ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 396, 2014-07-22 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: אנחנו יושבים שעות ארוכות בישיבות בימים האחרונים.

יעקב ליצמן: אין לי בעיה עם זה.

יעקב ליצמן: הערבים וגם מרצ לא משתתפים בישיבה.

יעקב ליצמן: האם יש הסדר עוקף עם שר האוצר עבור הערבים ומרצ?

ניסן סלומינסקי: אני יכול להגיד לך מה שאני יודע.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע על שום דבר כזה.

יצחק כהן: אתה יכול להעביר את השאלה של הרב ליצמן למשרד האוצר?

ניסן סלומינסקי: איתי עוד אין להם הסדר.

יעקב ליצמן: מרצ והערבים בדיון בימים האחרונים על החוק הזה - - האם זה בגלל ששר האוצר ישב איתם?

יעקב ליצמן: באולם נגב שר האוצר אמר שהוא ישב איתם בישיבות והגיע איתם להסדר.

יעקב ליצמן: אנחנו לא יודעים.

חמד עמאר: אם יש איזה שהוא הסכם, אנחנו צריכים לדעת כוועדה.

יעקב ליצמן: זה מה ששאלתי לפרוטוקול.

חמד עמאר: יושב ראש הוועדה, מה תשובתך?

יצחק כהן: הוא אומר שהוא לא יודע.

ניסן סלומינסקי: לי לא ידוע על שום דבר.

ניסן סלומינסקי: יותר מזה, גם אמרתי שאיתי אין להם.

חמד עמאר: אני מציע שתעביר את השאלה באופן רשמי לשר האוצר.

יצחק כהן: היושב-ראש צריך להעביר.

חמד עמאר: כוועדה אתה מתכוון?

יעקב ליצמן: אני יודע דבר אחד.

יעקב ליצמן: הייתה התנגדות שלהם.

יעקב ליצמן: אין לי שום בעיה.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: עיסוואי היה פה?

יעקב ליצמן: רבע שעה, חצי שעה.

יעקב ליצמן: כמה הוא היה?

ניסן סלומינסקי: הראש שלהם בעולם אחר.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מזה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שאיתי לא מסודר.

ניסן סלומינסקי: ליאת, אני מקווה שחזרת בתשובה במהלך אתמול.

<ליאת גרבר: אם זה תלוי בי, אז כן.

ניסן סלומינסקי: לפני שנמשיך בהקראה, האם יש כאן נציג של ביטוח לאומי?

<רועי קרת: כן.

ניסן סלומינסקי: במסגרת חוק מע"מ 0 יש כאלה שגם אם לא שירתו בצבא הם ייכנסו למסגרת.

ניסן סלומינסקי: יש כאן רשימה - אני מקווה שראיתם את זה - של נכויות לפי ההגדרות השונות של הביטוח הלאומי.

ניסן סלומינסקי: אם תוכל לראות את זה - -

יצחק כהן: חוץ מזה הייתה עוד שאלה ליועצת המשפטית לגבי אוכלוסיות שרוצות להתגייס, אבל בהעדר תקנים או במצב שלא הצליחו לגייס אותן - -

ניסן סלומינסקי: אני מדבר כרגע על הביטוח הלאומי.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

ניסן סלומינסקי: בעמוד 820 הייתה רשימה.

ניסן סלומינסקי: בתוך ההגדרות האלו לא היה ברור לנו.

ניסן סלומינסקי: רצינו לדעת מי נמצא, מי כלול ומי לא.

ניסן סלומינסקי: הזמנו את נציג משרד הביטחון, שלצערי - -

<קריאה: לא הצליחו להיערך.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם לא הצליחו להיערך.

ניסן סלומינסקי: הם בכל אופן לא הגיעו, או הודיעו שלא.

ניסן סלומינסקי: לא בטוח שהם יגיעו.

ניסן סלומינסקי: רועי, תנסה לראות ולהסביר לנו מי כלול ומי לא.

<רועי קרת: הראשון הוא בעל נכות רפואית של 75%.

<רועי קרת: זה לא בהכרח לקוח של ביטוח לאומי.

<רועי קרת: אני מוכרח לומר, ואמרתי את זה גם ליועצת המשפטית של רשות המסים, שכשמדברים על 75% נכות רפואית, להבדיל מאי כושר, זה יכול להיות מגוון רחב מאוד של בעלי נכות רפואית, ביניהם אנשים שאולי הוציאו את הנכות הרפואית כדי לקבל פטור ממס הכנסה, אנשים שמשתכרים הרבה כסף, אנשים שקיבלו את הנכות במסגרת הליך נזיקי לפי פקודת הנזיקין או לפי פקודת פיצויים לנפגעי תאונות דרכים.

<רועי קרת: הם לא קיבלו אותו מביטוח לאומי, אלא במסגרת הליך בבית הדין.

<רועי קרת: אלה אנשים שברמת הביטחון הסוציאלי יכולים לנוע על הטווח שבין עניים מאוד לעשירים מאוד.

<רועי קרת: כשמדברים על נכות רפואית בלבד, זה לא בהכרח מישהו שיש לו בעיה ברמת הביטחון הסוציאלי.

<רועי קרת: זה גם לא בהכרח מישהו שהוא לקוח שלנו.

<רועי קרת: אנחנו לא מכירים בחוקים אחרים שהוועדה הזאת העבירה שנותנים הטבות על בסיס ביטחון סוציאלי.

<רועי קרת: בחוק המים ובחוק משק החשמל יש רשימה על בסיס ביטחון סוציאלי.

<רועי קרת: זה לא לקוח שלנו.

<רועי קרת: מקבל קצבה לפי פרק ט'.

<רועי קרת: פרק ט' זה אצלנו.

<רועי קרת: זה פרק הנכות הכללית.

<רועי קרת: רמה של 75% ומעלה, שזו רמת אי הכושר המלאה, זה מי שיכולת ההשתכרות שלו היא כמעט אפסית.

<רועי קרת: אני רואה שהתייחסו פה לכל נכות.

<רועי קרת: אצלנו הנכות יכולה להיות זמנית, יכולה להיות צמיתה או קבועה.

<רועי קרת: אם מדברים על כל נכות ולא מזכירים את המילה "זמנית", המשמעות יכולה להיות שגם מישהו שקבעו לו נכות על בסיס מאוד קצר לחצי שנה , מתוך ידיעה שהיא זמנית וחולפת, ייכנס לתוך מערך ההטבות לפי החוק הזה.

<רועי קרת: מקבל קצבה לשירותים מיוחדים זה מי שבדרך כלל נמצא בהגדרה של הפסקה הקודמת, שזה מי שהוא נכה אבל לא בהכרח.

<רועי קרת: לפי תקנה 10(א) לתקנות שירותים מיוחדים, גם מי שאינו מוגדר נכה יכול מחמת הכנסות לקבל קצבה לשירותים מיוחדים.

ניסן סלומינסקי: קצבה לשירותים מיוחדים יכול לקבל אדם בריא לחלוטין.

<רועי קרת: לא, זה לא אדם בריא.

<רועי קרת: לפי ההגדרות של חוק הביטוח הלאומי, נכה כללי זה משהו משולב רפואי עם כושר השתכרותי.

<רועי קרת: אתה צריך להיות עם בעיה רפואית ועם בעיה תפקודית.

ניסן סלומינסקי: איזה אחוז של בעיה רפואית?

ניסן סלומינסקי: איך ההגדרה?

<רועי קרת: הנכות הרפואית היא סף.

<רועי קרת: בנכות כללית אתה צריך לעבור סף של בין 40 ל-60 אחוז.

<רועי קרת: ברגע שעברת אותו זה לא מספיק.

<רועי קרת: אתה יכול להיות נכה מאה אחוז ולא להיות נכה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא מדברים פה על הנושא הסוציאלי, אלא על הכושר ועל היכולת של צה"ל לגייס אותו או לא.

ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו מדברים כרגע - -

<רועי קרת: אם הקשר הוא לשירות צבאי, אין בהכרח קשר בין - -

<אייל לב-ארי: הפסקאות חלופיות.

ניסן סלומינסקי: לפי הסעיף הזה אתה אומר שמספיק שיהיו לו 40% נכות.

ניסן סלומינסקי: אם הוא בבעיה סוציאלית, הוא נכנס לסעיף הזה, נכון?

<רועי קרת: אתה מדבר על השר"ם?

ניסן סלומינסקי: לא, אני מדבר על (ג), על מקבל קצבה לשירותים מיוחדים.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהסברת.

<רועי קרת: כדי לקבל קצבה לשירותים מיוחדים אתה צריך להיות בעל נכות רפואית של בין 40% ל-60%, תלוי בסוג הבעיה, ואתה צריך לעבור בדיקה של יכולת הסתדרות בפעולות היום יום.

<רועי קרת: זה כמו סיעוד.

ניסן סלומינסקי: בוא אני אשאל אותך מהידע שלך, כי משרד הביטחון לא נמצא פה, לצערי.

ניסן סלומינסקי: האם מגייסים אדם כזה לצה"ל אם הוא רוצה?

<רועי קרת: אי מניח שלקוח של שירותים מיוחדים לא יגייסו לצה"ל.

<רועי קרת: תשימו לב שההצעה לא מתייחסת לממד הזמן.

<רועי קרת: יכול להיות שכשהוא לא שירת בצה"ל הוא היה בסדר, אבל עכשיו יש לו איזו שהיא בעיה שהפכה אותו להיות זכאי לשר"ם והוא בא לקבל את ההטבה.

<רועי קרת: ההצעה לא יוצרת את הקשר שאדוני מדבר עליו בין הנכות לאי השירות.

<רועי קרת: יכול להיות בן אדם - -

<ליאת גרבר: אנחנו לא עושים את הקשר הזה.

<אייל לב-ארי: זה אחד מאלה.

חמד עמאר: נכי צה"ל לא מוזכרים בכלל בנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: הם מקבלים.

ניסן סלומינסקי: הם היו בצבא.

חמד עמאר: לא קראתם את החוק.

חמד עמאר: אתה מדבר על 12 חודשים.

חמד עמאר: אני התגייסתי.

חמד עמאר: אחרי 3 שבועות נפצעתי.

חמד עמאר: הוא לא נכלל בחוק.

חמד עמאר: לא התייחסתם לאותם אנשים שנפצעו.

חמד עמאר: יש הרבה נכי צה"ל שמקבלים קצבה מיוחדת.

<ליאת גרבר: למה?

<ליאת גרבר: כל מי שעומד בתנאים - -

<קריאה: אם הוא נכה צה"ל - -

חמד עמאר: אין לו 75%.

חמד עמאר: הוא שירת בצה"ל, אבל כתוצאה מהפציעה הוא שוחרר.

<אייל לב-ארי: התנאים הם תנאים חלופיים לרוכש מוטב.

<אייל לב-ארי: או שהוא שירת בצבא, לפי התנאים הקבועים כרגע בהגדרה, זאת אומרת שירות מינימאלי של 12 חודשים - -

ניסן סלומינסקי: אם הוא נפצע אחרי חצי שנה.

חמד עמאר: הוא נמצא עכשיו בקורס מ"כים ונפצע.

חמד עמאר: מה איתו?

חמד עמאר: הוא 8 חודשים בצבא.

חמד עמאר: אנחנו לא מתייחסים אליו בחוק הזה.

חמד עמאר: הם נופלים בין הכיסאות.

חמד עמאר: זה קרה בחוק המים, בחשמל.

חמד עמאר: כל נכי צה"ל נפלו בין הכיסאות ולא קיבלו שום הטבה.

ניסן סלומינסקי: השאלה שלנו כאן היא כפולה.

ניסן סלומינסקי: נכה רגיל, לא נכה צה"ל, שהצבא לא מוכן לגייס אותו או לא יכול כי הוא נכה.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר להעניש אותו בגלל שהצבא לא לקח אותו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יודעים אם אותו אחד נמצא בתוכו.

ניסן סלומינסקי: אם הוא נכה ברמה של 75% הוא נמצא בפנים כי זה החילופין.

ניסן סלומינסקי: רצינו לראות באיזה אחוז נכות צה"ל לא מגייס.

ניסן סלומינסקי: אם יש לו 30%, צה"ל מגייס אותו?

ניסן סלומינסקי: אם צה"ל כבר לא מגייס אותו, האם הוא מקבל את הפתרון שלו דרך הסעיף הזה, על כל אחד מחלקיו?

ניסן סלומינסקי: אני מבין - אולי לא ראינו עד הסוף - שדרך הסעיפים האלה הוא לא ייכנס.

ניסן סלומינסקי: הסעיפים האלה מדברים כולם על אחוזי נכות מ-40% ומעלה?

<קריאה: בשר"ם.

ניסן סלומינסקי: לא רק בשר"ם.

ניסן סלומינסקי: תסתכל על שני הסעיפים אחר כך.

<רועי קרת: לא בהכרח, כי בניידות, שגם שם זה מ-40%, זאת רשימה אחרת.

ניסן סלומינסקי: בסך הכל זה 40%.

<רועי קרת: בסיעוד ובשר"ם לא בהכרח הבדיקה היא בדיקה של נכות רפואית.

<רועי קרת: מי שנכנס לשר"ם דרך הנכות הכללית עבר את הסף של 40%.

<רועי קרת: שר"ם אפשר לקבל גם אם אתה לא בהכרח מוגדר כנכה כללי.

ניסן סלומינסקי: אם אין לו 40% לפי הסעיף הזה, הוא לא ייכנס למע"מ 0.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר כרגע בכניסה למע"מ 0.

ניסן סלומינסקי: השאלה שלי אם צה"ל מגייס.

ניסן סלומינסקי: נניח מישהו שיש לו 39% וצה"ל לא מגייס.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע, יש לי כאן את החוסר הזה.

ניסן סלומינסקי: צה"ל לא רוצה לגייס אותו.

ניסן סלומינסקי: הוא לא מכוסה בסעיפים האלה, לכן הוא גם לא יהיה במע"מ 0 על לא עוול בכפו.

<ספי זינגר: אני רוצה שנייה להסביר.

<ספי זינגר: מבחינת הצעת החוק הממשלתית אין קשר בין אי היכולת לשירות לזה שאתה נכנס לקטגוריה של הנכים.

<ספי זינגר: אי היכולת לשירות זה מישהו שלא יכול היה לשרת.

<ספי זינגר: זה עדיין לא סיבה לקבל את ההטבה.

<ספי זינגר: ההטבה נבחנת במבחן תוצאתי אם שירתת או לא שירתת.

<ספי זינגר: באותה מידה הערבים, במובן מסוים, לא יכולים לשרת כי הם לא נקראים לשירות, ולמרות זאת הם לא מקבלים הטבה.

<ספי זינגר: ההטבה שניתנת לנכים באה מתוך רציונל אחר.

<ספי זינגר: היא לא באה מתוך הרציונל שאומר "לא יכולת לשרת ולכן תקבל את ההטבה האחרת", אלא מתוך רציונל שחקיקה באופן כללי נותנת הטבות לנכים.

חמד עמאר: לפי התשובה שלך מי ששירת חצי שנה ונפצע בצבא לא יקבל את ההטבה.

חמד עמאר: נפצע בצבא לא יקבל את ההטבה.

<ספי זינגר: אני שם את הקבוצה הזאת שצריך לטפל בה.

<ספי זינגר: זאת קבוצה ייחודית שצריך לטפל בה בנפרד.

<ספי זינגר: אין לה מענה בהצעת החוק כמו שהיא כתובה היום.

<ספי זינגר: זאת באמת קבוצה נפרדת.

<ספי זינגר: צריך להבחין.

<ספי זינגר: ההטבה לנכים לא ניתנת בגלל זה שהם לא יכולים לשרת בצבא.

<ספי זינגר: אנחנו לא לקחנו את כל הקבוצה הזאת שהצבא לא יכול לגייס ושמנו אותה בקבוצת הנכים.

<ספי זינגר: זה חותר תחת התכלית.

<ספי זינגר: הרציונל של ההטבה הוא מבחן תוצאתי.

<ספי זינגר: הנכים זה רציונל אחר.

ניסן סלומינסקי: אתם מקשים עלינו.

ניסן סלומינסקי: אם יש אדם שרוצה, מתחנן, עושה מלחמת עולם וגם הלך לבג"ץ כדי שיצרפו אותו לצה"ל אבל צה"ל אומר: רבותיי, אנחנו לא מוכנים לקחת את הסיכון ולא רוצים - -

<ליאת גרבר: הוא יכול להתנדב כמו כל האוכלוסיות.

<קריאה: האוכלוסייה הערבית לא.

ניסן סלומינסקי: לצה"ל הוא לא יכול.

ניסן סלומינסקי: צה"ל לא מוכן לקחת אותו.

<ליאת גרבר: הוא יכול להתנדב לשירות אזרחי או לאומי.

<קריאה: צה"ל גם לא מוכן לגייס את הערבים.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם שירות אזרחי או לאומי לוקח אדם כזה.

<ליאת גרבר: להבנתנו, כן.

<אייל לב-ארי: זה לא היה חד משמעי אתמול.

<ליאת גרבר: הפתרון הוא כמו לכל האוכלוסיות.

ניסן סלומינסקי: את בטוחה?

חמד עמאר: דיברנו אתמול על המינהלת.

חמד עמאר: אמרנו שהמינהלת לא יכולה לקלוט את כל מי שרוצה לשרת.

<ליאת גרבר: להבנתנו, אין מצב - -

חמד עמאר: לא להבנתך.

חמד עמאר: אני מכיר את זה.

חמד עמאר: יש הרבה שרוצים ולא מאפשרים להם.

<רועי קרת: אם הרשימה הזאת היא רשימה על בסיס סוציאלי, יש פה אוכלוסייה אחת שבולטת בחסרונה שאנחנו מכירים מרשימות סוציאליות אחרות, וזאת אוכלוסיית הילד הנכה.

<רועי קרת: אני מבין שלא הילד הנכה הוא הרוכש.

<רועי קרת: זה יכול להיות גם בשר"ם ובסיעוד.

<רועי קרת: ההורים של ילד נכה שייכים לרשימה הזאת כמו נכים כלליים אחרים.

<רועי קרת: הם לא נמצאים פה.

ניסן סלומינסקי: מי לא נמצא פה?

<רועי קרת: הורים לילד נכה.

<רועי קרת: הילד יגור איתם בבית.

<רועי קרת: אם הבסיס הוא בסיס סוציאלי, ללא קשר לכן שירות או לא שירות, אז ברשימות אחרות שאושרו בוועדה הזאת לפי חוק משק החשמל, לפי חוק משק המים הזכאות לגמלת ילד נכה לטעם הכספי היא זכאות של ההורה.

ניסן סלומינסקי: ההורה, לפני שהיה לו ילד נכה שירת בצבא.

ניסן סלומינסקי: אם הוא היה בצבא, הוא כבר מקבל.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא היה בצבא, זה סיפור אחר.

<רועי קרת: זה נכון באותה מידה גם לגבי נכה כללי.

<רועי קרת: יכול להיות שכשהוא לא שירת הוא היה אדם בריא.

<רועי קרת: הוא הפך להיות נכה אחר כך.

<רועי קרת: עדיין לפי החוק הזה הוא יקבל את הזכות להטבה בגלל עצם הנכות הנוכחית שלו.

<רועי קרת: אם משלמים בגלל עצם הנכות הנוכחית שלו על בסיס מה שנקרא "ביטחון סוציאלי" – הרשימה הזאת היא רשימה שאנחנו מכירים מחוקים אחרים – אז חסר משהו ברשימה הזאת.

<ליאת גרבר: האפוטרופוס של הילד הוא ההורה.

<ליאת גרבר: הוא קונה בשמו.

<ליאת גרבר: אם הילד יוכל לקנות לעצמו - -

חמד עמאר: הוא לא נכנס לחוק.

חמד עמאר: החוק מדבר על גיל 35.

ניסן סלומינסקי: מה שאומר רועי זה שאם זוג לא שירת בצבא אבל יש להם ילד נכה.

<ליאת גרבר: לא מגיע להם את המוטב.

ניסן סלומינסקי: לא מגיע להם מבחינת שירות בצבא, אבל יש להם ילד נכה קשה שבקריטריונים הרגילים של נכות הם נמצאים באותה רשימה כמו אלה.

ניסן סלומינסקי: גם אלה, בלי קשר אם הוא שירת בצבא או לא, מגיע להם בגין הנכות.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שבתוך הרשימה הזאת חסר עוד סעיף אחד של הילד הנכה, בלי קשר אם ההורים שירתו או לא שירתו.

ניסן סלומינסקי: אם ההורים שירתו, הם ממילא יקבלו, אבל גם אם ההורים לא שירתו, מגיע להם בגין הילד.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שתבדקו את זה.

ניסן סלומינסקי: דבר נוסף שאתם חייבים לנו תשובה זה בנושא של נכי צה"ל.

ניסן סלומינסקי: נכה צה"ל שירת תקופה של 5 חודשים ונפצע - -

יצחק כהן: פחות מ-12 חודשים.

ניסן סלומינסקי: נכון, פחות מ-12 חודשים.

<ליאת גרבר: הכוונה לנכה שלא עומד - -

ניסן סלומינסקי: ודאי.

ניסן סלומינסקי: נפצע במסגרת הצבאית.

<קריאה: פחות מ-75% בפחות מ-12 חודשים.

ניסן סלומינסקי: כן.

חמד עמאר: והפציעה שלו גרמה לו לא להמשיך את השירות.

ניסן סלומינסקי: הוא נפצע עכשיו במבצע.

<אייל לב-ארי: נכה צה"ל לא נכנס בעניין שיעור הנכות שלו לעניין שהוא שירת פחות מ-12 חודשים.

ניסן סלומינסקי: אבל אם בנכות הוא לא הגיע ל-75% הוא לא נכנס - -

<אייל לב-ארי: התנאי של הנכות הוא תנאי חלופי כאן.

ניסן סלומינסקי: הוא לא נכנס בשני הצדדים.

חמד עמאר: הנכות לא קשורה כאן.

חמד עמאר: כתוצאה מהפציעה הצבא שיחרר אותו.

<מאיר אסולין: אני רוצה להתייחס לעניין של הילד הנכה.

<מאיר אסולין: ההטבה היא הטבה אישית.

<מאיר אסולין: ברגע שיש קטין נכה, ההורים לא יכולים לנצל את ההטבה שלו.

<מאיר אסולין: למה?

<מאיר אסולין: ברגע שהוא יגדל ויהיה בגיר, משמע שהוא ניצל את ההטבה.

<מאיר אסולין: ההטבה ניתנת פעם אחת בחיים.

<מאיר אסולין: צריך לשקול גם את הנושא הזה.

<מאיר אסולין: זאת הטבה אישית של הנכה.

באסל גטאס: להורים שלו, לא לו.

באסל גטאס: זה בגללו אמנם - -

<מאיר אסולין: צריך לזכור שאתה מעביר הטבה מהקטין לבגיר.

<מאיר אסולין: אתה שולל את זה מהקטין כשהוא יהיה בגיר.

<מאיר אסולין: צריך לקחת את זה בחשבון.

באסל גטאס: אפשר להתגבר על זה.

ניסן סלומינסקי: תבדקו את זה.

ניסן סלומינסקי: אם נעשה את זה בין כה וכה כהוראת שעה זה לא יהיה רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: אם הוא בן 5, אז גם אחרי 6 שנים הוא עדיין יהיה קטין, ואז הם יאבדו את כל היכולת לקבל.

<מאיר אסולין: מה אם הוא בן 17?

ניסן סלומינסקי: פה צריכים לנסות.

ניסן סלומינסקי: אני משאיר לכם לבדוק ולחזור אלינו.

חמד עמאר: יש לך הסכמה על הוראת שעה?

ניסן סלומינסקי: לא, עדיין לא.

באסל גטאס: שאלה לסדר בכל הטיפול בחוק הזה.

באסל גטאס: אתה שואל, אתה מבקש מהם תשובות, אבל אתה לא מוביל - או שכן - שינויים בחוק שהם לטעמך ולטעם אלה שאתה שומע מחברי הוועדה - -

ניסן סלומינסקי: אתה הגעת עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יושבים על זה הרבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מקווים לעשות הרבה מאוד שינויים.

ניסן סלומינסקי: לא על כולם יש הסכמה.

ניסן סלומינסקי: כרגע יש מלחמה לא פשוטה עם האוצר.

משה גפני: אתה מכניס את זה בנוסח של החוק כהצעת הוועדה?

ניסן סלומינסקי: אני מקווה.

ניסן סלומינסקי: כרגע אין לי אישורים מהאוצר.

באסל גטאס: למה אתה זקוק לאישורים מהאוצר?

משה גפני: מה תעשה אם יבוא אליך יאיר לפיד ויגיד לך: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אני מבקש שתעביר את החוק כמות שהוא בלי שינויים או עם שינויים מינוריים?

ניסן סלומינסקי: החוק לא יעבור.

ניסן סלומינסקי: אם זה מה שיהיה, החוק לא יעבור.

ניסן סלומינסקי: יאיר לא יבוא להגיד דבר כזה.

משה גפני: למה?

משה גפני: הוא אמר בעבר.

ניסן סלומינסקי: לא לי.

ניסן סלומינסקי: לי הוא אף פעם לא אמר.

ניסן סלומינסקי: הוא אדם פתוח, אדם נבון.

ניסן סלומינסקי: עברנו איתו את חוק ההסדרים.

באסל גטאס: מינו יועצים.

משה גפני: אתה אומר שאם לא יהיו השינויים שדיברת עליהם, לא יהיה חוק.

ניסן סלומינסקי: אתה שאלת שאלה קצת שונה.

ניסן סלומינסקי: למה אני צריך לענות אם - -?

משה גפני: זה משנה לגמרי את היחס שלי בעניין הזה.

משה גפני: אם אני יודע שאתה עומד על הדברים שדיברת עליהם, זה משנה את ההתייחסות שלי לעניין.

משה גפני: אני מפחיד בפיליבסטר, אני משנה דברים.

עיסאווי פריג': אתה מודה שיש פיליבסטר?

משה גפני: בטח שיש פיליבסטר.

משה גפני: מה השאלה?

משה גפני: הוא עושה ישיבות עד 24:00 בלילה.

משה גפני: הוא גם עושה פיליבסטר.

<אייל לב-ארי: אני מבקש מהמוסד לביטוח לאומי נתונים לגבי מספר האנשים עם המוגבלויות שהם מתחת ל-75%, או שאינם נכנסים להגדרות שמנויות בהגדרת רוכש מוטב.

<אייל לב-ארי: כמה ידועים לכם מהנתונים שלכם, וכמה הם ביחס לכלל האנשים עם המוגבלויות?

<רועי קרת: לגבי הנכות הרפואית אמרתי שזאת נכות רפואית שיכולה לבוא מהרבה מקורות אחרים.

<רועי קרת: אלה אנשים שאנחנו לא בהכרח מכירים.

<רועי קרת: לגבי אי הכושר יש 225 אלף איש.

<רועי קרת: 45 אלף מתוכם הם מתחת ל-75%.

ניסן סלומינסקי: כמה אנשים כוללים הסעיפים האלה?

ניסן סלומינסקי: 245?

<רועי קרת: 245 זה רק פסקה (ב).

ניסן סלומינסקי: כמה כל הסעיפים?

<אופיר פנטי: בין 350 ל-400, כולל צה"ל והכל.

<אופיר פנטי: כנראה שמתכוונים להכליל את כולם.

ניסן סלומינסקי: אתם לא יודעים כמה מתוכם הם חסרי דיור או משהו כזה.

<רועי קרת: לא בנכות כללית.

<רועי קרת: בהבטחת הכנסה יש קריטריון של חסרי דיור.

ניסן סלומינסקי: ליאת, אתם ערים?

ניסן סלומינסקי: אנחנו דנים על כל מיני דברים שיכולים להוסיף 100,200,300 שאתם הופכים לגביהם עולם.

ניסן סלומינסקי: פה - אני לא אומר שזה לא צריך להיות - מדובר על אוכלוסייה אדירה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע כמה מתוכם הם חסרי דיור.

ניסן סלומינסקי: הוא מדבר על 350 אלף.

<מאיר אסולין: אם יש לו דירה, הוא בכלל לא נכנס לפה.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע כמה מתוכם הם חסרי דיור שמתווספים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבתוכם יש הרבה מאוד שהם חסרי דיור, כי חלקם גם במצב סוציו אקונומי נמוך.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם אתם מודעים ויודעים על מה מדובר.

ניסן סלומינסקי: אין לכם מושג?

<ליאת גרבר: מבחינת הכמויות?

<ליאת גרבר: מדובר בנכים קשים.

<ערן ניצן: זה לא נכים.

<ערן ניצן: נכים קשים מסודרים ממילא.

ניסן סלומינסקי: הקבוצה הזאת של נכים קשים וכל האחרים שאנחנו מדברים עליה זאת אוכלוסייה של 350 אלף.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שמתוכם – אין לנו מושג - 50 אלף הם חסרי דיור.

ניסן סלומינסקי: זה אומר ש-50 אלף נכנסים במכה אחת לחוק.

ניסן סלומינסקי: אתם מדברים על סכומים שונים לגמרי.

ניסן סלומינסקי: אתם נלחמים כאן בוועדה על תוספת של 200,300 משפחות, כאילו התקציב של המדינה לא יעמוד בזה, אבל יכול להיות שדרך הסעיפים האלה ייכנסו לכם 40,50 אלף.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם יקנו או לא, אין לי מושג.

ניסן סלומינסקי: לאף אחד מאיתנו אין מושג.

ניסן סלומינסקי: שאלתי אם אתם מודעים לזה, האם יש לכם איזו שהיא אבחנה.

<ערן ניצן: אנחנו מודעים.

<ערן ניצן: הסוגיה שאתה מדבר עליה היא הצד של ההיצע.

<ערן ניצן: המגבלה האפקטיבית, כפי שתיארנו, היא כמות הדירות שנצליח לייצר.

<ערן ניצן: יש לנו איזה שהוא אומדן.

ניסן סלומינסקי: באומדן הם דיברו על 15 אלף, נכון?

<ערן ניצן: ככל שקבוצת הזכאים תלך ותגדל וההיצע עצמו יישאר כמות שהוא, החשש לכשלים ילך ויגדל.

<ערן ניצן: יש לזה חסמים בתוך החוק.

<ערן ניצן: עלה פה הנושא של נכי צה"ל.

<ערן ניצן: צריך לבדוק את זה.

ניסן סלומינסקי: זה ודאי.

ניסן סלומינסקי: מעבר לזה יכולה להצטרף לכאן אוכלוסייה גדולה מאוד.

ניסן סלומינסקי: מתוך 350 אלף, שחלקם במצב סוציו אקונומי נמוך, יכול להיות שיש לך 40,50 אלף חסרי דיור.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם אתם מודעים.

ניסן סלומינסקי: לפעמים אני רואה שאנחנו נלחמים על קבוצות של 100,200,300.

ניסן סלומינסקי: פה מדובר על בנק אדיר שיכול להיכנס.

ניסן סלומינסקי: אין לי מושג.

ניסן סלומינסקי: אני שואל אתכם כתמרור אזהרה, האם אתם בכלל בודקים את הנושא הזה, כולל נכי צה"ל.

<ערן ניצן: אנחנו מודעים.

<ערן ניצן: זה מנותק מאומדן עלות החוק.

<ערן ניצן: אומדן עלות החוק לא יושפע מההגדרות האלו.

<ערן ניצן: אומדן החוק נגזר מהחישוב שלנו כמה הכנסות יהיו ממכירת הדירות.

ניסן סלומינסקי: כולנו יודעים שככל שהביקוש בדבר מסוים גדול, אז הקבלנים מתאימים את עצמם.

ניסן סלומינסקי: אם הקבלנים יראו שיש אוכלוסייה של 100 אלף אנשים שיש להם עכשיו הנחה של מע"מ, יכול להיות שיתחילו לבנות בקצב מטורף בתים כאלה.

ניסן סלומינסקי: השאלה אם אתם מודעים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שהקבלנים יבנו הרבה יותר אם הם יראו שיש אוכלוסייה וביקוש הרבה יותר גדול לזה.

ניסן סלומינסקי: אתה עושה חשבון במציאות הקיימת.

ניסן סלומינסקי: אם פתאום יתברר שיש מסות אדירות - -

משה גפני: אל תדאג להם, לא יהיו מסות אדירות.

משה גפני: הם יודעים את האמת.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שהם יעשו את החישוב הנכון.

באסל גטאס: מסות אדירות של זכאים, של מוטבים?

ניסן סלומינסקי: לא תהיה הוזלה.

באסל גטאס: השוק ידוע.

ניסן סלומינסקי: הוא לא ידוע.

באסל גטאס: יבואו מארצות הברית לנצל מע"מ 0?

ניסן סלומינסקי: אתם לא שומעים, חבל לי.

ניסן סלומינסקי: עכשיו דיברנו על אוכלוסייה שלא נלקחה בחשבון כי אין לה מושג מה קורה שם.

באסל גטאס: כמה יכול להיות ההיקף שלה?

ניסן סלומינסקי: מתוך 350 אלף נכים, אולי 50 אלף חסרי דיור הם במצב סוציו אקונומי נמוך.

ניסן סלומינסקי: מאיפה אני יודע?

ניסן סלומינסקי: הם לא יודעים.

משה גפני: לא יוזילו את מחירי הדירות.

משה גפני: מה יש לכם?

משה גפני: אתה חולק על נתוני בנק ישראל.

באסל גטאס: אתה דואג כמה זה יחסר מקציב המדינה?

באסל גטאס: אם הם יהיו זכאים, הם יקבלו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני שואל אותם אם הם לקחו בחשבון.

ניסן סלומינסקי: זאת אוכלוסייה שלהערכתי לא מודעים אליה ולא נלקחה בחשבון.

משה גפני: אם על כל סעיף בתקציב המדינה בשירותים שאתה נותן לאזרחים יהיה פתאום גידול גדול בדרישות - -

ניסן סלומינסקי: לא פתאום.

ניסן סלומינסקי: פה זו מציאות קיימת.

משה גפני: איזו מציאות קיימת?

משה גפני: ימכרו יותר דירות?

משה גפני: אנשים ירוצו לקנות יותר דירות בגלל שיהיה זול?

משה גפני: כולנו יודעים שלא יהיה יותר זול.

חנא סוייד: למה את חושב שיהיה יותר היצע?

חנא סוייד: למה אתה חושב שהקבלנים יבנו יותר?

עיסאווי פריג': הוא בונה על התגובה של - -

ניסן סלומינסקי: אם יחטפו דירות, הקבלן יבנה דירות שיחטפו אותן.

משה גפני: מה פתאום יחטפו דירות?

<אמיר הלר: כמות ההיצע מוגבלת, אדוני היושב-ראש.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן יבנו יותר.

<אמיר הלר: ההיצע מוגבל כי זה תלויי שיווקים בקרקע.

<אמיר הלר: בסוף המדינה משווקת x יחידות דיור בשנה, שנעה בין 30 אלף ל-40 אלף יחידות דיור.

<אמיר הלר: זה משתנה.

<אמיר הלר: יש את האזורים של מרכז ופריפריה.

<אמיר הלר: יש את המנגנון השמאי שמלכתחילה חותך בחצי ועושה ממוצע כך שרק אלו שמגיעות מלמטה, לכן ההיצע לעולם לא יגיע ליותר גבוה.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן המדינה תשחרר יותר, נכון?

חנא סוייד: זה כבר סיפור אחר לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: אם המדינה רוצה לפתור את בעיה, היא צריכה לשחרר יותר.

חנא סוייד: היא יכולה לשחרר היום.

חנא סוייד: למה צריך חוק כזה?

<ערן ניצן: עושים את זה.

ניסן סלומינסקי: היא הולכת לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: כך הם מודיעים עכשיו.

משה גפני: תגיד לי, החלטת לפתוח פה תכנית בידור?

משה גפני: לא הבנתי מה שאתה אומר עכשיו שימכרו יותר דירות, שישחררו יותר דירות.

באסל גטאס: הוא אמר שמשחררים קרקע ל-30 אלף דירות.

באסל גטאס: השאלה היא לא זאת.

באסל גטאס: השאלה כמה נבנה, כמה בונים בשנה.

<אמיר הלר: 30 אלף התחלות בנייה, ובערך 40 אלף - -

באסל גטאס: נבנה כל מה שמתוכנן?

<אמיר הלר: פחות או יותר כל שנה.

באסל גטאס: אתה טועה.

באסל גטאס: יש קבלנים שמחזיקים קרקעות שהם לא בונים עליהן.

משה גפני: אתם מעריכים שהיושב-ראש ראש צודק בכך שהוא אומר שתהיה התנפלות על מכירת דירות ויוזל המחיר?

באסל גטאס: בקרב הנכים.

ניסן סלומינסקי: לא יוזל.

משה גפני: אתם מעריכים ככה?

חנא סוייד: אם הם מאמינים שזה יעלה את הביקוש, זה סיפור גדול.

חנא סוייד: אם זה יגרום להעלאת הביקוש, מה עשינו?

חנא סוייד: גם אם יבנו יותר, האיזון יישאר אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: יש בדבריך הרבה מהחוכמה.

באסל גטאס: קבוצות הרכישה מגדילות את ההיצע, לא את הביקוש.

באסל גטאס: הקבלנים מתנגדים לזה.

חנא סוייד: אני רואה כאן מגמה - אני מברך עליה - שדואגים לנכים ומחפשים את המחט בערמת קש.

חנא סוייד: ממש רוצים להגיע למוטבים ולעזור להם.

חנא סוייד: אין לי בעיה עם הגישה הזאת לנכים, למרות שיש נכים שלא חסר להם כסף.

חנא סוייד: הם לא צריכים את ה-100,200 אלף שקל.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא חסר דיור.

חנא סוייד: גם אם הוא חסר דיור.

חנא סוייד: אני עם הגישה הזאת מסכים.

חנא סוייד: אין לי בעיה.

חנא סוייד: למה לא מראים את הרגישות הזאת לקבוצות שהם בבעיה חברתית וכלכלית שהיא מאוד ברורה ורואים אותה?

ניסן סלומינסקי: השאלה הזאת נשאלה מהתחלה.

חנא סוייד: זאת הזדמנות לראות את הניגודיות הזאת בחשיבה.

חנא סוייד: אתה עם קבוצה מסוימת רוצה להגיע לפרט.

חנא סוייד: אתה שואל כמה אנשים יש כאלה, אבל יש מאות אלפים שאתה רואה שהמצב החברתי כלכלי שלהם מחייב עזרה והטבה, אבל אף אחד לא דואג להם.

חנא סוייד: זה לא עניין של שירתו או לא שירתו.

ניסן סלומינסקי: השאלה הזאת נשאלה מהתחלה והיא מלווה.

ניסן סלומינסקי: האוצר שמע את זה.

עיסאווי פריג': גם אתה שמעת את זה.

ניסן סלומינסקי: נכון.

ניסן סלומינסקי: אמרתי ששמעתי.

ניסן סלומינסקי: הגענו לסעיף 6 בעמוד 823.

משה גפני: האם לפי הערכתם הולך להיות ביקוש יותר גדול בעקבות הפחתת המע"מ ל-0?

משה גפני: האם להערכתכם יוזלו מחירי הדירות וכתוצאה מכן ההוצאה הממשלתית תגדל?

משה גפני: מה ההערכה שלכם?

משה גפני: אתם מביאים פה הצעת חוק ממשלתית.

משה גפני: האם ההצעה שאתם מדברים עליה מבחינה תקציבית זה הכסף, או שהולכת להיות התנפלות על קניית דירות?

משה גפני: האם זאת הערכה שלכם?

<ערן ניצן: זה חוזר ועולה בכל הדיונים.

משה גפני: לא, זה עכשיו עלה.

משה גפני: אני לא זוכר שזה עלה קודם.

ניסן סלומינסקי: לא רק שזה עלה, גם ניתנה תשובה על ידי בן, מנכ"ל משרד השיכון.

ניסן סלומינסקי: בנצי ליברמן הסביר את הקשר.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר גם את העניין של מחיר המטרה, איך אחד גורם לזה שבסך הכל - -

חנא סוייד: זה ניסיון למרוח את הוועדה.

ניסן סלומינסקי: השאלה הזאת נשאלה.

ניסן סלומינסקי: ניתנו תשובות.

באסל גטאס: אולי מחיר מטרה ייקח שנתיים.

ניסן סלומינסקי: שאלת כבר את השאלה הזאת.

ניסן סלומינסקי: זאת שאלה נכונה, אבל היא כבר נשאלה.

משה גפני: אני שואל את אנשי האוצר.

<אורי שני: מחיר מטרה עבר.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שייקח שנתיים עד שבתים ייבנו.

ניסן סלומינסקי: זה נכון, לכן החוק הזה הוא 6 שנים.

משה גפני: אני שואל את אנשי האוצר אם להערכתם – זה לא קשור עכשיו משרד השיכון ומינהל מקרקעי ישראל – -

ניסן סלומינסקי: תתנו תשובה של כן או לא.

משה גפני: לא.

משה גפני: מה קרה לך אתה?

ניסן סלומינסקי: הסבירו את זה.

ניסן סלומינסקי: אפשר להתעמת בכל סעיף, אבל לא לחזור אחורה.

ניסן סלומינסקי: גם ככה אנחנו בקושי מתקדמים.

משה גפני: אני רוצה לדעת על כמה כסף מדובר בחוק הזה.

<ערן ניצן: 2.5 מיליארד.

<ערן ניצן: זה מגלם בתוכו גם את עליית שיעור הרוכשים דירה ראשונה.

<ערן ניצן: למדנו ממקומות אחרים שברגע שמייצרים הטבה מהסוג הזה שיעור הרוכשים שרוכשים דירה מיד ראשונה עולה.

<ערן ניצן: ה-2.5 מיליארד שקל כאומדן מגלם את העלייה.

משה גפני: שאלתי אם אתם מעריכים שיהיו יותר אנשים שיקנו ותהיה התנפלות.

<קריאה: הוא אומר שכן.

משה גפני: הוא עוד לא אמר.

<ערן ניצן: אני לא אומר את המילה "התנפלות".

ניסן סלומינסקי: אני הצעתי שתגיד סכום וזהו.

ניסן סלומינסקי: מאחר והשאלה הזאת עלתה הרבה פעמים, אז תגיד תשובה על סכום ואם אתה חושב כן או לא לגבי - -

חנא סוייד: הוא לא דיבר על סכום, הוא דיבר על - -

משה גפני: האם להערתכם תהיה התנפלות על קניית דירות כתוצאה מזה שהמחיר יוזל?

<ערן ניצן: אנחנו מעריכים שאנחנו זקוקים למנגנון שבולם את המחירים.

<ערן ניצן: יש לנו מגנונים בחוק שמתמודדים עם העובדה הפשוטה שגם היום, בלי קשר לחוק הזה, יש יותר ביקוש מהיצע.

באסל גטאס: האם לקחתם בחשבון שקריאת ליברמן אתמול להחרים את הערבים עלולה להאט את קצב הבנייה?

באסל גטאס: זה יקשה עוד יותר על ההיצע.

באסל גטאס: לקחתם את זה בחשבון?

באסל גטאס: אתמול הוא קיבל 10 אלפים לייקים על הקריאה שלו להחרים את הערבים.

משה גפני: אני לא מכיר את הדבר הזה.

באסל גטאס: זה כולל את הקבלנים, את קבלני המשנה, את הטייחים, את התפסנים.

עיסאווי פריג': לקחתם את זה בחשבון?

באסל גטאס: לקחתם בחשבון שזה עלול להאט את קצב הבנייה?

<שלומית ארליך: סיימנו את הישיבה אתמול בסעיף 5(ה).

<שלומית ארליך: סעיף 5(ה) מדבר על כך שעל החלטה מינהלית של המנהל רשאים גם העוסק במקרקעין וגם הרוכש להגיש השגה.

<שלומית ארליך: הסעיף הזה מאפשר להשיג השגה .

<שלומית ארליך: הליכי ההשגה, הערר וגם הערעור יחולו לפי חוק מיסוי מקרקעין, למרות שהמטריה כאן היא מטרה של מע"מ בעיקרה, ולא יחולו סעיפים שעוסקים באותם נושאים לפי חוק מס ערך מוסף.

<שלומית ארליך: הסיפא בעצם אומרת שאין בהגשת ההשגה, הערר או הערעור כדי לעכב תשלום מס כאמור בסעיפים קטנים (ג) או (ד).

<שלומית ארליך: שאלנו בישיבה הקודמת אם גם במע"מ אין בהליכים האלה כדי לעכב תשלום מס.

<שלומית ארליך: הבנו שזה כן מעכב את התשלום כשמדובר במע"מ.

<שלומית ארליך: נכון?

<גיא גולדמן: נכון.

<גיא גולדמן: יש פה מנגנון מיוחד.

<גיא גולדמן: ההשגה והערעור הם לעניין החלטת המנהל.

<גיא גולדמן: מדובר בבקשה לזכאות.

<גיא גולדמן: יש הצהרה.

<גיא גולדמן: המנהל מחליט אם יש זכות למע"מ או לא, אם הדירה מוטבת.

משה גפני: מי זה המנהל?

<קריאה: יש הגדרה.

<גיא גולדמן: מנהל רשות המסים.

משה גפני: אני מבקש להגיש הסתייגות

ניסן סלומינסקי: על מה שקראנו תגיש בכתב.

משה גפני: בסעיף 4(ג) אני מבקש שסעיפים (א) ו(ב) יהיו בטופס שיקבע המנהל.

<ליאת גרבר: 6.

<ליאת גרבר: על אף הוראות סעיף 3 הוגשו למנהל ההצהרות והמסמכים כנדרש לפי סעיף 4, רשאי העוסק במקרקעין, בתקופה שמיום הגשת ההצהרות ועד להחלטת המנהל לפי סעיף 5(א), לדווח בדוח התקופתי ובדוח המיוחד על העסקה כעסקה החייבת במס בשיעור אפס.

<ליאת גרבר: דיברנו על זה שתנאי מהותי למתן ההטבה זה אישור המנהל שהעסקה היא עסקה מוטבת.

<ליאת גרבר: יש תקופות שהמנהל יכול להחליט שהעסקה היא עסקה מוטבת.

<ליאת גרבר: יש 20 יום, ואז יש לו עוד 14 יום במידה - -

עיסאווי פריג': מה זה "תקופות"?

עיסאווי פריג': מדובר בתקופה אחת של 20 יום.

<ליאת גרבר: במידה והוא חושב שהעסקה אינה מוטבת, הוא מזמין אותם לשימוע.

עיסאווי פריג': אלו לא תקופות.

עיסאווי פריג': זאת תקופה אחת.

<ליאת גרבר: יש זמן שהוא מזמין אותם לשימוע.

משה גפני: על מה מדובר?

<ליאת גרבר: הואיל ואנחנו לא רוצים לעכב את העסקאות במשק בתקופה הזאת, העוסק יכול לדווח על העסקה כעסקה במע"מ בשיעור 0.

ניסן סלומינסקי: זה כבר אמרנו קודם.

ניסן סלומינסקי: מה התוספת פה?

<מאיר אסולין: זה הסעיף.

<מאיר אסולין: מה שדיברנו קודם זה הסעיף.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, יש לי הסתייגות.

חנא סוייד: יש הגדרה של אזרח מוטב והגדרה של אזרח זכאי.

חנא סוייד: אני רוצה להכניס הגדרה של אזרח נפקד.

<שלומית ארליך: מה תגיד ההגדרה?

חנא סוייד: אזרח נפקד זה אזרח שביישובו אין בנייה קבלנית ותיאורטית הוא לא יכול לרכוש דירה מקבלן.

<שלומית ארליך: מה קירה לגבי אזרח נפקד?

<שלומית ארליך: מה יהיו ההשלכות?

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבהמשך יהיו לו - -

זבולון כלפה: אולי ימצאו לו פתרונות בהמשך.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת סוייד, מה בעצם הנפקות של ההגדרה הזאת?

<שלומית ארליך: מה יקרה לגבי אזרח נפקד?

ניסן סלומינסקי: הוא בהמשך יגיד לך על סעיפים מיוחדים שיש.

חמד עמאר: אזרח נפקד יקבל מענק - -

חנא סוייד: זו קטגוריה, זו קבוצה.

<שלומית ארליך: אין בעיה.

<שלומית ארליך: מה יקרה לגבי אותה קבוצה?

עיסאווי פריג': נכניס פרק מיוחד לאותה קבוצה.

חמד עמאר: אזרח נפקד יקבל מענק של 250 אלף שקל בקניית דירה.

עיסאווי פריג': נכון, במקום 244.

באסל גטאס: עד 250 אלף.

באסל גטאס: זה יהיה בתום הבנייה.

עיסאווי פריג': צריך לקבל בין 144 ל-244.

עיסאווי פריג': זה מה שצריך לקבל אזרח נפקד.

חמד עמאר: מאתים שישים ומשהו.

עיסאווי פריג': זה כולל.

עיסאווי פריג': קבוצת מרצ מצטרפת להסתייגות.

באסל גטאס: אנחנו נשאף שהחוק הזה יכלול את כולם.

באסל גטאס: זה ישחק בסופו של דבר להשגת היעדים של החוק.

באסל גטאס: זה יביא לגידול ההיצע.

משה גפני: כל ההסתייגויות האלו הן של כל הקבוצה, אלא אם כן מישהו אמר אחרת.

משה גפני: יש הגדרה חדשה של אזרח נפקד.

משה גפני: ההטבה שתינתן לו תינתן לו בין הסכום הקטן ביותר לבין הסכום המרבי.

<אורי שני: זה נפקד נוכח, כי אחרת יחשבו שזה מישהו שהוא לא בארץ.

משה גפני: נפקד זה מי שהוא אזרח ישראלי שעומד - -

חנא סוייד: שמצביע לכנסת.

עיסאווי פריג': נכתוב נפקד נוכח.

עיסאווי פריג': הוא אזרח, אבל נפקד.

משה גפני: אורי שני צודק.

משה גפני: תהיה הגדרה כך שלא יחשבו שנפקד זה מישהו שנמצא במלזיה.

חנא סוייד: זה נוכח נפקד.

חנא סוייד: יש הגדרה.

חנא סוייד: זה מעוגן בחוק נכסי נפקדים.

חנא סוייד: אני מבקש להגדיר את מה שנקרא "אפקט משק כנפי הפרפר".

חנא סוייד: כל ההמולה הזאת לא תוביל לשום דבר, רק יוציאו 2.5 מיליארד שקל ומחירי הדירות ימשיכו לעלות.

חנא סוייד: מע"מ 0 באילת, שזה שקיל מבחינת ההשפעה, לא גרם לכך שיוקר המחיה ירד במדינה.

ניסן סלומינסקי: זאת לא הסתייגות, זאת הרצאה.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר, זה מכובד.

משה גפני: אני מבקש להוסיף שכל החלטה של המנהל דרושה אישור של ועדת הכספים.

משה גפני: למה?

ניסן סלומינסקי: זה ברור.

משה גפני: אני מאוד חושש מהאחריות ומהסמכויות שניתנו כאן למנהל.

משה גפני: יכול להיות שאין בעיה עם זה.

משה גפני: אני חושש מאוד שניתנים פה הרבה מאוד סמכויות למנהל.

משה גפני: אני מציע שבכל מקום שכתוב המנהל, גם בסעיף 5 וגם בסעיף 6 - -

ניסן סלומינסקי: זה יהיה בהסכמת ועדת הכספים.

משה גפני: למה באישור ועדת הכספים?

ניסן סלומינסקי: אנחנו מתפלאים שלא הכניסו את זה מראש.

משה גפני: לא.

משה גפני: אם היו מסבירים יכול להיות שהייתי מוותר על זה.

חמד עמאר: מה ההגדרה של מנהל?

<שלומית ארליך: מנהל רשות המסים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מסכימים להסתייגות הזאת.

משה גפני: אתה לא מסכים להסתייגות הזאת.

משה גפני: אני לא בטוח שאני מסכים.

משה גפני: אני פשוט לא יודע מה דיברו פה.

ניסן סלומינסקי: הסכמתי שתכניס הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: בסעיף 4,5 ו-6 אני מבקש להוסיף את האישור של ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להצביע על זה בוועדה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתסבירו לי מה זה המנהל, לא מי זה המנהל.

עיסאווי פריג': ליאת, את מציינת בסעיף 6 את הדוח המיוחד.

עיסאווי פריג': מה סוגי הדוחות המיוחדים שישנם במע"מ?

עיסאווי פריג': מה המייחד במשפט הזה?

<גיא גולדמן: מיום שהוגשו ההצהרות עד לדיווח של המוכר והחלטת המנהל אם יש זכאות למע"מ 0 על העסקה המוטבת, יהיה אפשר לדווח בדוח התקופתי ובדוח המיוחד על העסקה כעסקה שחייבת בשיעור 0.

עיסאווי פריג': מה זה דוח מיוחד?

עיסאווי פריג': יש הגדרה של דוח מיוחד?

עיסאווי פריג': דוח תקופתי יודעים מה זה.

<גיא גולדמן: יש הגדרה בסעיף ההגדרות בחוק הזה.

באסל גטאס: אתה יכול להפנות אותנו לסעיף?

<גיא גולדמן: דוח מיוחד זה דוח שחייבים בו עוסקים ויחויבו בו כל הקבלנים שמוכרים דירות שמזכות בשיעור 0 לפי החוק הזה.

<גיא גולדמן: זה דוח שמפורטות בו כל העסקאות, כל חשבוניות המס שהוצאו.

עיסאווי פריג': הוא לא קיים במערכת היום.

<גיא גולדמן: קיים.

עיסאווי פריג': אז תגיד דוח מיוחד שמספרו כך וכך.

עיסאווי פריג': מה הבעיה?

<גיא גולדמן: הרחבנו את חובות הדיווח לפני מספר חודשים, ממרץ האחרון, לעוסקים נוספים.

<גיא גולדמן: זה דוח נוסף על הדוח התקופתי.

<גיא גולדמן: הדוח התקופתי הוא דוח שנמצאים בו רק השורות התחתונות של סכום המטרה.

עיסאווי פריג': אני מבין אותך.

עיסאווי פריג': תאמין לי, אני עוסק בזה.

עיסאווי פריג': הדוח המיוחד הזה אמור להיות דוח חדש, או דוח שקיים במערכת?

<גיא גולדמן: זה דוח שמגישים אותו גם היום.

עיסאווי פריג': אז תגיד שזה דוח מיוחד, שמספרו כך וכך לפי חוק מע"מ.

עיסאווי פריג': מה העניין?

<גיא גולדמן: זה מה שקורה בסעיף ההגדרות.

עיסאווי פריג': לא כתוב.

באסל גטאס: כתוב דוח תקופתי, דוח מיוחד של עוסק החייב בדיווח.

<גיא גולדמן: כמשמעותם בפרק י"א לחוק מע"מ.

באסל גטאס: לא כתוב מספרו.

<ליאת גרבר: אנחנו לא כותבים מספרים בחקיקה.

<ליאת גרבר: מספרי דוח זה משהו - -

באסל גטאס: מי יגיש את הדוח - הקונה או הרוכש?

<ליאת גרבר: העוסק במע"מ.

<ליאת גרבר: זאת החובה שחלה על העוסק במע"מ.

באסל גטאס: הקבלן.

עיסאווי פריג': בסעיף 6 כתוב: "רשאי העוסק במקרקעין".

עיסאווי פריג': למה רשאי ולא חייב?

עיסאווי פריג': למה בחרנו במילה "רשאי"?

עיסאווי פריג': אם כבר נתתי לו, למה רשאי?

<ליאת גרבר: הוא מדווח במע"מ 0.

<ליאת גרבר: זאת הטבה.

עיסאווי פריג': ברגע שאני עושה הוא חייב לדווח.

<ליאת גרבר: לדווח הוא חייב.

<ליאת גרבר: הוא יכול לשלם את המע"מ אם הוא מאוד רוצה.

<ליאת גרבר: אנחנו לא נמנע ממנו.

<מאיר אסולין: על ה-0 הדיווח הוא חובה.

משה גפני: האם רשאי במקרה הזה זה לא חייב?

<ליאת גרבר: הוא חייב לדווח.

<ליאת גרבר: אם הוא רוצה לשלם מע"מ, אנחנו לא נתנגד.

<גיא גולדמן: 7.

<גיא גולדמן: על אף האמור בסעיף 47 לחוק מס ערך מוסף, עוסק במקרקעין חייב להוציא חשבונית מס לגבי עסקה מוטבת.

<גיא גולדמן: סעיף 47 קובע שעוסק חייב להוציא חשבונית מס או חשבונית עסקה בגין העסקה.

משה גפני: עוסק זה הקבלן?

<גיא גולדמן: הכוונה בחוק הזה זה קבלן.

משה גפני: בחוק מע"מ זה כל עוסק.

<גיא גולדמן: נכון.

משה גפני: הוא צריך להוציא חשבונית.

<גיא גולדמן: אנחנו אומרים שהוא חייב להוציא חשבונית מס.

<גיא גולדמן: בחוק המע"מ הרגיל כתוב שהוא רשאי להוציא חשבונית מס או עסקה, אלא אם כן הקונה דרש חשבונית מס.

<גיא גולדמן: למה דרש?

<גיא גולדמן: לצורך ניכוי מס התשומות.

<גיא גולדמן: רובם ממילא מוציאים חשבוניות מס.

<גיא גולדמן: ככה הם רגילים לעבוד.

<גיא גולדמן: אין הבדל מבחינתם.

<גיא גולדמן: למה אנחנו צריכים חשבונית מס?

<גיא גולדמן: בדוח המיוחד חובת הפירוט היא אך ורק לגבי חשבוניות מס, לכן אנחנו צריכים הוצאה של חשבונית מס בגין מכירת הדירות.

<גיא גולדמן: זאת הסיבה.

משה גפני: למה צריך לחייב את זה בחוק?

<גיא גולדמן: סעיף 47 מאפשר לקבלן להוציא חשבונית עסקה.

<גיא גולדמן: אם הוא מוציא חשבונית עסקה, אנחנו לא נראה את החשבונית הזאת בדוח המפורט.

<גיא גולדמן: אם לא נראה את זה, גם לא ניתן יהיה לעשות בקרה.

<גיא גולדמן: באמצעות הדוח המפורט אנחנו עושים בקרה בין החשבוניות שהקבלן מוציא - -

משה גפני: אני הקבלן.

משה גפני: אני מוציא חשבונית עסקה.

משה גפני: לא כתוב שם מה מחיר הדירה, מה מחיר העסקה, כמה הוצאתי למע"מ?

<גיא גולדמן: חשבונית העסקה לא חייבת בדיווח מפורט.

משה גפני: לא דיווח מפורט.

משה גפני: בדיווח הפרטני או הקצר אני כותב שמכרתי דירה ברח' פייר קינג במיליון 550 אלף שקל עם מע"מ 0.

<גיא גולדמן: אתה יכול לכתוב מה שאתה רוצה בחשבונית.

<גיא גולדמן: הבעיה היחידה שלא נראה את זה.

משה גפני: למה אני צריך חשבונית מס?

<גיא גולדמן: בסעיף שקובע את חובת הדיווח המפורט נאמר שהפירוט הוא אך ורק לגבי חשבוניות מס.

<גיא גולדמן: עשוי להיווצר מצב שאם מוכר, קבלן יוציא חשבונית עסקה, אנחנו לא נראה את זה בדוח המפורט כי הוא לא חייב לפרט חשבוניות עסקה בדוח המפורט.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה?

עיסאווי פריג': יש היום מה שנקרא" דיווח מקוון".

עיסאווי פריג': איך זה מקבל ביטוי?

<גיא גולדמן: הדיווח המקוון זה הדיווח המפורט.

<גיא גולדמן: אנחנו מדברים אני ואתה על אותו דבר.

<גיא גולדמן: העניין שבדיווח המפורט מפורטות חשבוניות מס.

עיסאווי פריג': מאחר ומדובר בעסקה בעלת משמעות והרבה כסף, למה שלא נעשה חשבוניות עסקה בדיווח מפורט?

<שי דותן: כי המטרות של הדיווח המקוון היו אחרות, כמו שחבר הכנסת - -

עיסאווי פריג': אני אגדיל את המטרות.

<גיא גולדמן: יש פה הצעה להרחבת חובת הדיווח המקוון.

עיסאווי פריג': זה שונה.

עיסאווי פריג': את חשבון העסקה אני יכול להכניס בדיווח המקוון.

עיסאווי פריג': מה העניין?

<שי דותן: רשות המסים מקבלת את - -

ניסן סלומינסקי: עיסוואי, אנחנו בוועדת הכספים לא מתים להרחיב את הדיווח המקוון.

ניסן סלומינסקי: כל הרחבה שהם רוצים עולה להם בדמים.

ניסן סלומינסקי: יש הרבה דיונים.

עיסאווי פריג': זאת לא הרחבה.

ניסן סלומינסקי: בטח שזאת הרחבה.

זבולון כלפה: זאת לא הרחבה, כיוון שמדובר ממילא על חשבונית מע"מ רגילה.

זבולון כלפה: היא כן נמצאת בדיווח המקוון.

זבולון כלפה: מה זה משנה?

עיסאווי פריג': זאת לא הרחבה.

ניסן סלומינסקי: הם ישמחו על זה.

באסל גטאס: מישהו בא וקנה דירה.

באסל גטאס: הקבלן מוציא לו חשבונית.

באסל גטאס: כן או לא?

<גיא גולדמן: כן.

ניסן סלומינסקי: זה הרבה חשבוניות.

באסל גטאס: עם מע"מ 0.

באסל גטאס: זה נכנס בדוח.

<שי דותן: אם הוא היה מוציא חשבונית עסקה, הוא לא היה חייב לכלול אותה בדיווח המפורט למע"מ.

באסל גטאס: האם כשהוא מקבל כסף ביד הוא לא חייב להוציא - -?

ניסן סלומינסקי: בחשבוניות מס אתה כל פעם משלם סכום, אתה לא משלם את הכל במכה.

ניסן סלומינסקי: אתה צריך להוציא חשבוניות מס, ששם אתה מפרט את זה.

ניסן סלומינסקי: זה מה שהם מבקשים שיהיה.

באסל גטאס: אני שואל מנקודת ראות של מס הכנסה.

באסל גטאס: חשבונית המס עוזרת בדוח השנתי בשני דברים.

באסל גטאס: אחד, בשביל לדעת רווח והפסד של החברה.

באסל גטאס: שניים, בגלל המע"מ.

באסל גטאס: המע"מ הוא ממילא 0.

באסל גטאס: תפקיד החשבונית בשבילכם הוא לדעת מה הוא קיבל, מה הוא הרוויח.

ניסן סלומינסקי: גם לדעת שהמע"מ הוא 0.

באסל גטאס: אתם רוצים לעקוב ארצי ובאופן מרוכז על כמה נהנו ועל כמה נחסך.

<ליאת גרבר: נכון.

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים לבדוק את כל העסקאות.

<שי דותן: אם הקבלן זכאי למכור 10 דירות מוטבות, הוא לא יכלול בדוח התקופתי שלו 70 דירות מוטבות במע"מ 0.

<שי דותן: אנחנו רוצים לעקוב אחרי הדירות האלו אחת אחת.

משה גפני: חברי הכנסת לא מבקשים להרחיב את הדיווח המפורט.

משה גפני: השאלה למה שלא "במקום על אף האמור בסעיף 47" יהיה שכשמדובר בחשבונית עסקה לגבי החוק הזה הוא יהיה חייב לדווח על זה בדיווח המפורט.

<גיא גולדמן: אין שום נטל בלהוציא את חשבוניות המס.

<גיא גולדמן: כמו שאמרתי, רובם ממילא מוציאים.

<גיא גולדמן: זה עניין טכני לחלוטין.

<גיא גולדמן: אין נטל בלהוציא חשבונית מס.

משה גפני: אם הוא לא רוצה, למה אתה מקשה עליו?

<גיא גולדמן: ככה המערכת עובדת.

<גיא גולדמן: היא עובדת עם חשבוניות מס.

<גיא גולדמן: רובם מוציאים חשבונית מס.

ניסן סלומינסקי: למה שלא יעשה את זה?

משה גפני: יש כאלה שלא רוצים.

משה גפני: למה צריך את הסעיף הזה בכלל?

ניסן סלומינסקי: מאחר ואתה נותן הטבה אתה גם רוצה לעקוב אחרי זה.

ניסן סלומינסקי: במה זה מפריע?

עיסאווי פריג': יש חוק הנהלת חשבונות.

עיסאווי פריג': אנחנו יודעים מתי הוא חייב ומתי הוא לא חייב להוציא חשבונית בגין עסקה.

עיסאווי פריג': הכל ידוע לנו.

<ליאת גרבר: למה שלא יוציא חשבונית מס?

<ליאת גרבר: זה לא נטל כבד.

<ליאת גרבר: זה משהו שעוזר לנו וגם לרוכשים.

משה גפני: הוא לא רוצה.

עיסאווי פריג': יש חוק לגבי כל העוסקים מתי להוציא, באיזה תנאים, איך.

<ליאת גרבר: לפי דרישת הרוכש הם מחויבים.

עיסאווי פריג': למה סעיף נוסף שיחייב כאילו הוא לא חייב?

<ליאת גרבר: כי אנחנו רוצים לבדוק את כל העסקאות האלו, לוודא שההטבה של 250 אלף שקל מגיעה למקום שהיא צריכה להגיע אליו.

<ליאת גרבר: אנחנו מגינים פה גם על הרוכשים.

עיסאווי פריג': אני מסכים איתך.

עיסאווי פריג': אני בצד שלך.

עיסאווי פריג': איפה החשיבה שלכם לגבי תכנון המס?

<גיא גולדמן: זה לא תכנון מס.

<גיא גולדמן: זה נעשה כדי לראות שחשבוניות שהוצאו ב-0 עברו את אישור הזכאות המיוחד שהוגשו לגביו ההצהרות.

<גיא גולדמן: יש הצלבה.

<גיא גולדמן: המערכת מצליבה.

<גיא גולדמן: כל חשבונית כזאת שיוצאת מוצלבת כנגד אישור זכאות.

<ליאת גרבר: 8.

<ליאת גרבר: (א) מכר רוכש את זכויותיו בדירת מוגרים מוטבת שרכש בעסקה מוטבת כאמור בסעיף 3, בתוך חמש שנים מהמועד שנמסרה לו החזקה בדירה, יהיה החייב במס ערך מוסף, על אף הוראות סעיף 16 לחוק מס ערך מוסף – הרוכש; המס כאמור ישולם בידי הרוכש בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שנמסרה לו החזרה בדירה עד למועד התשלום בפועל; על גביית מס לפי סעיף ז יחולו הוראות חוק מיסוי מקרקעין לעניין שומה, השגה, ערר, גבייה, ריבית וקנסות.

<ליאת גרבר: אחד התנאים לקבלת ההטבה הוא שהרוכש החזיק בדירה 5 שנים לפחות.

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים לתת את ההטבה לא למטרות השקעה, אלא למטרות של רכישת דירת מגורים.

<ליאת גרבר: החייב במס ערך מוסף הוא העוסק.

<ליאת גרבר: זה לפי חוק מס ערך מוסף.

<ליאת גרבר: הואיל והקבלן יוצא מהתמונה במקרה הזה ולא יכול להיות אחראי 5 שנים קדימה על מכירת הדירה בידי הרוכש, מוצע שבמקרה כזה שהרוכש מוכר את הדירה בפחות -5 שנים והעסקה כבר אינה עסקה מוטבת, מי שיהיה חייב במס ערך מוסף הוא הרוכש.

באסל גטאס: הרוכש החדש.

ניסן סלומינסקי: לא.

<גיא גולדמן: המוטב.

חמד עמאר: המוטב יהיה החייב או הרוכש החדש?

ניסן סלומינסקי: הסעיף הזה בא ואומר שאם אדם בתוך 5 שנים מוכר את הדירה, הוא זה שיהיה צריך להחזיר את המע"מ.

משה גפני: אני מציע לכתוב שאם המוטב מכר את הדירה הזאת בפחות מ-5 שנים, הוא יהיה חייב בהחזר תשלום המס וכל מה שכתוב.

ניסן סלומינסקי: זה מה שכתוב.

חמד עמאר: הוא יהיה חייב בהחזר כל המע"מ?

ניסן סלומינסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: אם הוא מוכר בתוך 5 שנים, זאת כבר לא עסקה שפטורה ממע"מ.

חמד עמאר: מה אם הוא החזיק בדירה 4 שנים?

ניסן סלומינסקי: כל המטרה היא 5 שנים.

ניסן סלומינסקי: אם לא, הוא לא במסגרת החוק, הוא צריך לשלם מע"מ.

<שלומית ארליך: האם לא נכון לסייג פה מצבים שבהם המכירה נעשית בכפייה, לא מתוך רצון של המוכר לעשות משהו שיוביל למכירה?

<שלומית ארליך: למשל, פשיטת רגל, הוצאה לפועל.

ניסן סלומינסקי: נניח הוא נפטר והיורשים מוכרים את זה.

<שלומית ארליך: האם אפשר לסייג את זה למצבים מסוימים?

<מאיר אסולין: אנחנו לא מתכוונים לסייג.

משה גפני: אני מצטרף למה ששלומית שואלת.

משה גפני: מה קורה אם לקחתי משכנתה בשביל לקנות את הדירה הזאת אבל הפסקתי לשלם אותה כי אין לי כסף?

משה גפני: הבנק לקח את הדירה.

משה גפני: הוא מוכר אותה כי הוא רוצה לכסות את המשכנתה שהוא נתן לי.

משה גפני: אני כבר לא בעניין, כיוון שהוא לקח לי את זה.

משה גפני: מי ישלם את המע"מ חזרה?

משה גפני: הבנק?

<מאיר אסולין: כונס הנכסים.

משה גפני: אין כונס נכסים.

<מאיר אסולין: הבנק מוכר דרך כונס נכסים.

<מאיר אסולין: הוא ממנה כונס נכסים.

<שלומית ארליך: זה לא מובן מאליו.

משה גפני: הבנק ישלם את המע"מ?

ניסן סלומינסקי: עזוב.

ניסן סלומינסקי: אתה נכנס למקרה שיש פתרון.

משה גפני: אין פתרון.

ניסן סלומינסקי: יש.

ניסן סלומינסקי: הכונס, מי שמוכר את הדירה.

<מאיר אסולין: יש סעיף ספציפי שמטפל בזה.

משה גפני: הבנק יסכים לשלם את המע"מ?

<שלומית ארליך: לגבי התוספת של הפרשי הצמדה וריבית.

<שלומית ארליך: ממה שידוע לי, לא נהוג לשים ריבית בסעיפים מהסוג הזה.

<ליאת גרבר: זה חוב מס.

<שלומית ארליך: מה קורה כשרשות המסים צריכה להחזיר?

<שלומית ארליך: איך היא מחזירה?

<שלומית ארליך: עם הפרשי הצמדה וריבית?

<מאיר אסולין: כן.

<שלומית ארליך: אנחנו לא מנסחים סעיפים שקובעים באופן כללי שיחולו הוראות חוק מיסוי מקרקעין לעניין שומה, השגה, ערר, גבייה, ריבית וקנסות.

<שלומית ארליך: אם רוצים לכתוב את הסיפא הזאת, צריך להפנות בדיוק לסעיפים, לפרקים או למקומות שבהם אתם רוצים.

<שלומית ארליך: צריך להיות ברור מה אתם רוצים שיחול לפי איפה שזה מצוין בחוק.

<ליאת גרבר: אין בעיה.

<ליאת גרבר: אנחנו מקבלים את ההערה.

משה גפני: אני מבקש להגיש הסתייגות.

באסל גטאס: תנסחו טוב את הסעיף.

באסל גטאס: זה לא מנוסח טוב.

משה גפני: אני מבקש למחוק את עניין הריבית.

באסל גטאס: לא צריך לשלם ריבית על מע"מ.

באסל גטאס: זה כאילו המדינה נתנה לו הלוואה.

ניסן סלומינסקי: היא באמת נתנה לו הלוואה.

ניסן סלומינסקי: אם יתברר שהוא לא עומד בתנאים - -

באסל גטאס: הוא השתמש בהטבה 4 שנים.

ניסן סלומינסקי: יותר גרוע, הוא יצטרך לשלם על ההטבה כי הוא קיבל אותה לא ביושר.

באסל גטאס: הוא גר שם 4 שנים.

ניסן סלומינסקי: היושר הוא תנאי של 5 שנים.

באסל גטאס: נאלץ למכור.

ניסן סלומינסקי: זאת שאלה שיש עליה פתרון.

משה גפני: לא נאלץ בהמשך.

משה גפני: הוא רוצה לגור, אבל לא מכל הסיבות המנויות בהמשך.

משה גפני: אין לו אפשרות.

משה גפני: הוא צריך להחזיר את זה בתוספת הפרשי הצמדה.

באסל גטאס: מה קורה אם הבנק מכר לו את זה, או שהוא לא יכול היה לעמוד בתשלומים?

<מאיר אסולין: יש עוד סעיף - -

משה גפני: למה על גביית מס לפי סעיף זה יחולו הוראות חוק מיסוי מקרקעין?

משה גפני: מה הבעיה פה?

משה גפני: הוא צריך להחזיר את הכסף בתוספת הפרשי הצמדה.

משה גפני: מה קורה אם מישהו לא משלם?

<ליאת גרבר: הגבייה תהיה באמצעות מיסוי מקרקעין, לא באמצעות מס ערך מוסף.

משה גפני: למה?

<ליאת גרבר: כיוון שמס ערך מוסף לא מטפל בדרך כלל ברוכשים.

<ליאת גרבר: הלקוחות שלו הם העוסקים, הם לא לקוחות הקצה.

משה גפני: אם לא תהיה כתובה השורה הזאת, לא יוכלו לגבות ממנו את הכסף אם הוא לא משלם?

<ליאת גרבר: הגבייה תצטרך להיות דרך מס ערך מוסף.

<ליאת גרבר: אנחנו לא רוצים שהגבייה תהיה דרך מס ערך מוסף, כי אז נצטרך להקים מערך מיוחד לרוכשים שיצטרכו לדווח למס ערך מוסף, לפתוח תיק במס ערך מוסף.

משה גפני: צריך שיהיה כתוב שהגבייה תהיה באמצעות מיסוי מקרקעין.

ניסן סלומינסקי: זה מה שכתוב.

משה גפני: כתוב פה אגרות, ערר וכל מיני מילים כאלו מפוצצות.

משה גפני: בשביל מה?

<ליאת גרבר: אתה נותן אפשרות להשגה, לערעור ולכל המערך הזה.

משה גפני: הכל ייעשה על פי חוק מיסוי מקרקעין.

<ליאת גרבר: אני חושבת שזה מה שכתבנו.

משה גפני: למה אתם צריכים להוסיף את המילים האלו?

ניסן סלומינסקי: אם היה פה מיסוי מקרקעין, היינו שואלים מה זה והיא הייתה מפרטת לך.

ניסן סלומינסקי: בשביל מה?

ניסן סלומינסקי: יש כאלה שלא שואלים, אז - -

משה גפני: אין בזה צורך.

ניסן סלומינסקי: למה הוויכוח?

ניסן סלומינסקי: תחשבו על זה.

ניסן סלומינסקי: אם תמצאו לנכון - תשנו.

<ליאת גרבר: היועצת המשפטית ביקשה שנרחיב ונציין בדיוק סעיף סעיף.

<שלומית ארליך: לציין את הסעיפים, לא להרחיב.

<ליאת גרבר: להרחיב בכוונה של לציין את הסעיפים.

ניסן סלומינסקי: ליאת, תחשבו על ההצעה.

ניסן סלומינסקי: אם תחשבו שזה טוב, תעשו את זה.

ניסן סלומינסקי: אם לא, תשאירו את זה.

משה גפני: אתם מרחיבים יותר מידי בדברים האלה.

משה גפני: נראה שיש לכם חוסר ביטחון עצמי בעניין הזה, לכן אתם מוסיפים פה כל הזמן הגדרות.

משה גפני: אם אתם מחליטים להוריד את זה, ללכת על פי מה ששלומית אמרה לפי חוק מיסוי מקרקעין, בסדר.

משה גפני: אם אתם מחליטים להשאיר את זה, אז יש לי כמה הסתייגויות.

משה גפני: הסתייגות אחת היא להוריד את המילה "שומה".

משה גפני: הסתייגות שנייה היא להוריד את המילה "השגה".

משה גפני: הסתייגות שלישית היא להוריד את המילה "ערר".

ניסן סלומינסקי: את המילה "גבייה" אתה חייב להשאיר.

משה גפני: לא.

משה גפני: יחולו הוראות חוק מיסוי מקרקעין.

משה גפני: אם הם מקבלים את זה, הנה מה טוב.

משה גפני: הסתייגות רביעית היא להוריד את המילה "גבייה".

משה גפני: אני מגיש את זה בשם כל הקבוצה.

משה גפני: הסתייגות חמישית היא להוריד את המילה "ריבית".

משה גפני: הסתייגות שישית היא להוריד את המילה "קנסות".

משה גפני: אם הם יחליטו להוריד את הכל, אז יש לי הסתייגויות אחרות.

<ליאת גרבר: (ב) מכר רוכש את זכויותיו בדירת מגורים מוטבת שרכש בעסקה מוטבת כאמור בסעיף קטן (א), יצהיר על כך הרוכש למנהל, בהבהרה לפי סעיף 73(א) לחוק מיסוי מקרקעין, נוסף על הפרטים הקבועים באותו סעיף, בטופס שיקבע המנהל.

<ליאת גרבר: כל מכירת דירה מחייבת ממילא הצהרה לחוק מיסוי מקרקעין לפי המצב הקיים היום.

באסל גטאס: הכוונה כאן למוכר.

<ליאת גרבר: כן.

באסל גטאס: תשנו את הנוסח כך שיהיה המוטב.

באסל גטאס: תשתמשו באותה טרמינולוגיה של החוק.

<ליאת גרבר: אני אגיד לך למה זה בעייתי.

<ליאת גרבר: הוא לא רוכש את המוטב כי הוא מכר לפני פחות מ-5 שנים.

באסל גטאס: הוא מוכר.

<מאיר אסולין: הזכויות הן בדירה מוטבת.

באסל גטאס: למה אתם מסבכים את הסעיף?

<ליאת גרבר: אנחנו מבקשים שידווח גם שהוא מכר תוך פחות מ-5 שנים לפי החוק הזה, כדי שנדע --

ניסן סלומינסקי: במידה והוא מוכר בתוך ה-5 שנים.

חמד עמאר: הוא מדווח שהוא מכר.

חמד עמאר: יש טופס מיוחד להצהרה הזאת?

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים לדעת שהוא מכר תוך פחות מ-5 שנים ושעכשיו הוא חייב להחזיר.

<אייל לב-ארי: אין לכם את המידע הזה בלאו הכי?

<ליאת גרבר: כדי לעשות את הקישור בין זה שנמכרה הדירה - -

משה גפני: מה קורה אם מישהו מוכר את הדירה הזאת כעבור שנתיים?

משה גפני: אתם יודעם מזה או לא?

משה גפני: מה, אנחנו פה במדינת פרטץ'?

משה גפני: מה קורה אם אין את הסעיף הזה?

<ליאת גרבר: אם אין את הסעיף הזה, הוא יצהיר שהוא מכר דירה אבל לא שהייתה פטורה ממע"מ וקיבלה את ההטבה.

ניסן סלומינסקי: את זה הוא לא יצהיר.

ניסן סלומינסקי: הם דורשים שהוא יצהיר.

משה גפני: אנחנו לא מדינה כזאת מפגרת.

משה גפני: אתם רוצים להגיד לי שאם החוק הזה מתקבל, והוא לא מתקבל, אתם לא משנים את הטופס?

משה גפני: אתם לא קובעים שהוא צריך לרשום שזאת דירה מוטבת?

<ליאת גרבר: זה הסעיף.

משה גפני: בשביל זה צריך את הסעיף פה בחוק?

ניסן סלומינסקי: כן.

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים שהוא יצהיר.

משה גפני: אז יש לי הסתייגות.

חמד עמאר: ההצהרה הקיימת לא מכסה - -?

עיסאווי פריג': איפה שאתם מציינים רוכש יש קונה, איפה שיש מוטב יש זכאי, ואיפה שיש עוסק יש לקוח.

עיסאווי פריג': שיהיה סימטרי בהגדרות, כדי שנוכל להדביק את רמת העברית ואת הרמה המשפטית שאתם רוצים.

משה גפני: למה אי אפשר שיתווסף סעיף שכאשר בן אדם מוכר דירה הוא יצטרך לכתוב למיסוי מקרקעין אם זאת דירה מוטבת?

<ליאת גרבר: זה מה שכתוב כאן.

משה גפני: למה צריך בשביל זה חוק?

<ליאת גרבר: כי אנחנו לא יכולים לקרוא את - -

<מאיר אסולין: בסעיף 73 לחוק מיסוי מקרקעין יש פירוט מה המוכר והרוכש צריכים להצהיר.

<מאיר אסולין: שם לא מצוין שהוא צריך להצהיר שהוא מוכר זכויות בדירה מוטבת, לכן הוספנו תיקון עקיף לשם.

משה גפני: למה צריך הצהרה מיוחדת לפי הסעיף שאתם מביאים עכשיו?

ניסן סלומינסקי: כדי שידעו שזאת מכירה של דירה פטורה.

<אייל לב-ארי: זה מתחיל בשלב ההצהרות.

<אייל לב-ארי: רשות המסים אמורה לדעת שהדירה הזאת נמכרה כדירה מוטבת לרוכש זכאי.

<אייל לב-ארי: המידע קיים.

משה גפני: כשאני מוכר דירה אני מעביר לפי חוק מיסוי מקרקעין שכך קוראים לי, זאת הדירה, זה הגוש, זאת החלקה ושמכרתי את זה לפלוני אלמוני.

משה גפני: צריך שיתווסף נושא נוסף, עם קבלת החוק - -

ניסן סלומינסקי: זה מה שכתוב בסעיף.

משה גפני: זה לא מה שכתוב.

חמד עמאר: זה מה שהסבירו שכתוב בסעיף.

משה גפני: ההסתייגות היא שבטופס שימלא המוכר לפי חוק מיסוי מקרקעין תתווסף השאלה אם זאת דירה מוטבת או לא דירה מוטבת.

משה גפני: העניין של "יצהיר על כך הרוכש" מיותר לגמרי.

משה גפני: אני מבקש שהטופס יקבע על ידי המנהל, אם לא מתקבלת ההסתייגות שלי.

משה גפני: אם מתקבלת ההסתייגות שלי, אז לא יקבע.

משה גפני: אם זאת דירה מוטבת, הוא צריך להחזיר את המע"מ אם הוא מכר את זה אחרי שנתיים.

משה גפני: זה סרבול.

משה גפני: גם ככה אף אחד לא יודע מה הוא צריך לעשות ברשות המסים.

משה גפני: עכשיו מסבכים את זה עוד יותר.

משה גפני: צריך שורה אחת ולגמור את העניין.

משה גפני: אם לא יקבלו את זה, אז ההסתייגות שלי היא שהטופס שיקבע המנהל יהיה באישור ועדת הכספים.

משה גפני: פשוט לא להאמין, אנחנו מדברים על מדינה מודרנית.

משה גפני: מה זה "בטופס שיקבע המנהל"?

עיסאווי פריג': אני מצטרף לגפני בהסתייגות.

חמד עמאר: איפה שרשום המנהל יהיה באישור ועדת הכספים.

משה גפני: אגב, אני רוצה שתהיה הסתייגות שבכל מקום שכתוב המוכר או המוטב יהיה כתוב גם רוכש נפקד.

משה גפני: לפי ההצעה שלנו הנפקד זכאי למענק.

משה גפני: בכל מקום שכתוב בו מוטב צריך להיות כתוב גם נפקד נוכח.

משה גפני: כל הסתייגות בנפרד.

<ליאת גרבר: (ג) נמכרה זכות בדירת מגורים מוטבת שנרכשה בעסקה מוטבת כאמור בסעיף קטן (א), שלא על ידי הרוכש בעסקה המוטבת, לשם פירעון משכנתה, שעבוד אחר או לפי פסק דין וכן במכירה בהליכי הוצאה לפועל, יחול סעיף 93 לחוק מיסוי מקרקעין, בשינוים המחויבים.

חמד עמאר: האם נעשתה בדיקה כמה כסף יתווסף אם נוסיף את הבנייה הפרטית, לא הבנייה על ידי קבלן?

ניסן סלומינסקי: זה סעיף נפרד שנדבר עליו.

ניסן סלומינסקי: נעשה על זה דיון.

חמד עמאר: נעשתה בדיקה של כסף?

חמד עמאר: עכשיו דיברו על 2.5 מיליארד שקל.

חמד עמאר: אם נוסיף את זה, כמה כסף זה יוסיף?

<קריאה: זו לא המטרה של החוק.

ניסן סלומינסקי: נעשה על זה דיון רציני אם נגיע לזה.

ניסן סלומינסקי: זה על קבוצות הרכישה.

ניסן סלומינסקי: אני אוכיח להם שלא מפסידים על זה שום אגורה.

חמד עמאר: אני לא מדבר על קבוצות רכישה, אני מדבר על המושב שלא רוצים לבנות בו בית.

ניסן סלומינסקי: 90% מהדברים האלה נפתרים באחד הדברים שהודעתי וייכנסו לחוק.

<קריאה: יש הבדל משמעותי בין קבוצות רכישה לבנייה עצמית שדיבר עליה חבר הכנסת חמד.

באסל גטאס: אנחנו מדברים על שניהם.

ניסן סלומינסקי: לא שייך אחד לשני.

ניסן סלומינסקי: צמודי הקרקע - -

חמד עמאר: אני זוכר את העניין של צמודי קרקע שמוכר קבלן.

חמד עמאר: אני לא מדבר על זה.

חמד עמאר: אני מדבר על בנייה על ידי קבלן כאשר הקרקע היא של בעל הקרקע.

עיסאווי פריג': אני מחליט לבנות בית לשלושת הילדים שלי.

ניסן סלומינסקי: חמד, הבעיה המרכזית בקבוצת רכישה היא שהקרקע לא של הקבלן.

ניסן סלומינסקי: זה המקרה שעליו אתה מדבר.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על מקרה של אדם בודד.

משה גפני: בקבוצת רכישה יש עוד בעיות.

חמד עמאר: קבוצת רכישה זה לא בית פרטי אחד.

חמד עמאר: קבוצת רכישה זאת קבוצה שמתאחדת.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אבל העיקרון מבחינת החוק הוא אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: אם הקרקע בקבוצת רכישה הייתה שייכת לקבלן שבסוף בונה, לא הייתה בעיה מהבחינה הזאת, היא בתוכו.

זבולון כלפה: למה זה צריך להפריע לנו?

ניסן סלומינסקי: נעשה את הדיון על קבוצות הרכישה בהרחבה.

ניסן סלומינסקי: נדבר על זה, אם בכלל נגיע.

זבולון כלפה: קבוצת רכישה ושירותי בנייה זה היינו אך, לצורך העניין.

עיסאווי פריג': מתי זה יקרה?

עיסאווי פריג': זה לב ליבו של הדיון.

ניסן סלומינסקי: החוק עצמו זה לב ליבו של הדיון.

עיסאווי פריג': ברגע שאני אצמצם את האפליה בחוק הזה, הוא לא יגיע ליעד.

ניסן סלומינסקי: כדי שאני אגיד לך מתי, יש לי שני פרמטרים שאני צריך לדעת.

ניסן סלומינסקי: אחד מהם תלוי בי ואני אודיע אותו בשעה 13:00, השני תלוי בכם.

ניסן סלומינסקי: תגידו לי כמה זמן אתם מתכוונים למשוך את החוק.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה לסדר.

משה גפני: אני רואה על הפנים שלך מה חשוב לך ומה פחות חשוב לך.

משה גפני: הדברים האלה לא יעברו בצורה הזאת.

ניסן סלומינסקי: איזה דברים?

זבולון כלפה: אחד מחברי הכנסת של יש עתיד אמר שהחוק לא מספיק אפוי.

זבולון כלפה: כך הוא הגדיר את זה.

משה גפני: אני לא מצטט את חברי יש עתיד, אני דווקא מצטט חברים בישראל ביתנו ובבית היהודי.

משה גפני: אני מדבר על חברים בקואליציה.

משה גפני: אני מציע שתעצור כאן.

משה גפני: את הדיון שלך עם האוצר תנהל עכשיו.

משה גפני: אם חבר הכנסת חמד עמאר יודע שאתה חוזר לגבי העניין הזה עם תשובה חיובית, הוא יתחיל לצעוק עלי שאני אפסיק להגיש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: בדבריך יש טעם גדול.

<גיא גולדמן: (ג) נמכרה זכות בדירת מגורים מוטבת שנרכשה בעסקה מוטבת כאמור בסעיף קטן (א), שלא על ידי הרוכש בעסקה המוטבת, לשם פירעון משכנתה, שעבוד אחר או לפי פסק דין וכן במכירה בהליכי הוצאה לפועל, יחול סעיף 93 לחוק מיסוי מקרקעין, בשינויים המחויבים.

<מאיר אסולין: סעיף 93 לחוק מיסוי מקרקעין מסדיר את תשלום המס במכירה על ידי כונס נכסים לצורך פירעון משכנתה או חוב הוצאה לפועל.

<מאיר אסולין: החובה על תשלום המס היא על המוכר, שהוא בעצם הזוכה.

<מאיר אסולין: לפני שהוא מעביר את התמורה לזוכה - -

זבולון כלפה: הרוכש.

באסל גטאס: הרוכש את המוטב.

ניסן סלומינסקי: זה שלקח את הקרקע, את המוטב.

משה גפני: זה גם שונה בקדנציה הקודמת.

<מאיר אסולין: הסעיף הזה מסדיר את תשלום המס לכל נכס שנמכר לא על ידי בעל הזכויות בנכס אלא על ידי כונס נכסים שמונה לצורך פירעון משכנתה וכו'.

<מאיר אסולין: לפני שהוא מעביר את הכסף לזוכה, למשל לבנק, הוא קודם כל צריך לשלם מהתמורה הזאת את המסים.

<מאיר אסולין: אחר כך את מה שנשאר הוא מעביר לפירעון המשכנתה.

ניסן סלומינסקי: בתוך המסים זה גם מע"מ?

<מאיר אסולין: התיקון בא ואומר שכאשר נמכרת דירת מגורים מוטבת לצורך פירעון משכנתה, הוא קודם כל ישלם את המע"מ.

<מאיר אסולין: את היתר הוא יכול להעביר לזוכה.

משה גפני: מה שאתם אומרים בסעיף הזה זה שבמידה והבנק שנתן משכנתה מוכר את הדירה או לוקח את הדירה, הוא זה שיצטרך לשלם את המע"מ, כאשר הם לא צד לעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא הקונה.

ניסן סלומינסקי: מי שיקנה מהבנק צריך לשלם.

ניסן סלומינסקי: מי משלם את המע"מ?

ניסן סלומינסקי: הקונה מהבנק?

<מאיר אסולין: מי שמשלם זה הכונס.

ניסן סלומינסקי: מהכסף שהוא מקבל?

<מאיר אסולין: מהכסף שהוא מקבל הוא קודם כל משלם את המע"מ.

<מאיר אסולין: את היתר הוא מעביר לבנק.

עיסאווי פריג': תשלום המע"מ קודם.

ניסן סלומינסקי: התכוונתי לכונס.

<טל אלדורטי: הבנקים קוראים לזה "כולל מע"מ" בשוק הפרטי.

<טל אלדורטי: כשהכונס ימכור את זה, זה יהיה מכירה כולל מע"מ.

<טל אלדורטי: את המע"מ הוא יעביר לאן שצריך להעביר.

<טל אלדורטי: הבנק לא נותן הלוואה למע"מ, כי לא היה מע"מ בעסקה.

ניסן סלומינסקי: אם זאת לא דירה פטורה, המע"מ כבר שולם, לא צריך לשלם פעמיים.

<טל אלדורטי: כשכונס מוכר זאת כבר דירת יד שנייה שכוללת מע"מ.

<טל אלדורטי: הוא ימכור את זה כולל מע"מ.

ניסן סלומינסקי: היא כוללת מע"מ בכל מקרה?

<טל אלדורטי: בכל מקרה.

ניסן סלומינסקי: זה כמו מקרה רגיל.

משה גפני: מה קורה אם הכונס לא מוכר את זה?

משה גפני: הבנק לקח לו את הדירה.

משה גפני: זה שקיבל את הפטור - -

<מאיר אסולין: מה זה נקרא "לקח"?

<מאיר אסולין: לקח את זה לבעלותו?

משה גפני: כן.

<מאיר אסולין: זו מכירה.

משה גפני: לא עברו 5 שנים והבנק לקח את הדירה באמצעות כונס.

משה גפני: הבנק לא מוכר את זה.

משה גפני: הוא לא מוצא קונה.

ניסן סלומינסקי: הכונס לא מוכר את זה.

משה גפני: הכונס זה הבנק.

<מאיר אסולין: הכונס זה לא הבנק.

<מאיר אסולין: הכונס הוא הפקיד של בית המשפט.

משה גפני: אני יודע, אבל בסופו של דבר הבנק צריך באמצעות הדירה הזאת לכסות את ההלוואה לאותו אחד שהיה צריך לגור שם 5 שנים.

משה גפני: זה היה מחיר הדירה מתי שהוא נתן לו את המשכנתה.

משה גפני: הדירה לא נמכרה.

משה גפני: מי משלם את המע"מ?

<מאיר אסולין: אין בעיה, כי אין מכירה.

<טל אלדורטי: הבנק לא יכול סתם לקחת.

<טל אלדורטי: הוא לוקח על ידי רישום.

<טל אלדורטי: הוא לא יכול לקחת את הדירה פיזית.

<טל אלדורטי: הוא צריך להעביר את הרישום על שמו.

<טל אלדורטי: כשהבעלות עברה לבעלות הבנק - -

ניסן סלומינסקי: מה שצריך להבין זה שלמוטב הראשון שלקחו לו את דירה לא נשאר חוב של מע"מ.

<מאיר אסולין: רק מהמכירה.

זבולון כלפה: האם ברגע שהבנק לקח את הדירה אליו היא נרשמת על שמו?

<טל אלדורטי: בדרך כלל לא.

<טל אלדורטי: בדרך כלל הכונס מוכר את הדירה בשוק הפרטי.

<מאיר אסולין: לא משתמשים בנכסים.

<מאיר אסולין: הם מוכרים את זה.

ניסן סלומינסקי: המוטב לא צריך לשלם.

<טל אלדורטי: אין מכירה של הדירה הנרכשת.

<מאיר אסולין: הבנקים לא לוקחים נכסים לבעלותם.

זבולון כלפה: לא לבעלות, אבל כן לרשות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הכונס.

<מאיר אסולין: הם פונים לבית המשפט.

<מאיר אסולין: בית המשפט ממנה כונס למכור את הנכס למימוש המשכנתה.

<מאיר אסולין: הם לא לוקחים את זה לבעלותם.

<מאיר אסולין: אם הם לוקחים את זה לבעלותם, זאת מכירה.

זבולון כלפה: ברישום הזכויות הדירה עדיין רשומה על זכות הרוכש.

<טל אלדורטי: או על הכונס.

משה גפני: אם הבנק לקח לו את זה כעבור שנתיים - -

<מאיר אסולין: מה זה "לקח"?

<מאיר אסולין: לקח לבעלותו?

משה גפני: בינתיים זה אצלו.

משה גפני: הוא לא נמכר למישהו אחר.

<מאיר אסולין: אין בינתיים.

<טל אלדורטי: זה עדיין רשום על זכותו של הרוכש, אותו זכאי.

משה גפני: אם הבנק או הכונס משאיר את זה עד תום ה-5 שנים, מה אז קורה עם המע"מ?

<טל אלדורטי: אין עסקה.

משה גפני: מה יהיה עם המע"מ אחרי 5 שנים?

<מאיר אסולין: שום דבר.

משה גפני: הוא יהיה זכאי אפילו - -

זבולון כלפה: המוטיבציה לבנק להחזיק את - -

<מאיר אסולין: הוא זכאי מלכתחילה.

<מאיר אסולין: כאשר הוא מוכר אנחנו שוללים לו את הזכאות.

<מאיר אסולין: אם הבנק יחזיק את זה בשנה הרביעית ולא ימכור עד השנה השישית, משמע שהוא יחזיק את זה 5 שנים ולכן ההטבה לא נשללת.

<מאיר אסולין: מצד שני, עדיין המשכנתה של אותו חייב גדלה.

<מאיר אסולין: אין מצב כזה שהבנק לא ינצל את המימוש של הנכס.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק, אבל באופן תיאורטי - -

זבולון כלפה: אם הוא חייב על המשכנתה 4000 שקל בחודש, שזה 48 אלף שקל בשנה, עם הצמדות ועם הכל - -

<מאיר אסולין: מי פורע בינתיים את התשלומים האלה?

זבולון כלפה: הבנק מוכן לספוג את זה, כי הוא מרוויח בצד השני 240 אלף שקל.

<מאיר אסולין: זה בעייתי, כי אתה פוגע ברוכש.

ניסן סלומינסקי: זה לא הבנק, זה הכונס.

<מאיר אסולין: אם אתה לא פורע מידית את הנכס, את הבטוחה שיש לך, אתה פוגע ברוכש.

<מאיר אסולין: אתה מנפח לו את כל המשכנתה בגלל שאתה מחליט לעשות תכנון מס.

<מאיר אסולין: בית המשפט לא ייתן לזה יד.

זבולון כלפה: האם לגבי לקוח שלא עמד בפירעון המשכנתה יש איזה שהוא זמן שהבנק ברגע שהוא מושך את הדירה לרשותו חייב למכור?

<מאיר אסולין: הוא לא מושך שום דירה לרשותו.

<מאיר אסולין: הוא פונה לבית המשפט.

<טל אלדורטי: אין מגבלה כזאת.

<טל אלדורטי: תלוי בפסק הדין.

<טל אלדורטי: בית המשפט ממנה כונס נכסים למכור את הדירה בכינוס נכסים.

<טל אלדורטי: אין מגבלת זמן.

ניסן סלומינסקי: הוא מוריד את המחיר.

<טל אלדורטי: אם הוא לא מצליח, הוא חוזר לבית המשפט.

משה גפני: אני מבקש הסתייגות לפסקה (ג).

משה גפני: אם נלקחה הדירה שלא מרצונו של הרוכש – הוצאה לפועל, בנק, לא יחול עליו סעיף 8(א).

משה גפני: כל ההטבה הזאת שאתם נותנים למי שרוכש דירה היא על מנת להוזיל את מחירי הדירות.

משה גפני: היות ומטרתו של החוק הזה, לפי אלה שמציעים אותו, זה להוזיל את מחירי הדירות, אז מי שזכאי לא ישלם מע"מ.

משה גפני: האיש הזה זכאי.

משה גפני: הוא קיבל בהתאם לתנאים שהמחוקק קבע, אם הוא יקבע את זה בסוף.

משה גפני: קרה מה שקרה בדרך.

משה גפני: נהיה לו מצב גרוע.

משה גפני: זה לא שהוא בא ואמר שהוא מנצל את מה שהמדינה נתנה והוא הולך למכור את זה.

משה גפני: האיש נפל באמת.

משה גפני: אין לו את הדירה, מכרו לו את הדירה.

משה גפני: אפילו לא הוא מכר את זה.

משה גפני: הוא כאילו עמד בצד.

משה גפני: ההוצאה לפועל מכרה את זה.

משה גפני: אי אפשר לעשות חוק סדומי למציאות שבה האיש נפל.

משה גפני: הוא עומד בכל התנאים.

משה גפני: אליו מכוון המחוקק שצריך לעזור לו.

משה גפני: דווקא מתי שהוא נופל באופן כל כך דרסטי אתה דורש ממנו לשלם 18% מע"מ?

ניסן סלומינסקי: השאלה נכונה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להציג לך צד אחר.

ניסן סלומינסקי: יש את האדם שרוצה להרוויח 250 אלף.

ניסן סלומינסקי: יש לו חובות בבנק שהוא יכול להחזיר, אבל הוא מעדיף לא להחזיר ושייקחו לו את הדירה, העיקר להרוויח את ה-250 אלף שקל.

משה גפני: עושים את זה בכוח.

ניסן סלומינסקי: הוא לא מחזיר את החובות כדי שייקחו לו את הדירה.

משה גפני: אין דבר כזה שהוא לא מחזיר את החובות.

ניסן סלומינסקי: למה?

משה גפני: כי באים אליו הוצאה לפועל ולוקחים ממנו את מה שיש לו.

ניסן סלומינסקי: לוקחים לו את הדירה.

משה גפני: אבל אין לו כסף.

ניסן סלומינסקי: אל תדאג לגבי הכסף שיש לו.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ג) צריך להוסיף את המילים "על אף האמור בסעיף קטן (א)".

<שלומית ארליך: למה לא להגיד שלא יחול סעיף קטן (א) ויחול לעניין הזה סעיף 93?

<שלומית ארליך: למה חשבתי על זה?

<שלומית ארליך: כי מה קורה במצב בו יש פסק דין, לא מקרה של הוצאה לפועל שהדברים ברורים ובאמת הדירה נמכרה ואפשר לשלם?

<שלומית ארליך: מה קורה במקרה שיש עסקת מקרקעין שמשהו בה הסתבך ומחליטים בפסק הדין להעביר את הדירה לאיזה שהוא גורם שלישי?

<שלומית ארליך: מי משלם פה?

<ליאת גרבר: רוכש המוטב.

<שלומית ארליך: הוא לא מכר.

<שלומית ארליך: הייתה עסקה שהסתבכה.

<ליאת גרבר: אין דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: נניח התברר שהקבלן בנה על קרקע לא שלו.

<מאיר אסולין: זה ביטול עסקה.

<מאיר אסולין: אין שום בעיה.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל הוא גר שנתיים בדירה.

ניסן סלומינסקי: בית המשפט קבע שהקרקע בכלל לא שייכת לקבלן, שכל מה שהוא מכר לא טוב וצריכים לבטל את כל העסקאות.

<מאיר אסולין: זה ביטול עסקה.

ניסן סלומינסקי: מה אז?

<מאיר אסולין: אין בעיה, כי מה שהקבלן יחזיר לו זה את כל הסכום שהוא שילם.

<מאיר אסולין: זה לא כולל מע"מ, כי הוא לא שילם.

<מאיר אסולין: בזה נגמר הסיפור.

<שלומית ארליך: אני מדברת על מקרים חוזיים מסובכים יותר.

<שלומית ארליך: אני מדברת על מצבים בהם יש איזה שהוא מצב של מרמה, מצב של איזה שהוא רישום בטאבו שלא נרשם בזמן, מצב של קונה צד ג' שרכש בתום לב.

ניסן סלומינסקי: זה תמיד צריך להיות כונס.

ניסן סלומינסקי: על זה דובר קודם.

<מאיר אסולין: זה עדיין ביטול עסקה.

<שלומית ארליך: זה פסק דין.

<שלומית ארליך: זה ניתן לפי פסק דין.

<מאיר אסולין: לא משנה.

<מאיר אסולין: אם בית המשפט קבע שזה ביטול עסקה, זה ביטול עסקה.

<שלומית ארליך: הוא לא קבע.

<שלומית ארליך: הוא קבע שהעסקה תושלם על ידי צד אחר, צד שלישי.

ניסן סלומינסקי: מה פסק הדין קבע?

<שלומית ארליך: שהדירה עוברת לידי צד ג'.

ניסן סלומינסקי: העסקה בטלה או לא?

ניסן סלומינסקי: אם היא בטלה, זה ביטול עסקה.

זבולון כלפה: נניח שזוג, לא עלינו, אחרי שנתיים התגרש.

<מאיר אסולין: אין בעיה.

<מאיר אסולין: אם זה עובר לאחד מהם, זו לא מכירה.

זבולון כלפה: זה מופיע בסעיף אחר?

זבולון כלפה: באיזה סעיף?

<מאיר אסולין: חוק מיסוי מקרקעין, העברה במסגרת גירושין.

זבולון כלפה: איפה זה מפנה לשם?

זבולון כלפה: פה זה מופיע באיזה שהוא מקום?

<ליאת גרבר: המכירה היא לפי חוק מיסוי מקרקעין.

זבולון כלפה: החוק קבע שזו לא מכירה.

<אייל לב-ארי: איך תעדכנו שהוא לא מאבד את המעמד שלו במקרה של ביטול עסקה, מה ששלומית תיארה?

<ליאת גרבר: אין אצלנו כוכבית על מי שכבר - -

<מאיר אסולין: אין עסקה.

ניסן סלומינסקי: אתה עוקר את העסקה מלכתחילה.

<שלומית ארליך: אפשר לכתוב ברישא של סעיף קטן (ג) שסעיף קטן (א) לא יחול במצב כזה?

<ליאת גרבר: אני לא יודעת אם צריך.

<שלומית ארליך: הם לא חלים יחד.

<שלומית ארליך: אם (ג) חל, (א) לא חל.

<ליאת גרבר: זה כאילו שאין כפל מס?

ניסן סלומינסקי: תעשו את הבירור הזה אחר כך.

ניסן סלומינסקי: הם הסבירו שאם יש ביטול עסקה, האיש הזה כאילו לא עשה עסקה, הוא נשאר זכאי.

<אייל לב-ארי: במקרה של מכירה כפויה צריך לכתוב - -

ניסן סלומינסקי: תעשו את הניסוחים.

<ליאת גרבר: 9.

<ליאת גרבר: לא יקבל עוסק במקרקעין המוכר דירת מגורים מוטבת בעסקה מוטבת כל תשלום או טובת הנאה בעד מתן זכות או עדיפות ברכישת הדירה, ולא יתנה את רכישתה ברכישת הצמדות לדירה, ברכישת ציוד, בשדרוג מפרט הדירה או בכל תנאי אחר שיקבע שר האוצר.

<ליאת גרבר: הסעיף הזה הוא סעיף חשוב מבחינתנו.

<ליאת גרבר: הוא בא על מנת להבטיח שההטבה הזאת תגיע לרוכשים בתנאים של שוק חופשי, שלא תנוצל לרעה על ידי העוסקים.

<ליאת גרבר: אנחנו רוצים למנוע מצבים שבהם עוסק או קבלן יתנה את מכירת הדירה לרוכש ברכישת שדרוגים נוספים אצלו בתשלום.

<ערן ניצן: זה מתקשר גם לדברי הפתיחה בהצגת החוק.

<ערן ניצן: אנחנו יודעים שעשויים להיות קשיים.

<ערן ניצן: אנחנו מתמודדים איתם בשורה של הוראות, כאשר זו אחת מהן.

<ערן ניצן: אחד החששות שעולים הוא שהמחירים שאותם אנחנו קובעים או מגבלות המחיר שאותם אנחנו קובעים יאכפו בצורה מסודרת.

<ערן ניצן: אחד החששות זה שהקבלן יגיד: זו הדירה, הנה המחיר, אבל את הארונות, את הסלון אני מכניס אחרי העסקה.

<ערן ניצן: הסעיף הזה מתמודד עם החשש שלא תהיה איזו שהיא התקשרות מעבר למכירת העסקה כמו שהיא.

<ערן ניצן: ככה אנחנו מנסים להתמודד עם חלק מהקשיים.

עיסאווי פריג': איך בפרקטיקה תתמודד עם זה?

<ליאת גרבר: בפרק העונשין הצענו לקבוע שההפרה שלו תהווה עבירה שדינה 5 שנות מאסר.

<ליאת גרבר: אנחנו מקווים שזאת תהיה הרתעה מספקת.

<ליאת גרבר: אנחנו סומכים על הרוכשים שיביאו לידיעתנו מקרים שבהם - -

ניסן סלומינסקי: הרוכש לא ירצה שיעבדו עליו.

זבולון כלפה: האינטרס של שני הצדדים - -

<ליאת גרבר: לא נכון.

<ליאת גרבר: אם רוכש רוצה לרכוש דירה, אבל אומרים לו: בוא, תשלם לי כדי שאני אתן לך את העדיפות לקנות את הדירה, או בוא תרכוש את זה מגמ"ח כדי שאני אסכים למכור לך דירה - -

<מאיר אסולין: זה יגיע אלינו מהרוכש, כי הקבלן בעצם רימה אותו.

<מאיר אסולין: הוא נתן לו כל מיני תנאים כדי למכור לו את הדירה.

<מאיר אסולין: הוא יבוא ויגיד לנו את זה.

ניסן סלומינסקי: הרוכש יפסיד.

ניסן סלומינסקי: הוא מנסה לעבוד על הרוכש.

יעקב אשר: בינתיים הרוכש מפסיד את הדירה כי הקבלן מכר את זה למישהו אחר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: מספיק שפעם אחת רוכש יגיד על קבלן כדי שהמינהלת תשים עליו עין.

ניסן סלומינסקי: לא יהיה כדאי לו.

ניסן סלומינסקי: העבירו את זה לעבירה פליליות.

ניסן סלומינסקי: מה שהקבלן יעשה זאת עבירה פלילית.

<ליאת גרבר: 5 שנים מאסר.

ניסן סלומינסקי: גם אם הוא לא מבצע בפועל, לא כדאי לו.

<שלומית ארליך: את שר השיכון לא צריך פה?

<שלומית ארליך: מדובר פה בשדרוג מפרט דירה.

<שלומית ארליך: לא צריך להיות "בכל תנאי שיקבע" את שר האוצר בהתייעצות עם שר השיכון?

ניסן סלומינסקי: כן, צריך להכניס פה את שר השיכון.

<מאיר אסולין: האחראי על הביצוע של זה הוא שר האוצר.

ניסן סלומינסקי: בנושא של המפרט.

<ליאת גרבר: המפרט כבר מופיע.

<ליאת גרבר: זה תנאי נוסף.

<אמיר הלר: התכלית ראויה ונכונה.

<אמיר הלר: רק לעניין הניסוח.

<אמיר הלר: כתוב כאן כך: "רכישתה ברכישת הצמדות לדירה".

<אמיר הלר: אם קבלן מוכר דירה עם חניה, זה נחשב הצמדה.

<אמיר הלר: את זה הוא יכול להתנות.

<אמיר הלר: הוא מוכר דירה עם חניה, עם מחסן או עם מרפסת.

<אמיר הלר: זה חלק מההצמדות.

<אמיר הלר: אני מבין שהם לא רוצים שהוא יתנה את זה בהצמדות נוספות, אבל את ההצמדות המינימאליות של דירה צריך להבהיר שמותר לו להתנות.

<מאיר אסולין: לכל הרוכשים?

<אמיר הלר: זה לא משנה.

<מאיר אסולין: בטח שזה משנה.

<אמיר הלר: אין דבר כזה חוזה אחיד לכל הרוכשים.

<אמיר הלר: את אותה דירה הוא מוכר עם חניה.

<אמיר הלר: אני לא מתנגד לתכלית של הסעיף זה, זה בסדר גמור, אני רק לא רוצה שייווצר מצב שיהיה פירוש לא נכון לסעיף הזה.

<אמיר הלר: קבלן מוכר דירה עם מחסן או עם חניה.

ניסן סלומינסקי: זה חלק מהחישוב של הדירה.

<אמיר הלר: נכון, ככה הוא מוכר.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה עם זה?

ניסן סלומינסקי: זה חלק מהתחשיב של מחיר הדירה.

ניסן סלומינסקי: אם זה גלוי, זה חלק מהעניין.

ניסן סלומינסקי: מה הבעיה?

<אמיר הלר: הנוסח של הסעיף קובע שלא יתנה את רכישתה ברכישת ההצמדות לדירה.

<אמיר הלר: אם החניה או המחסן זה חלק מהתנאי שלו למכור את הדירה, זה לגיטימי גם לדבריך.

ניסן סלומינסקי: מה שהבנתי שמתכוונים פה זה שקובעים את המחיר של הדירה, כאשר אחר כך עושים עם הרוכש התניה בכך שאומרים לו שיתנו לו מחסן שלא נחשב בתוך השטח - -

<אמיר הלר: אתה צודק, רק שזה בהמשך הסעיף – רכישת ציוד, שדרוג מפרט וכו'.

<אמיר הלר: לגבי הצמדות - -

<ערן ניצן: אמיר, תבהיר את זה.

<ערן ניצן: אנחנו לא חלוקים.

ניסן סלומינסקי: תמצאו נוסח להבהיר את מה שמתכוונים פה.

<שלמה בן אליהו: הכוונה הייתה שלא יתנה עוד מחסן אחר כך.

עיסאווי פריג': אתם מציעים נוסח חדש לזה?

ניסן סלומינסקי: הם ינסחו את זה.

<ערן ניצן: נתקן את זה בצורה כזאת שיהיה ברור.

<ליאת גרבר: שהאלמנטרי נכנס.

<ליאת גרבר: הגענו לפרק ג'.

<טל אלדורטי: הדיון הקודם הלך לפינות של מי זכאי ומי לא זכאי.

<טל אלדורטי: אנחנו מתמקדים בפרק הזה על מה היא הדירה הזכאית.

<טל אלדורטי: יש פה הצעה לקביעת רף עליון, שזה מיליון 600.

<טל אלדורטי: אולי זה ישתנה, אולי לא.

<טל אלדורטי: לגבי פרק ג' זה לא רלוונטי.

יצחק כהן: מה זאת אומרת "פרק ג'"?

<טל אלדורטי: פרק ג' זה פרק ההחזר שאנחנו דנים בו עכשיו של קביעת הערך הדירתי שלנו.

עיסאווי פריג': לפי הנמוך שביניהם.

<טל אלדורטי: בדיוק.

עיסאווי פריג': המיליון 600 הופך להיות רף עליון.

עיסאווי פריג': הוא פאסה.

<טל אלדורטי: הוא לא פאסה.

<טל אלדורטי: אנחנו בודקים שווי אזורי.

עיסאווי פריג': אתם ה"באלבטים", לא המיליון 600.

ניסן סלומינסקי: מיליון 600 זה החסם בשביליהם.

<טל אלדורטי: אם בתחשיב שלנו זה יוצא מיליון 630, אז הרף המרבי הוא מיליון 600, אי אפשר לעבור אותו.

<טל אלדורטי: זה לא רלוונטי.

<טל אלדורטי: זאת דירה שהיא מחוץ לפטור.

ניסן סלומינסקי: אם הקבלן רוצה למכור אותה ביותר, הוא יוצא מהתמונה.

<טל אלדורטי: הוא ימכור את זה למישהו שהוא לא זכאי.

ניסן סלומינסקי: צריך להבין שמיליון 600 זה הרף.

ניסן סלומינסקי: הם מסתכלים מה המחיר של כל דירה באזור מסוים.

ניסן סלומינסקי: לפי זה הם יקבעו את החציון.

עיסאווי פריג': הם אמרו שזה הנמוך מביניהם.

<טל אלדורטי: לפי מה שאנחנו נקבע.

<טל אלדורטי: לא יותר מ-1.6.

ניסן סלומינסקי: זה לטובת הרוכש.

ניסן סלומינסקי: הוא עושה ממוצע.

ניסן סלומינסקי: הוא משרד המשפטים, לא האוצר.

יצחק כהן: ממוצע של מה?

<טל אלדורטי: אני מסביר את ההגדרות שהוגדרו לי בהתחלה.

<טל אלדורטי: זה מהר, פשוט ויעיל.

<טל אלדורטי: המחיר של הפשטות הוא הדיוק.

<טל אלדורטי: אנחנו הולכים פה על ערכים ממוצעים.

<טל אלדורטי: יצרנו פה איזה שהוא מנגנון, שתיכף תראו אותו פה, שמנסה לאמוד שווי אזורי בכל אזור ואזור במידה סטטיסטית, על בסיס נתונים שקיימים במשרד השיכון שהם נתונים טובים, נתונים מובהקים.

ניסן סלומינסקי: נתונים של מכירות בפועל.

<טל אלדורטי: נתונים של מכירות בפועל.

<טל אלדורטי: תיכף נפרט.

<טל אלדורטי: המטרה להגיע לאיזה שהוא ממוצע בכל אזור, כאשר לממוצע הזה יש יתרונות וחסרונות.

<טל אלדורטי: היתרונות שהוא מכיל הרבה דברים, החסרונות שיש לו סטיית תקן ויש פינות בצדדים של הממוצע הזה.

<טל אלדורטי: הוא לא נוגע בכל הפינות.

<טל אלדורטי: זה ערך שמתייחס למשהו ממוצע.

<טל אלדורטי: מי שמעל או מתחת לממוצע יהיה בסטייה.

יצחק כהן: מה אתה עושה בסטייה חריפה?

<טל אלדורטי: בסטייה חריפה אנחנו מחוץ לממוצע.

<טל אלדורטי: אנחנו לא שם.

ניסן סלומינסקי: אם הסטייה היא למעלה.

<טל אלדורטי: אנחנו לוקחים את גושי הרישום בישראל.

<טל אלדורטי: אנחנו בודקים לפי נתונים איפה יש בנייה חדשה.

<טל אלדורטי: אנחנו עומדים ובודקים לפי נתונים שקיימים דירות שנמכרו בבנייה חדשה בשנתיים האחרונות.

<טל אלדורטי: זה נעשה באופן עצמאי על ידי הנוסחה.

<טל אלדורטי: אם אנחנו רואים x עסקאות שנעשו בגוש מסוים, אז הממוצע שלהם, בתנאי שהוא עומד בתנאים שכתובים, יהיה השווי הממוצע.

<טל אלדורטי: זה יהיה רף הפטור.

<טל אלדורטי: הדירות שבממוצע למטר יהיו מתחתיו ייכנסו לפטור, דירות שיהיו מעליו יהיו מחוץ לפטור.

עיסאווי פריג': מה זה אומר מחוץ לפטור?

<טל אלדורטי: שהמחיר יהיה גבוה יותר.

חמד עמאר: אפילו אם הן פחות ממיליון 600?

<טל אלדורטי: כן.

ניסן סלומינסקי: יש אזור שהוא יותר יקר.

ניסן סלומינסקי: זה לטובת הרוכשים.

<טל אלדורטי: המחירים הממוצעים באזורי הספר, נניח בדימונה, הם לא מיליון 600.

<טל אלדורטי: דירה ממוצעת בדימונה עולה 900 אלף שקל.

<טל אלדורטי: אם נקבע מיליון 600 אלף שקל כרף, ברור שהמחירים החדשים ישאפו להיות מיליון 600.

<טל אלדורטי: לא עשינו כלום והפריפריה נדפקה.

<טל אלדורטי: המחיר האמיתי והנכון בדימונה יהיה 900, לא מיליון 600.

<טל אלדורטי: גם בדימונה יש אזורים טובים יותר וטובים פחות.

<טל אלדורטי: באזור אחד יהיה 880, באזור אחד 920.

<טל אלדורטי: זה מה שאנחנו נעשה.

<טל אלדורטי: אם נגיע לאזור גבעתיים, פתח-תקווה, אפילו נתניה, נראה שהממוצע שם הוא מיליון 700.

<טל אלדורטי: כנראה שמרבית הדירות באזורים האלו הן לא בפטור.

<טל אלדורטי: האזורים אלה לא ייהנו מהפטור הזה.

עיסאווי פריג': מה זה אומר שהן לא בפטור?

עיסאווי פריג': אם אני קונה עד מיליון 600 אני נמצא בפטור.

<טל אלדורטי: לא, זה דיכוטומי.

ניסן סלומינסקי: היא לא בתמונה.

חמד עמאר: אתם מוכנים עכשיו לתת - -?

<טל אלדורטי: התחלנו לעבוד על זה, כמובן בכפוף למה שיוחלט פה.

חמד עמאר: כמה זמן זה אמור לקחת?

<טל אלדורטי: 45 ימים מהיום שהחוק יפורסם.

חמד עמאר: יהיו לכם כל המחירים?

<טל אלדורטי: יהיו לנו את - -

ניסן סלומינסקי: מדובר ב-90 גושים?

ניסן סלומינסקי: כמה זה?

יצחק כהן: אני מרחם עליך.

יצחק כהן: אני לא מקנא בך.

יצחק כהן: הטילו עליכם מטלה.

יצחק כהן: אתם מנסים לכופף את חוקי הטבע.

יצחק כהן: אתם מנסים להתערב בכוחות השוק.

יצחק כהן: אין דברים כאלה בעולם, רבותיי.

יצחק כהן: ישבו 40 יום וינסו למצוא נוסחה.

יצחק כהן: ניסן, זה לא עובד, לא עבד ולא יעבוד.

יצחק כהן: יש לך פה רואה חשבון.

יצחק כהן: אין דברים כאלה להתערב בכוחות השוק, לקבוע ממוצעים.

יצחק כהן: שינוי קטן באחד הפרמטרים אתה למטה, אתה למעלה.

שמעון סולומון: אם זה יעבוד, הרוכשים ירוויחו, האוכלוסייה תרוויח.

יצחק כהן: אם זאת ועדת חלם, בוא נקרא לה ועדת חלם.

יצחק כהן: זה כמו לדחוף את ההר.

<טל אלדורטי: בגלל המורכבות של הנושא, לוח הזמנים הקצר וההיקפים הרבים, אנחנו עובדים פה כרגע לפי חוק המספרים הגדולים.

<טל אלדורטי: אנחנו באים עם בולדוזר, עם טרקטור ועושים - - .

יצחק כהן: זה לא עובד בכלכלת שוק.

יצחק כהן: אני שומר על הכבוד של הוועדה ועל הכבוד של הכנסת.

יצחק כהן: אל תהיה שותף לזה, זה מהלך חלמאי לגמרי.

<טל אלדורטי: אנחנו עובדים בשיטת המספרים הגדולים.

<טל אלדורטי: אני מזכיר לכולם שאנחנו מדברים על שוק דיור תקוע.

<טל אלדורטי: הוא תקוע.

<טל אלדורטי: יש ירידות במספר העסקאות.

<טל אלדורטי: הכוונה היא לחלץ את הפקק, לעבוד במאסה הגדולה, בחוק המספרים הגדולים, לבוא עם בולדוזר ועם מה שאנחנו יכולים על מנת לשחרר את השוק.

<טל אלדורטי: אחר כך, כשיהיה זמן, ננשום טיפה, נלך לפינות, נעבוד עם טורייה בצדדים, נסדר את כל המקרים הקיצוניים, ויש הרבה כאלה.

<טל אלדורטי: זה המנגנון שקבענו.

<טל אלדורטי: קבענו מנגנון סטטיסטי.

יעקב אשר: אתה אומר שאנשים ירכשו דבר במחיר לא נכון.

<טל אלדורטי: לא יקרה מצב כזה.

ניסן סלומינסקי: רק למטה.

יעקב אשר: אם זה למטה, כל הקבלנים יפשטו רגל.

<טל אלדורטי: המגבלה של הממוצע היא הממוצע.

<טל אלדורטי: אי אפשר להגיע.

<טל אלדורטי: כששאלו אותי אם אפשר לעשות את הרעיון הזה, אמרתי שכן.

<טל אלדורטי: אמרתי שנוציא שמאי לכל פרויקט במדינה, נעשה שומה מדויקת, נדע בכל פרויקט בדיוק מה השווי.

<טל אלדורטי: תוך 3 שנים נגמור את זה.

<טל אלדורטי: זה לא ריאלי, כי רוצים לפתור את הבעיה עכשיו.

<טל אלדורטי: אמרנו שאם עכשיו, נעבור לכלים אחרים.

<טל אלדורטי: האם הוא הכלי הכי טוב בעולם?

<טל אלדורטי: לא.

<טל אלדורטי: האם הוא כלי מספיק טוב?

<טל אלדורטי: כן.

<טל אלדורטי: אנחנו דוגמים את הגושים הרלוונטיים.

<טל אלדורטי: יש בישראל כ-27 אלף גושים, מתוכם כ-9000 בתוך מרקמים עירוניים.

<טל אלדורטי: נגב, גליל לא רלוונטי.

<טל אלדורטי: גם בתוך הגושים האלה, בתוך ה-9000 ישנם גושים שהם אזורי תעשייה .

<טל אלדורטי: לא רלוונטי לבדוק בהם.

<טל אלדורטי: אנחנו רוצים, לאור מצוקת הזמן וסד הזמנים, להגיע רק לגושים הרלוונטיים, איפה שיש ריכוזי בנייה חדשה.

<טל אלדורטי: שם לשחרר את הפקק.

<טל אלדורטי: דגמנו את הגושים האלה בשתי שיטות.

<טל אלדורטי: יש ממונה חוק המכר שאחראי לקבל מכל קבלן על כל דירה שהוא מוכר.

<טל אלדורטי: איפה שאנחנו רואים שיש מספיק עסקאות כאלו זה גוש שהוא מבחינתנו גוש חי, גוש שכנראה תהיה בו בנייה ויהיה רלוונטי בו הפטור ממע"מ.

<טל אלדורטי: אנחנו לוקחים את כל המתחמים בהם שיווקה רשות מקרקעי ישראל קרקע למגורים רווי בשנתיים האלה.

<טל אלדורטי: גם את הגושים האלה אנחנו נדגום ונבצע בהם שווי למטר אזורי, מטר גושי, בהנחה שבמהלך השנתיים תבשיל התכנית, יבשיל ההיתר ויבנו שם.

<טל אלדורטי: בנינו מנגנון סטטיסטי שבודק ממוצע, בודק מובהקות סטטיסטית.

<טל אלדורטי: זאת מכונה שתעבוד בשלב הראשון ללא מגע יד אדם.

<טל אלדורטי: מקומות או גושים שלא יעמדו במבחנים הסטטיסטיים שקבענו, יעברו לטיפול של שמאי.

<טל אלדורטי: יבוא שמאי, לפי עקרונות שמאות מקובלים, יעשה את הבדיקות שלו, כמובן הכל בפיקוחי ובאחריותי, ויקבע את השווי במקומות בהם אין מספיק נתונים סטטיסטיים.

<טל אלדורטי: איפה הבעיה שלנו?

<טל אלדורטי: שעבודה של שמאי לוקחת הרבה זמן.

<טל אלדורטי: הוא צריך ללכת, לחפש, לבוא.

<טל אלדורטי: זה ייקח שבוע, שבועיים, שלושה.

<טל אלדורטי: יש מאות גושים כאלה.

<טל אלדורטי: אנחנו בדרך עוד ניסינו לייצר מנגנון שהוא חצי אוטומטי והוא חצי של התערבות שמאי.

<טל אלדורטי: בתוך כ-45 יום מיום אישור החוק הזה תהיה רשימה של כמה מאות גושים.

<טל אלדורטי: יהיה בה מספר הגוש הרלוונטי וערך הממוצע הדירתי.

<טל אלדורטי: כשיבוא רוכש או קבלן לרכוש דירה מסוימת כבר יהיו לו את הנתונים של הדירה, יהיה לו את שטח הדירה, את המיקום שלה לפי גוש, את שטח ההצמדות, שזה חניה, מחסן ומרפסת.

<טל אלדורטי: הוא יבוא ויוכל להיכנס לרשות של אתר המסים, לאתר שלנו או לאתר של משרד האוצר, להקיש את מספר הגוש ואת פרטי הדירה – שטח, הצמדות של מרפסת, חניה ומחסן.

<טל אלדורטי: יצא לו פתק: אדוני הנכבד, בנתונים שהקשת, בנתונים שהזנת המחיר המרבי לפטור בדירה הזאת הוא מיליון 530 אלף שקל.

<טל אלדורטי: כל זה יהיה לפי ערך מטר דירתי שאנחנו נקבע.

עיסאווי פריג': זה לא יעבוד.

ניסן סלומינסקי: אם לא יעבוד, מה איכפת לך?

<טל אלדורטי: מה אנחנו עושים כאן?

<טל אלדורטי: כל הזמן יש חשש, שהועלה גם כאן, שאם יתנו למישהו פטור, מענק, הלוואה או הטבה, ההטבה הזאת תישאב בהעדר מגבלה.

<טל אלדורטי: אומרים שהיא תישאב על ידי הקבלנים, אני אומר שהיא תישאב על ידי השוק.

<טל אלדורטי: אל מול החשש שזה יביא לעלייה של המחיר נוכח ההטבה בא המחיר שלנו ומגביל את העלייה, מגדר אותה.

<טל אלדורטי: גם אם תהיה עלייה מסוימת, היא תגודר, היא תהיה באחוזים קטנים, היא לא תעוף למעלה.

<טל אלדורטי: זה כל הרעיון.

<טל אלדורטי: המפרט הטכני של משרד השיכון שעליו דיברתם מגדר את המפרט של הדירה מלמטה כך שהקבלן בסוף יהיה מחויב לתת לך דירה במחיר שלא עולה על המחיר הממוצע שאנחנו מצאנו, באיכות ובסטנדרט שלא נופל מהסטנדרט שקבע משרד השיכון.

<טל אלדורטי: זה כל הרעיון, לכן אנחנו עושים את הערכים האלה.

<טל אלדורטי: ברור, כמו שאמרתי, שלממוצע יש סטיית תקן.

<טל אלדורטי: כשאנחנו עושים ערך ממוצע בגוש רישום מסוים, ברור לכולם שהממוצע הזה יתייחס לדירה הממוצעת, בקומה הממוצעת, בבניין הממוצע בגוש הזה.

<טל אלדורטי: אני מדבר רק על דירות חדשות, רק על בתים חדשים.

<טל אלדורטי: דירות שיהיו בקומות גבוהות יותר או יהיו טובות יותר מהדירה הממוצעת, המחיר שלהן יהיה גבוה יותר.

<טל אלדורטי: הן לא ייכללו בפטור, אלא אם כן המפרט ירד ואז גם המחיר ירד.

<טל אלדורטי: המפרט יכול לרדת עד כדי הרצפה של המפרט שיקבע משרד השיכון.

<טל אלדורטי: זה לגיטימי.

ניסן סלומינסקי: לא מתחת לזה.

<טל אלדורטי: אם יש לקבלן "שפיל" לרדת במפרט וגם במחיר על ידי כך שהוא יגיד : אני לא אתן לך מזגן דירתי אלא מזגן בכל חדר, או לא תקבל אסלה מאיטליה אלא מנגב קרמיקה, זה בסדר.

<טל אלדורטי: עדיין המפרט בתוך הטווח.

<טל אלדורטי: זה יגרום למי שקרוב לממוצע טיפ טיפה לרדת.

<טל אלדורטי: מה שזה יגרום לדירות שמתחת לממוצע טיפ טיפה לשאוף כלפי מעלה, לכן אנחנו באים ומגדרים אותו.

<טל אלדורטי: אני מקווה שברור לכולנו שככל שהממוצע מתייחס לטווח נתונים מצומצם יותר, כך סטיית התקן קטנה יותר וה"שפילים" שדיברתי עליהם עכשיו מצומצמים יותר.

משה גפני: מה תעשה אם הוא לא יבנה עם מרפסת?

עיסאווי פריג': הוא יעלה את הממוצע.

<טל אלדורטי: כשאנחנו קובעים את השווי למטר מרובע אנחנו עובדים רק על פיו.

<טל אלדורטי: הרבה יותר נוח, הרבה יותר נכון, הרבה פחות טעויות לעבוד על שווי למטר מרובע.

<טל אלדורטי: כשרוכש או קבלן ירצה לבדוק אם הדירה הספציפית היא דירה זכאית ובאיזה מחיר היא מתומחרת, הוא ייכנס למחשבון פשוט שיהיה ברשות המסים או בכל מקום אחר, יקיש את הגוש, את שטח הדירה, את שטח המרפסת, החניה והמחסן, ויקבל פתק מה שווי הדירה המרבי לפטור.

<טל אלדורטי: זה יהיה מאוד פשוט.

משה גפני: ואם הוא לא ימכור את המרפסת?

משה גפני: המחיר הוא מיליון 650.

משה גפני: הוא לא מוכר את המרפסת.

<טל אלדורטי: המחיר למטר מרובע באזור שאתה רוצה לקנות הוא 10 אלפים שקל למטר.

<טל אלדורטי: אם אתה קונה דירה של 100 מטר, יצא לך פתק שהמחיר המרבי שלך הוא מיליון שקלים.

<טל אלדורטי: אם אתה מוכר דירה של 100 מטר עם מרפסת של 10 מטר או של 20 מטר, אתה מקבל 106 מטר אקוויוולנטי.

<טל אלדורטי: המחיר שלך יהיה מיליון 60 אלף שקל.

<טל אלדורטי: אם קנית את המרפסת, תקבל את החלק של המרפסת.

<טל אלדורטי: לא קנית?

<טל אלדורטי: לא תקבל.

ניסן סלומינסקי: בעפולה המחיר לא יהיה מיליון 600, הוא יהיה מיליון 300.

חמד עמאר: אתה לא תגביל אחד שלא מעניינת אותו ההטבה.

חמד עמאר: יש לו כסף.

חמד עמאר: הוא יגיד לך שהוא קונה בלי ההטבה.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא רוצה הטבה, הוא לא בתמונה.

חמד עמאר: מה שיגרום הנושא הזה זה שדירות זולות יעלו לפי - -

<טל אלדורטי: עד הממוצע.

חמד עמאר: זה מה שיקרה.

חמד עמאר: דירות יקרות יצאו.

<קריאה: ניסו לעשות קריטריונים כל כך טובים כך שלא יהיו דירות.

יעקב אשר: השוק הכי טוב שיצא מזה זה השוק של הדירות שעפו מהממוצע כלפי מעלה.

יעקב אשר: שם תהיה תחרות של העשירים.

<טל אלדורטי: לגבי ערך הממוצע שנקבע.

<טל אלדורטי: אמרתי שלממוצע יש יתרון ויש חסרונות.

<טל אלדורטי: עדיין, לאור המטרה, לדעתי החסרונות סבירים.

<טל אלדורטי: אנחנו ניסינו לקבוע את המחיר הממוצע.

<טל אלדורטי: הממוצע הוא משהו באמצע.

<טל אלדורטי: הוא לא ערך, הוא טווח.

<טל אלדורטי: עלו פה כל מיני תהיות.

<טל אלדורטי: אנחנו צריכים למצוא את נקודת האיזון בין הרצון שהמחירים לא יפרצו כלפי מעלה, לגדר ולהגביל את המנגנון שדיברת עליו עכשיו, ומצד שני, לגרום לכך שיהיו מספיק דירות שייכנסו לטווח ההטבה.

<טל אלדורטי: למזלי הרב אני רק שמאי, אז לא מעניין אותי לא מפה ולא מפה.

<טל אלדורטי: הלכנו רק לערך השמאי הממוצע שנראה לנו כסביר.

יצחק כהן: החוק הזה עוד ייבדק וייחקר, כיוון שהוא יביא להרבה נזקים.

יצחק כהן: את זה חשבתי עוד לפני ששמעתי את השמאי.

יצחק כהן: עכשיו, כשמעתי אותו, ברור שזה יגרום לנזקים אדירים בהיצע שלא יהיה ובמחירים עצמם.

יצחק כהן: הנוסחה היא כל כך מורכבת, כל כך מסובכת.

יצחק כהן: היא גם בלתי אפשרית מבחינה כלכלית.

יצחק כהן: אין כוח בעולם שיכול להתערב בכלכלת שוק.

יצחק כהן: מה הם עושים פה?

יצחק כהן: אני מכיר את כל הכלים.

יצחק כהן: הם אנשים כל כך יקרים.

יצחק כהן: אני אוהב אותם, עבדתי איתם.

יעקב ליצמן: אף אחד מהם לא תומך בחוק.

יצחק כהן: הם מאוד מקצועניים .

יצחק כהן: הפילו עליהם מטלה.

יצחק כהן: הם מתפתלים.

יצחק כהן: הם מנסים להוציא מוצר כדי לרצות מישהו, אבל זה לא עובד ולא יעבוד.

יצחק כהן: הם בעצמם יודו בסתרי ליבם שהעסק הזה לא עובד ולא יעבוד, הוא יביא רק נזקים.

יצחק כהן: מצד שני, הקבלנים - מה אתה רוצה מהם?

יצחק כהן: אתה מתערב להם בכלכלת השוק שלהם?

יצחק כהן: למה אתה מצפה מהם?

יצחק כהן: שייכנסו לתוך הנוסחאות האלה?

יצחק כהן: אי אפשר, זה בלתי אפשרי.

יצחק כהן: חוץ מזה העיתוי שהוא מתחיל בנוסחה שלו, שזה 31 במארס 2014.

יצחק כהן: זה השיא, השפיץ, הטופ של המחירים.

יצחק כהן: משם הוא מתחיל את כל הנתונים שלו.

יצחק כהן: מי אמר שמחר או מחרתיים הבועה הזאת לא תתפוצץ והמחירים ירדו במאות אחוזים?

יצחק כהן: מה תהיה עם כל הנוסחה שלו?

יצחק כהן: מה היא שווה?

יצחק כהן: לכבודה של הוועדה יש דברים שאתה כיושב-ראש צריך להגיד לגביהם "עד כאן".

יצחק כהן: יש גבול כמה אפשר לעשות צחוק מהעבודה.

יצחק כהן: אני מצפה ממך שתשמור על כבודך ועל כבוד הוועדה, שתגיד שייקחו את החוק הזה ויחזרו עם חוק יותר פשוט, יותר נורמאלי, ישים.

יצחק כהן: החוק הזה הוא בלתי ישים בעליל.

<טל אלדורטי: לנו הוא מאוד פשוט.

יצחק כהן: אני יודע שאתה לא מאמין במה שאתה אומר.

יעקב אשר: אני לא אחזור על מה שאמר ידידי יצחק, אבל מי שקצת מכיר את נושא השמאות - אני מכבד מאוד את אנשי המקצוע וכו' - יודע שלבוא ולדבר על טבלאות וממוצעים בכזה סוג של דבר - - אנחנו יודעים שבשמאות יכול לבוא שמאי אחד ולתת לך סכום מסוים, שמאי שני מחיר 0, כאשר שניהם צודקים.

יעקב אשר: אנחנו מכירים את הדבר הזה.

יעקב אשר: החשש הגדול הוא שכשאתה עושה מן טבלה כזאת עם הסטיות האלו לכאן או לכאן, יכול שיהיה עיוות.

יעקב אשר: אתה קובע את מחירי השוק בישראל על פי עיוות מסוים, בתקווה שהעיוות יהיה כלפי מטה.

יעקב אשר: אז יכולות להיות פשיטות רגל של קבלנים.

יעקב אשר: אם זה עיוות כלפי מעלה, אתה במו ידך, כדי להגיע לממוצעים כאלה ואחרים, מעלה את מחירי הדירות בתוך הגבול הזה של המיליון 600.

יעקב אשר: הגבול מצוין, תקרת הגג מצוינת.

יעקב אשר: השוק הכי טוב שיתפתח מכל הדבר הזה יהיה השוק של אלה שיעופו ממיליון 600.

יעקב אשר: אז יבואו אנשים עם יכולות וימסחרו על הדבר הזה.

יעקב אשר: אתה יוצר מצב שאנשים יקנו דירות שהם יודעים שהם יוכלו להשקיע בהן עוד כמה שנים, אם זה להוסיף מרפסת כזאת או אחרת או לעשות דבר כזה או אחר.

יעקב אשר: אתה בעצם פותח שוק אחר.

יעקב אשר: אין ספק שלבוא ולדחוס את כל זה במספר חודשים מועט הולך ליצור פשלות מפה עד הודעה חדשה.

יעקב אשר: אין בזה שום ספק.

יעקב אשר: שיהיה ברור לכולם.

יעקב אשר: אמרת את זה בצורה אלגנטית מאוד שיש טווח זמן, שצריך בזמן הזה לגמור את הרפורמה.

יעקב אשר: מה המחיר יהיה, אף אחד לא יודע.

יעקב אשר: אתה אומר שתיקח את השלייקס מפה ומשם.

יעקב אשר: יכול להיות שהשלייקס האלה יעבדו, יכול להיות שלא יעבדו.

יעקב אשר: יש מקרים שכחלק מהדירה מגיעה חניה.

יעקב אשר: יש מקומות שיש חניה מקורה, יש מקומות שאין חניה מקורה.

יעקב אשר: יש כל כך הרבה "שפילים" בתוך העניין הזה.

יעקב אשר: איך את הדברים האלה אתה מצליח?

יעקב אשר: אלו הסוכריות הקטנות שיהיה לקבלן בשרוול שהוא יוכל איתן ללכת בצורה כזאת או אחרת.

יעקב אשר: עכשיו אתם הולכים על חוק שאומר 5 שנות מאסר אם תהיה רכישה נוספת.

יעקב אשר: אני לא יודע.

יעקב אשר: בפני עיוור לא תיתן מכשול.

יעקב אשר: כשאתה הולך על ממוצע, על גוש מסוים ואתה אומר שאתה לא מסתכל איפה הדירה של 4 כיווני אוויר, איפה הדירה של 2 כיווני אוויר, איפה הדירה שמוסתרת על ידי בניין, אז אתה לא מתייחס לכל זה, כי אם תיכנס לזה לא תצא מזה, נכון?

יעקב אשר: מישהו ייכנס לזה.

יעקב אשר: לא יכול להיות שיעמדו בתור ויהיה צדק חלוקתי שלפי האל"ף בי"ת או לפי לא יודע מה ההוא יקבל את הדירה שפונה בדיוק לאזור הים, ההוא יקבל את הדירה שפונה לאיזו שהיא חורבה שנמצאת מולו, כאשר שניהם משלמים את אותו דבר .

יעקב אשר: ככה אתה רואה את זה?

ניסן סלומינסקי: לבית עלמין.

<טל אלדורטי: התעלמנו מהדברים האלה.

יעקב אשר: מישהו אחר לא יתעלם.

יעקב אשר: הקהל לא פראייר.

יעקב אשר: כשאנשים באים הם נאבקים על המחיר.

יעקב אשר: כשהם מוציאים כסף הם רוצים את הכי טוב.

יעקב אשר: מי יקבע את סדרי העדיפויות האלה?

יעקב אשר: איך זה יהיה?

יעקב אשר: תהיה הגרלה פנימית?

יעקב אשר: תשימו מישהו מהאוצר שיבדוק למי הוא נותן את הדירה שפונה לדיזינגוף ולמי הוא נותן את הדירה שפונה למקום אחר.

יעקב אשר: חייבים להיות פה עוד מכשירים, עוד כלים.

יעקב אשר: יכול להיות שצריך לחשוב עליהם, יכול להיות שצריך לפשט את התהליכים.

יעקב אשר: אתם הולכים למשהו שרק ועדת חקירה בסופו של דבר תוכל להגיד מה קרה פה.

ניסן סלומינסקי: חבר הכנסת אשר, אתה צודק בנושא הזה של איך ייקבע האיש, האם הוא יחליט בעצמו למי הוא נותן את ההטבה או שתהיה הגרלה.

ניסן סלומינסקי: מה שעשינו בחוק זה מנענו מהקבלן לתת לעיגול מסוים של מקורבים.

ניסן סלומינסקי: רק להם הוא לא יוכל לתת.

<קריאה: למקורבים עשיתם סעיף ספציפי.

ניסן סלומינסקי: את זה אמרתי שקבעו שאי אפשר.

ניסן סלומינסקי: עדיין יש לחץ.

ניסן סלומינסקי: משרד השיכון חושב שצריך לעשות את זה בדרך של הגרלה, אחרים אומרים שלא.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק, הנקודה הזאת, להערכתי, לא מלובנת.

ניסן סלומינסקי: איך זה יגיע מהקבלן לרוכש - -

יעקב אשר: היא לא יכולה להיות מלובנת, כי זה מוצר אחד וזה מוצר אחר.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות, אבל לא חשוב.

יעקב אשר: זאת דירה אחרת וזאת דירה אחרת.

עיסאווי פריג': חברים, בישיבה הראשונה שקיימנו ביקשתי ממך לזמן כלכלן אחד שיאשר את המודל הזה שאנחנו קוראים עליו בחוק מע"מ.

עיסאווי פריג': ליצירתיות יש גבול.

עיסאווי פריג': במקרה הזה אין לה גבול.

עיסאווי פריג': אם היה מחיר למי שמציע חוק שמביא תוצאה הפוכה, אז תאמין לי, לא היינו רואים את החוק הזה במתכונת הזאת.

עיסאווי פריג': האגרסיביות שאתם מנסים להפעיל בלכופף את כוחות השוק תביא לתוצאה הפוכה לחלוטין.

עיסאווי פריג': אני אתן כמה דוגמאות.

עיסאווי פריג': אם זה יצליח, קיבלנו עולם מושלם.

עיסאווי פריג': מחר אני אלך לתל אביב ויגיד מה הממוצע של שכר הטרחה של עורך דין.

עיסאווי פריג': לכל פריט ולכל סוגיה בחברה אני אקבע ממוצע.

עיסאווי פריג': אם לא, נכניס אותו לכלא.

עיסאווי פריג': יש גבול למצעד האיוולת שאתם מנסים להוביל.

עיסאווי פריג': זה לא יעבוד.

עיסאווי פריג': אנחנו ניפגש מחר.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול .

עיסאווי פריג': אם יש לך סל תרופות כך שלכל תרופה יש השתתפות של 20%,30%,50%, תעשה גם סל דירות.

עיסאווי פריג': דירה שפונה לבית קברות היא לא אותה דירה שפונה לים.

עיסאווי פריג': ביפו יש מקרים כאלה.

עיסאווי פריג': הייתי וראיתי.

עיסאווי פריג': באותו בניין צד אחד פונה לבית קברות, צד אחר פונה לים.

עיסאווי פריג': אני אעשה ממוצע ובאגרסיביות אכפה הורדת מחירים?

עיסאווי פריג': למה מי אנחנו?

עיסאווי פריג': מי אנחנו שנגיד לאנשים איך להתנהג?

עיסאווי פריג': זה לא יעבוד.

עיסאווי פריג': תעשה סל , כמו שיש לך בסל התרופות, למחירי דירות.

עיסאווי פריג': בכל בניין שנבנה נכניס סל מחירי דירות.

עיסאווי פריג': אל תהיו שותפים לצעד פופוליסטי.

עיסאווי פריג': אני מציע לבטל את הפרק הזה, חברים.

יצחק כהן: לא רק הפרק הזה, אלא כל החוק הזה.

משה גפני: אני לא אחזור על מה שאמרו פה.

משה גפני: זה נכון לחלוטין.

משה גפני: יש הכרח לשר האוצר לעשות את הסעיף כיוון שכל החוק הזה בנוי מבחינתו על אפליה.

משה גפני: יש דירה שהעלות שלה היא 950 אלף שקל, יש דירה שהעלות שלה מיליון 600 אלף שקל.

משה גפני: אם היה חוק רגיל, נורמאלי – אני חושב שזה לא יוזיל את מחירי הדירות – ולא היו אפליות, הממוצע לא היה נורא, אפשר היה לחיות עם הדבר הזה כי הוא לא קריטי.

משה גפני: כאן הוא מתחיל להיות קריטי.

משה גפני: יהיו חייבים לשקר, יהיו חייבים לרמות.

משה גפני: זה מה ששר האוצר עושה.

משה גפני: שר האוצר פוגע בכלכלת השוק באופן דרמטי, לא סתם.

יצחק כהן: הוא לא יכול לפגוע.

יצחק כהן: הוא לא יכול להתערב.

משה גפני: זה מה שעושה החוק של שר האוצר.

משה גפני: הוא עושה אפליה.

משה גפני: האפליה בנויה על זה שמחיר הדירה שווה פה פחות ושם שווה יותר.

משה גפני: אם תהיה דירה שאני הולך לקנות כזכאי, לא כנפקד, ששווה מיליון, לא 950 - אחרי ההסתייגויות שלנו אולי מיליון 250 - אני פשוט לא אקנה את המרפסת, אני לא אקנה את החניה.

משה גפני: אני אעשה דברים שיהרסו את הקבלנים, כי הקבלנים יגידו: עם כל הכבוד לכם, אנחנו במשחק הזה לא משתתפים.

משה גפני: איך אפשר למנוע ממני לקנות דירה שהשווי שלה הוא מיליון 300 באמצעות זה שאני לא קונה חלק מהמפרט שם?

משה גפני: אני לא קונה מרפסת, חניה.

משה גפני: אתם תגידו לי לקנות?

משה גפני: הקבלן יגיד: אתה יודע מה?

משה גפני: בסדר, את המרפסת תקנה כעבור 5 שנים.

<מאיר אסולין: אי אפשר.

יעקב אשר: הזכויות הן שלך בדירה.

יעקב אשר: אחרי שאת גר שם ומגיש בקשה לוועדת תכנון ובנייה, אתה תקבל - -

משה גפני: יש משהו שהוא יותר חזק מהחוק.

משה גפני: אני קונה דירה ששווה 900 אלף שקל.

משה גפני: למה היא שווה 900 אלף שקל?

משה גפני: כי יש שם חלקים שלא קניתי.

משה גפני: סיכמתי עם הקבלן שאני לא קונה את זה.

משה גפני: החוק הזה הוא חוק לא טוב.

שמעון סולומון: אם צריך להקים ועדת חקירה, צריך להקים ועדת חקירה על מה שקרה עד היום.

שמעון סולומון: אנחנו מדברים כאילו המצב הוא אופטימאלי, כאילו הכל בסדר.

עיסאווי פריג': עכשיו רוצים להחמיר אותו בחוק.

שמעון סולומון: יש מצב נתון, מצב קשה מאוד של אנשים.

שמעון סולומון: אתם מדברים על לכופף את השוק, לדאוג לקבלנים.

שמעון סולומון: אני דואג לאזרחים.

שמעון סולומון: אם החוק הזה יטיב עם האזרחים - - אני חושב שצריך לבדוק.

שמעון סולומון: כשדיברו על הסלולרי אמרו דברים הרבה יותר גרועים ממה שעכשיו אומרים.

שמעון סולומון: למה?

שמעון סולומון: כי זה נראה אבסורד.

שמעון סולומון: אנשים עניים שדיברתי איתם - -

יצחק כהן: אין קשר.

שמעון סולומון: יש קשר.

שמעון סולומון: זה לכופף את השוק.

שמעון סולומון: אתם מדברים כאילו אנשים מחפשים בתי יוקרה.

שמעון סולומון: אנשים רוצים פתרון.

שמעון סולומון: אנשים רוצים לקנות בית, אבל לא כולם יכולים בגלל 100 אלף, בגלל 200 אלף.

שמעון סולומון: אני מדבר אתכם על אנשים שאין להם הון עצמי של 50 אלף לקנות בית.

שמעון סולומון: יכול להיות שאני נאיבי או אופטימי יותר מידי.

שמעון סולומון: יש פה נוסחה שהיא פשוטה.

שמעון סולומון: אולי זה מסובך לנו כי אנחנו לא רגילים לחשוב פשוט.

שמעון סולומון: אם יש נוסחה שמגבילה את השוק, שהוא פירט אותה- - אולי אתה צריך לפרט יותר כי היא הרבה יותר פשוטה.

שמעון סולומון: היא שולטת על השוק.

שמעון סולומון: עד היום מה היה?

שמעון סולומון: כל אחד עשה משהו בלתי רגיל.

שמעון סולומון: כל אחד הוריד והעלה את המחירים.

שמעון סולומון: האזרחים שילמו את המחיר.

שמעון סולומון: יש היום ניסיון לשלוט.

שמעון סולומון: עד היום לא הייתה שליטה, לכן הקבלנים, לכן הבתים עלו בקצב מטורף לגמרי.

שמעון סולומון: היום יש ניסיון למשול ולשלוט בנושא הזה וגם להגביל.

שמעון סולומון: אנשים פה משתגעים.

שמעון סולומון: איך אפשר להגביל?

שמעון סולומון: אפשר להגביל.

שמעון סולומון: הקרקע היא שלך.

שמעון סולומון: אתה חבר כנסת.

שמעון סולומון: אתה שולט בקרקע.

עיסאווי פריג': זה משהו אחר.

עיסאווי פריג': אתה נכנס לנישה אחרת.

עיסאווי פריג': זה סיפור אחר.

יצחק כהן: אם יסתבר לך שזה יחמיר את המצב, תצביע נגד?

שמעון סולומון: ודאי.

שמעון סולומון: הסיבה המרכזית שהדיור בארץ הוא יקר זה בגלל שהמדינה ספסרה, כמו איש עסקים, בקרקעות.

עיסאווי פריג': זה נכון.

עיסאווי פריג': זה שונה ממע"מ 0.

עיסאווי פריג': הוא נגע בנקודה.

חמד עמאר: אמרתי את דעתי.

חמד עמאר: הפחד שלי בכל החלוקה הזאת היא שהדירות הזולות יעלו ויתיישרו עם ההצעה שלך, כאשר הדירות היקרות יצאו בכלל מהמשחק כי יש אנשים שיכולים לקנות את זה ויכולים לשחק במשחק בלי המע"מ.

חמד עמאר: האם המודל הזה נוסה בעולם?

חמד עמאר: האם יש איזו שהיא מדינה בעולם שהתמודדה עם הנושא של יוקר המחיה, יוקר הדירות?

חמד עמאר: אולי יש, אני לא יודע.

<טל אלדורטי: אני לא יודע.

חמד עמאר: אם המודל שלקחתם כאן נוסה, זה יקל עלינו כחברי ועדה.

עיסאווי פריג': יש מודל של דיור בר השגה.

חמד עמאר: הפחד שלי הוא שהדירות הזולות יתיישרו עם השמאות שלך כלפי מעלה, כאשר הדירות היקרות יצאו מהמשחק.

חמד עמאר: זה ישתלם לאותו קבלן, לאותם אנשים עשירים.

ניסן סלומינסקי: טל, עלו כאן כמה שאלות שאתה צריך לתת עליהן תשובות.

ניסן סלומינסקי: עדיין הקבלנים לא דיברו.

ניסן סלומינסקי: מאחר ואני נמצא במו"מ עם האוצר, אני עוצר כרגע את הישיבות.

ניסן סלומינסקי: יש לכם את סדר היום של היום.

ניסן סלומינסקי: אתם תקבלו את ההודעה.

עיסאווי פריג': ניתן ליושב-ראש את כל הזמן.

יעקב ליצמן: אולי אדוני היושב-ראש יפרט לנו מה עומד מאחורי ההודעה.

יעקב ליצמן: למה עשית דיון מהבוקר בחינם אם ידעת את זה בבוקר?

ניסן סלומינסקי: שום דבר לא נעשה בחינם.

ניסן סלומינסקי: כרגע יש לכם לוח זמנים .

ניסן סלומינסקי: אני אודיע מתי זה מתחדש.