליך חינוכי שקורה בכמה רמות.

<מישל בן שטרית: האחת, לא יכול להיות מצב שילדים יגיעו למקום ולא יתבצע תהליך חינוכי כי אחר כך אנחנו מאבדים נפשות של ילדים.

<מישל בן שטרית: דבר נוסף שקורה היום במדינת ישראל שאותו צריך לדעת, ברוב הקייטנות מדריכים צעירים מדריכים יחד עם מדריכים בוגרים, גם להם קורה תהליך חינוכי משמעותי.

<מישל בן שטרית: גם את זה צריך לשים על השולחן.

<מישל בן שטרית: אם המדינה רוצה שיהיו קייטנות משמעותית היא צריכה להשקיע בזה משאבים.

<מישל בן שטרית: נכון להיום המשאב הוא אפס.

<מישל בן שטרית: אין תקציב לקייטנות במדינת ישראל, זאת המציאות.

עדי קול: יש תקציב של 150 מיליון - - -

<מישל בן שטרית: לכיתות א' וב'.

<מישל בן שטרית: תראו את הדיפרנציאציה, יש קולות גבוהים, המדינה קבעה, יש קולות נמוכים משלמים פחות.

<מישל בן שטרית: המדינה קבעה את זה.

עדי קול: דיפרנציאציה זה דבר חשוב, זה צעד של המדינה כדי לצמצם פערים.

עדי קול: אני חושבת שהמדינה משקיעה 150 מיליון שקל, זו ההתחלה.

עדי קול: אני שואלת אותך, הגיע אלינו מידע שהמחירים שלכם לקייטנות לגנים עלו מאוד בשנה האחרונה.

<מישל בן שטרית: הגנים ברובם מופעלים על ידי הרשויות המקומיות.

<מישל בן שטרית: אני אתן לך דוגמה, במקביל לתפקידי אני מפעיל את מתנ"ס שלומי.

<מישל בן שטרית: אני גובה 660 שקל לקייטנה לחודש.

<מישל בן שטרית: זו העלות של קייטנה עד השעה אחת.

<מישל בן שטרית: צריך להבין, צריך להפריד צהרונים, חבר'ה צריך להיות כנים, צהרונים זה אקסטרה.

<מישל בן שטרית: צהרונים זו סוגיה מורכבת - - -

עדי קול: עד השעה אחת, זה מחיר נמוך ממה שאנחנו רואים.

<מישל בן שטרית: צהרונים זו סוגיה רוחבית.

<מישל בן שטרית: אני גם - - -

עדי קול: אתה כחברה למתנ"סים, אתה מאמין שצריך לעשות פיקוח?

עדי קול: מכאן אנחנו יוצאים בקריאה לעשות פיקוח.

עדי קול: אתה מאמין שצריך לעשות פיקוח על קייטנת בסיס?

<מישל בן שטרית: יש בעיה במושג 'פיקוח'.

<מישל בן שטרית: פיקוח צריך לאכוף.

<מישל בן שטרית: ברגע שכל רשות היא אוטונומית וכל מתנ"ס הוא עמותה עצמאית, כשיש להם הנהלה ציבורית אי אפשר לאכוף את זה אפילו משפטית.

<מישל בן שטרית: בעצם מי שקובע זו ההנהלה הציבורית של כל עמותה ועמותה בכל מקום ומקום.

<מישל בן שטרית: אתה לא יכול לאכוף, תגידי אם אני טועה, אתה לא יכול לאכוף על גוף שהוא נבחר ציבור וכשהוא זה שמצביע מה יהיו המחירים.

<מישל בן שטרית: התפקיד של אנשי הציבור בכל רשות מקומית הוא להיות קשובים לרחשי הציבור.

<מישל בן שטרית: לדעתי, אתם צריכים לפנות לכל הנהלה ציבורית ולכל מועצה מקומית ולומר להם 'תהיו קשובים', זאת המציאות.

עדי קול: אני עוצרת אתכם לרגע כי אנחנו חוזרים לאותו עניין שאומר מי אחראי.

<רותם זהבי: לא דיברנו בכלל על נושא הבטיחות.

עדי קול: אני מרגישה שדיברנו, קיבלנו את התשובות שרצינו.

עדי קול: תודה.

<פיני קבלו: ברשותך משפט.

<פיני קבלו: אני חושב שלציבור יש הרבה מה לעשות, אני מכיר את זה כנבחר ציבור, אני חושב שהציבור צריך לעשות את הפעולות בתוך העיר, יש מועצות עיר, יש תנועות חברתיות שיכולות להפעיל לחץ, יכולים לבוא למועצות העיר, יכולים לכתוב.

<פיני קבלו: היום יש כל כך הרבה אמצעים.

<פיני קבלו: זה אפשר, זה משפיע ואפשר להשיג - - -

עדי קול: נמצאים כאן שלושה ארגוני הורים שעושים מאמץ מאוד גדול.

עדי קול: אני חושבת שלשלוח בסוף את האחריות להורים ולומר 'אתם גם תעבדו, גם תשלמו 6,000 שקל בחודש יולי וגם באותו זמן תנהלו מחאה מול הרשות המקומית כדי שהיא לא תנצל את המצוקה שלכם'.

עדי קול: אני חושבת שזו דרישה מוגזמת.

עדי קול: אני מסכימה שלקחת קבוצה מאוד חלשה ולומר לה 'אתם תנהלו את המאבק'.

עדי קול: <קריאה:> היינו פה, רצינו להתערב, ירדו המחירים?

עדי קול: ככה זה.

<טלי בריל: הורים הם לא קבוצת לחץ.

<טלי בריל: היום הורים מנסים לשרוד.

<טלי בריל: הורים לילדים בגיל הרך, אין להם את היכולת להתחיל לרוץ לכל חבר מועצה, אין לנו יכולת.

<טלי בריל: אין ארגונים, אין מועצות.

<פיני קבלו: תפנו לפניות הציבור, תשפיעו על בחירה מחדש.

<יערה ישורון: אני יכולה לומר משהו יותר חריף.

<יערה ישורון: סליחה שאני אומרת כי זו קצת חוצפה מצידי ובכל זאת אגיד.

<יערה ישורון: כל מי שיושב כאן מקבל משכורת מסוימת עבור מה שהוא עושה כרגע, כלומר הוא נמצא כאן כי הוא נציג של איזה מקום או ארגון, הוא כאן מתוקף תפקידו.

<יערה ישורון: ההורים הם לא.

<יערה ישורון: בסדר.

<יערה ישורון: אנחנו עובדים במקומות העבודה שלנו, כדי להגיע לכאן היינו צריכים לקחת יום חופשה, אנחנו מוותרים על הכנסות שלנו בשביל להגיע למקומות האלה.

<יערה ישורון: אנחנו מנהלים את המחאות על חשבונו, על חשבון הילדים שלנו, על חשבון המשפחות שלנו, על חשבון דברים אחרים שלנו.

<יערה ישורון: זאת הסיבה שאי אפשר לשלוח אותנו עכשיו לא לרישוי עסקים ולא לבדוק בטיחות, לא לבדוק דבר, לא לבדוק את המחירים ולא ללכת עכשיו לראשי מועצות.

<יערה ישורון: באמת יש לנו בעיה חמורה שצריכה להיפתר ברמה הלאומית.

עדי קול: תודה על ההערה הזאת.

עדי קול: תודה לכל המשתתפים.

עדי קול: אני מבקשת לסכם עם כמה נקודות שנצא מכאן.

עדי קול: הוועדה תפנה למשרד החינוך לבקש להתחיל את הליך הרישוי מוקדם יותר ולא חודש או חודש וחצי לפני החופש הגדול כדי לאפשר יותר וודאות להורים.

עדי קול: הוועדה מבקשת לפרסם בהקדם האפשרי באתר האינטרנט את כל הקייטנות המאושרות בציון שם הקייטנה ומקום הפעילות.

עדי קול: הוועדה תפנה לשלטון המקומי, בהמשך להתחייבות של פיני קבלו, לבצע סקר בכל הרשויות המקומיות לבדיקת עלויות הרשויות אל מול המחירים של ההורים עבור הקייטנות העירוניות.

<עינב גוטרמן: סליחה שאני קוטעת.

<עינב גוטרמן: בנקודה הזאת מאוד חשוב להבין לאן הולך הכסף.

<עינב גוטרמן: כלומר, מי הגוף שמפעיל.

<עינב גוטרמן: לא רק העלויות - - -

עדי קול: זה בדיוק העניין.

עדי קול: מכוון שאנחנו מבקשים לדעת על מה עלויות, אנחנו רוצים את הפירוט של העלויות - -

<פיני קבלו: אילו רשויות מסבסדות.

עדי קול: אילו רשויות מסבסדות.

עדי קול: אנחנו מבקשים לדעת מי מסבסד ומי הגוף המפעיל.

עדי קול: דבר אחרון, אני רוצה לקרוא לגופים הרלוונטיים.

עדי קול: נמצאים פה, משרד החינוך, משרד הפנים, המרכז לשלטון מקומי, לשבת יחד ולראות איך עושים פיקוח ראוי על הקייטנות בסיס.

עדי קול: כפי שאמר נציג החברה למתנ"סים אנחנו רואים שניתן להגדיר פרק זמן, אפשר להגדיר מספר יציאות אל מחוץ לקייטנה ולהגדיר עלות מסוימת.

עדי קול: כל זה כדי שיהיה סטנדרט קבוע בכל הארץ ושלהורים תהייה גם וודאות, וגם כדי שיוכלו לתכנן כלכלית את ההערכות שלהם לקיץ, וגם שיכלו לעמוד בזה.

עדי קול: כפי שאנחנו רואים זה קשה מאוד.

עדי קול: ראשית אני מאוד רוצה להודות לנציגי ההורים.

עדי קול: הם עדיין נציגי הורים שבחרו להגיע לכאן ולקחת את יום החופשה הזה להיאבק למען קבוצת הורים גדולה יותר.

עדי קול: אני חושבת שצריך להבין שיוקר המחייה בישראל מרקיע שחקים והוא כולל גם את מוצרי המזון וגם את מוצרי הצריכה האחרים, אבל גם את עלות גידול הילדים.

עדי קול: חופשת הקיץ הופכת להיות נטל כבד שההורים לא יכולים לעמוד בו.

עדי קול: הדרך שלנו כחברה, נכון שגם להוסיף תכניות כמו הוספת בתי ספר קיץ של משרד החינוך, זו תכנית מבורכת, ההתחלה שלה מאוד חשובה.

עדי קול: אנחנו רוצים שהיא תתרחב, אבל גם לבדוק שמה שנותר מאחוריה, הצהרונים מצד אחד והקייטנות לגילאים האחרים מצד שני, שהמחירים לא ירקיעו שחקים.

עדי קול: אני קוראת לכל הגופים לשבת יחד ולמצוא דרך לעשות את הפיקוח הזה.

עדי קול: מבחינה משפטית אין ספק שיש לזה פתרונות, צריך רק רצון ומחויבות.

עדי קול: תודה לכולם.

עדי קול: אנחנו נתכנס כאן לדיון נוסף כשיהיה לנו מידע.

עדי קול: תודה.