ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 358, 2014-07-22 00:00

מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מירי רגב: הישיבה היום היא לא דיון.

מירי רגב: כל מי שנמצא פה הוא צופה בלבד.

מירי רגב: בוועדה היום אמורים להציג הסתייגויות רק חברי הכנסת.

מירי רגב: זה לידיעת כל הנוכחים כאן.

מירי רגב: מדובר על הצעת חוק לקידום הבנייה במתחמים מועדפים לדיור (הוראת שעה), התשע"ד-2014, שלב ההסתייגויות.

מירי רגב: ראשונת המסתייגים היא חברת הכנסת תמר זנדברג ואחריה חבר הכנסת דוד אזולאי.

מירי רגב: גורמי הממשלה נמצאים פה כדי להשיב בסוף, בין השעות 15:30-16:00, על הסתייגויות, אם יהיה צורך להשיב לגבי נושאים מסוימים.

מירי רגב: שיהיה פה שקט.

מירי רגב: תודה לכולם.

מירי רגב: חברת הכנסת זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

תמר זנדברג: הבטחתי שאדבר 10 דקות בלבד.

תמר זנדברג: אני רוצה לציין לפרוטוקול שהגשתי הסתייגויות בכתב ואני מבקשת שכולן יוגשו.

תמר זנדברג: בדברים שלי אתייחס ב-2 דקות לאמירה כללית, ובשאר 8 הדקות אעבור על ההסתייגויות המהותיות העקרוניות והחשובות לי ביותר, אבל אני מבקשת שכל ההסתייגויות שהגשתי בכתב בשם קבוצת מרצ יירשמו.

מירי רגב: עליהן נצביע מחר בוועדה ונצביע עליהן גם במליאה.

תמר זנדברג: בסדר גמור.

תמר זנדברג: ואז אני מתנצלת שאצטרך לעזוב כדי לייצג את הוועדה הזאת בוועדה המשותפת לנושא הביומטרי, ישיבה שמתחילה בדקות אלה, אז אני מתנצלת מראש.

תמר זנדברג: אחזור אחר-כך להמשך הדיון ולתשובות הממשלה.

מירי רגב: תודה רבה.

תמר זנדברג: הצעת החוק הזו, דובר בה הרבה.

תמר זנדברג: אני רק רוצה להזכיר – כרגע אני באמירה הכללית – שהצעת החוק הזו היא חלק ממה שנקרא "סל הדיור", שהממשלה הביאה אחרי שהממשלה הזאת נבחרה על רקע משבר דיור חריף, שבא לידי ביטוי החל מהמחאה החברתית ב-2011, שבעצם זה היה ההתפרצות שלו, והגיע לאיזו הבשלה פוליטית בבחירות.

תמר זנדברג: הממשלה, כאשר שחקן מרכזי בה הוא שר האוצר, שנבחר במידה מסוימת לאור המשבר הזה, הבטיחה הבטחות, היה צריך להביא הבטחות לציבור.

תמר זנדברג: הצעת החוק הזו היא חלק מחבילת הדיור שבאה לפתור את הבעיה הזו.

תמר זנדברג: רק הבעיה היא, כפי שעלה באמת מימין ומשמאל – זה לא נושא פוליטי, זה עלה מכל קצוות הקשת הפוליטית במהלך הדיונים- - -

מירי רגב: חברים, אני לא יכולה כך לנהל דיון.

מירי רגב: היום אין התייחסויות.

מירי רגב: אני לא מחויבת להכניס לפה אף אחד פרט לחברי הכנסת.

מירי רגב: בבקשה.

תמר זנדברג: הבעיה היא, כפי שעלה כאן באופן מאוד-מאוד נוקב במהלך הדיונים בהצעת החוק הזו, וזה עלה מכל קצוות הקשת הפוליטית – אני מסתכלת לימיני, לחבר הכנסת זבולון כלפה, שאנחנו רחוקים אחד מהשני מאוד – היינו שותפים לתחושה שהצעת החוק הזו לא עושה את הדבר הזה.

<קריאה: לכן הפרידו את החלק התכנוני.

תמר זנדברג: הפרידו, אבל לא הפרידו, ותיכף אגיד למה לא הפרידו.

תמר זנדברג: אז אולי הצילו קצת את המועצות האזוריות אבל לא נתנו תשובה, לא למשבר הדיור, לא לערים ולא למערכת התכנון.

תמר זנדברג: הצעת החוק הזו היא בעצם החלק התכנוני של חבילת הדיור.

תמר זנדברג: אנחנו מדברים עכשיו הרבה על מע"מ אפס, על כל מיני דברים אחרים.

תמר זנדברג: הצעת החוק הזו באה להגיד: חלק מן הבעיה היא שחסרות דירות ובואו נבנה הרבה דירות ומהר.

תמר זנדברג: זה בקצרה.

תמר זנדברג: מה המחיר?

תמר זנדברג: המחיר הוא מעקף מאוד-מאוד גס ואגרסיבי של מערכת התכנון הקיימת, על האיזונים והבלמים שקיימים בה, על השמירה על השטחים הפתוחים שקיימת בה, על התכנון המאוזן, ואני כבר לא מדברת על מנגנונים שלא קיימים במערכת התכנון הקיימת ושצריכים להיכנס, כמו שיתוף הציבור, כמו עידוד העירוניוּת, עידוד בנייה במרכזי ערים קיימים במקום יציאה לשטחים הפתוחים והקמת ישובים חדשים, שזה הפוך בדיוק ממה שצריך לעשות.

תמר זנדברג: כל הדברים הללו נדחקו הצידה, וגם האיזונים והבלמים שקיימים במערכת התכנון הקיימת מקבלים פה ממש דריסה ומכה מאוד-מאוד חריפה.

תמר זנדברג: ואז אמרו לנו: זה חובה, זה שעת חירום, חובה להוסיף דירות אז אין ברירה, בואו נעשה את זה.

מירי רגב: סדרן, בבקשה תסגור את הדלת.

מירי רגב: אין יותר כניסה.

מירי רגב: זהו, רק חברי כנסת, גמרנו.

מירי רגב: כנראה לא מבינים פה עברית.

מירי רגב: רק חברי כנסת.

תמר זנדברג: ואז אמרנו: או-קיי, או-קיי, בואו נניח שמה שלא השגנו בוול"ל בזמנו ומה שלא השגנו בווד"ל ומה שלא השגנו בתיקון לחוק התכנון והבנייה ומה שלא השגנו בכל הכלים האחרים, נניח שעכשיו נשיג את זה בוותמ"ל.

תמר זנדברג: בואו נוודא שזה לפחות מכניס פנימה מטרות ראויות – וכאן אני רוצה להתחיל להיכנס להסתייגויות עצמן – ונדע שאנחנו עושים את המעקף הזה ואת הדריסה הזאת לפחות על מנת להשיג הישגים, באמת לתת מענה למשבר הדיור, וקודם כול להתחיל מהאוכלוסיות שהכי-הכי זקוקות לזה.

תמר זנדברג: כאן אני רוצה להיכנס להסתייגויות עצמן.

תמר זנדברג: אני רוצה לעבור על כמה סעיפים, על כמה נושאים, בקצרה, שהם הנושאים המרכזיים ביותר.

תמר זנדברג: הדבר הראשון, סעיף 1 – מטרות החוק.

תמר זנדברג: אנחנו מבקשים שבמטרות החוק, ההגדרה "דיור בר השגה" וההגדרה "תמהיל של יחידות הדיור", שזה בעצם עומד כאן במוקד, שזה יקבל את ההתייחסות מהסוף, לא מההתחלה.

תמר זנדברג: כלומר, אנחנו צריכים להתחיל להסתכל על מחירי הדיור שאנחנו מוסיפים כאן בחוק הזה דרך המחיר הסופי שמגיע לאוכלוסיית היעד.

תמר זנדברג: אם אנחנו מדברים על דיור בר השגה– כשדיור בר השגה אומר ש-30% מההכנסה הפנויה, זה מין כלל אצבע שמקובל בעולם, של משק הבית תופנה להוצאות דיור – אנחנו רוצים לוודא שאכן זה מה שיקרה ונסתכל על משבר הדיור לא רק דרך ההיצע, לא רק כמה יחידות דיור אלא באיזה מחיר הן יימכרו.

תמר זנדברג: זה לסעיף 1(3).

תמר זנדברג: אנחנו מציעים שייכתב "אשר ייקבע בהתאם להכנסת קהל היעד".

תמר זנדברג: אולי אגיד כבר עכשיו מילה, למרות שזה מופיע בסעיף 4, לא אלך לפי הסדר, אחרוג לרגע מן הסדר ואגיד כבר עכשיו מילה על הדיור הציבורי.

תמר זנדברג: אנחנו, בהובלתך גברתי יושבת-ראש הוועדה, הלכנו על החוק הזה בידיעה שיש מחסור חמור ויש היום צורך לוחץ ובועט, שלא ניתן להתעלם ממנו, בדיור ציבורי.

תמר זנדברג: ישב כאן עד לפני כמה דקות חבר הכנסת לשעבר רן כהן, מורי ורבי שהביא לכנסת הזאת את חוק הדיור הציבורי, שהוא חוק שאחראי על אחת המהפכות החברתיות המרכזיות שקרו במדינת ישראל.

תמר זנדברג: זה חוק שלקח את דיירי הדיור הציבורי – שהיו מהאנשים העניים ביותר במדינה, חסרי רכוש ובעלות על דירה משל עצמם, וזה אולי מה שסימן את הפער המרכזי בין כלל האוכלוסיות ששמו להן למטרה בעלות על דירה כשאיפה, כערך חברתי, לבין אותם דיירי דיור ציבורי, שאולי קיבלו את הזכות לגור בדיור הציבורי אבל עם המוות של הדייר הראשון, המשני, בעצם לא יכלו לקבל את זכות ההורשה – והתחיל למכור את הדירות האלה.

תמר זנדברג: בעצם בתהליך של הפרטה חברתית, מהחשובים ביותר שנראו כאן, החל בפעם הראשונה להעביר נכס לפי העיקרון של זכויות טבעיות שקיימות לאוכלוסייה הזאת בדירות, להעביר אותן לבעלות אותם דיירים, ובמקביל הכניס את הכסף שמתקבל ממכירת הדירות האלה לקרן שהיתה אמורה לדאוג לבניית דירות חדשות.

תמר זנדברג: החלק הראשון של החוק, בדרכים כאלה ואחרות, בדרכים עוקפות, התחיל להתקדם, אבל החלק השני, של חידוש מלאי הדיור הציבורי כדי לדאוג לזכאי הדיור הציבורי, מעולם לא קרה.

תמר זנדברג: באנו לכאן בדיון הקודם, גברתי היושבת-ראש, והתבשרנו מפיך שבתמורה לקידום הצעת החוק הזאת עוד במושב הזה בפעם הראשונה ייכנס כסף, סכום לא מבוטל, לאותה קרן הדיור הציבורי.

תמר זנדברג: 1.5 מיליארד שקלים.

תמר זנדברג: אני חושבת שצריך לברך על זה.

תמר זנדברג: זה הישג חשוב, שפעם ראשונה מאז שחוק הדיור הציבורי נכנס לתוקף בעצם החלק הזה שלו, שהוא החלק החשוב ביותר, מתחיל להיכנס לפעולה.

תמר זנדברג: אבל, וזה אבל גדול, והוא מתייחס ספציפית לחוק הוותמ"ל, בעצם כל הסאגה הזו שהתרחשה בעשרים השנים האחרונות, עם נסיגה של אחריות המדינה מהדיור הציבורי ובעצם התפרקות מבנייה ומקנייה ומאחריות ציבורית לדיור הציבורי, לימדה אותנו לקח מאוד-מאוד חשוב, והוא שאנחנו חייבים להכניס את הדיור הציבורי כחלק אינטגרלי ממערך פתרונות הדיור שאנחנו נותנים ומתכננים.

תמר זנדברג: לא רק כמה דירות פה וכמה דירות שם ולא רק השיכונים והדירות שקיימים היום, לנסות איכשהו אולי שלא יתפוררו, אבל בעצם הכוונה שעומדת מאחורי זה היא לחכות שהם כן יתפוררו על מנת שנוכל להסיר את אחריותנו מהדיור הציבורי.

תמר זנדברג: הדיור הציבורי חייב להפוך לחלק אינטגרלי מכל תוכנית בנייה שאנחנו מניחים על השולחן.

תמר זנדברג: הדבר הזה נכון לא רק בגלל המחויבות שלנו לדיירי הדיור הציבורי ולזכאי הדיור הציבורי ופעמים רבות למסורבי הדיור הציבורי.

תמר זנדברג: הדבר הזה נכון לאופן שבו אנחנו רוצים לראות את הדיור במדינת ישראל.

תמר זנדברג: היום הגענו למסקנה שהנטייה שלנו כחברה הישראלית להתבצר במתחמים שיש בהם אוכלוסייה הומוגנית, לתכנן אך ורק לבני המעמד הבינוני שיכולים להרשות לעצמם דירת 5 חדרים עם שתי חניות, שתי מכוניות, מחסן ומעלית, לא יכולה להמשיך כך.

תמר זנדברג: ואתה צודק שאותו מעמד בינוני גם הולך ומתרושש ולא יכול להרשות לעצמו את אותן דירות שאנחנו מתכננים.

תמר זנדברג: החשש הכי כבד שלנו הוא שהוותמ"ל הזה תעשה עוד מאותו דבר.

תמר זנדברג: באותם מתחמים – סירקין ותע"ש – שעכשיו מדברים אתנו עליהם יקימו את אותן שכונות סגרגטיביות, את אותן שכונות כביכול לדוגמה לבני ובנות מעמד מאוד צר, מאוד קטן, וגם הוא בעצמו הולך ומתרושש, כפי שנאמר כאן בצדק, ולא נצליח לקיים חברה שיש בה פתרונות דיור מגוונים ויש בה תמהיל נכון ושיש בה יכולת להבטיח חברה שתהיה בת-קיימא ושתוכל להתקדם בסולידריות, בשוויון ובשגשוג לאורך זמן.

תמר זנדברג: לכן זה מיתרגם להצעה קונקרטית, שאני כרגע מנמקת אותה כהסתייגות, לסעיף קטן 4(ג), להכליל דיור ציבורי בתוכנית כחלק אינטגרלי מהבנייה.

תמר זנדברג: אנחנו מציעים שבתוכניות הללו שמגיעות לוותמ"ל, אם כבר עקפנו את מערכת התכנון ועשינו את כל זה, שלפחות 5% מיחידות הדיור שמתוכננות בתוכניות הללו ייועדו לדיור הציבורי.

תמר זנדברג: כדי לקצר, בדקה האחרונה אעמוד על עוד כמה נקודות שקשורות לאיזונים ולבלמים שחסרים מאוד בתוכנית הזאת.

תמר זנדברג: אדלג על סעיפים קטנים 4(ו), (ז) ו-(ח), שבעצם מפרקים את התוכניות שבאות לוותמ"ל גם ממערכת הסעת המונים, שבעצם תוכל להבטיח, בהמשך למה שאמרתי כרגע, שלא יהיו לנו כאן אותם מתחמים, אותן שכונות שמבוססות על רכב פרטי אלא שנחשוב מראש על הטמעת תחבורה ציבורית ומערכות הסעת המונים באותן שכונות.

תמר זנדברג: באותו אופן, שטחי תעסוקה, מסחר ושטחים פתוחים.

תמר זנדברג: בגלל שאנחנו רוצים לענות על משבר הדיור אנחנו מתכננים המון-המון-המון דירות אבל שוכחים את האיזון ואת התמהיל הנכון של מוסדות ציבור, שטחים פתוחים ושטחי מסחר ותעסוקה.

תמר זנדברג: אני עוברת לסעיף 5 שמתייחס להרכב אותה ועדה, הרכב הוועדה הארצית של המתחמים המועדפים לדיור.

תמר זנדברג: פירטתי את ההרכב שאני מבקשת.

תמר זנדברג: אני רק רוצה לומר לפרוטוקול שההרכב היום נותן העדפה מאוד-מאוד-מאוד ברורה לנציגי הממשלה, וגם לנציגים מאוד ספציפיים מהממשלה, לנציגי משרד האוצר, משרד הבינוי והשיכון וכולי, ומשאיר בחוץ את המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות וכמובן נציגים של הציבור, נציגים של ארגונים וגופים אזרחיים, השלטון המקומי וכולי.

תמר זנדברג: גם מונחות כאן הסתייגויות של השלטון המקומי ואני מניחה שנתייחס אליהן.

תמר זנדברג: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו, ואני מניחה שחבר הכנסת כלפה ימשיך כי זה דבר שמשותף לשנינו, הוא סעיף 8.

תמר זנדברג: ההערה שאני אומרת כרגע מתייחסת גם לסעיף קטן 4(ח).

תמר זנדברג: הכוונה למנגנון הדריסה של הוותמ"ל את כל מערכת התכנון הקיימת, את הוועדות המחוזיות, כמובן את הוועדות המקומיות, על זה אני כבר לא מדברת, וגם את המועצה הארצית.

תמר זנדברג: בסעיפים הללו, גם בסעיף קטן 4(ח) וגם בסעיף 8 על שלוש ההסתייגויות שהוצעו שם, אנחנו בעצם מציעים לא להפקיע סמכויות תכנון שקיימות במוסדות תכנון אחרים ממערכת התכנון הקיימת.

תמר זנדברג: אנחנו מציעים ליצור מנגנון שיאפשר לוועדות המחוזיות ולמועצה הארצית להיות אחראיות על התוכניות שנמצאות כרגע ברשותן.

תמר זנדברג: ספציפית, מילה אחרונה, אני רוצה להתייחס לתמ"א 35.

תמר זנדברג: התוכנית הזאת כביכול לא מאפשרת לחרוג מתמ"א 35, אבל היא בעצם כן מאפשרת להכניס שינויים בתמ"א 35.

תמר זנדברג: זה חשש מאוד-מאוד רציני שלנו, כי בעצם תמ"א 35 היא תוכנית האב המרכזית שמכתיבה את דמותה של ארץ ישראל, את דמותו של התכנון, איך הוא נראה, איפה אנחנו מתכננים, מה העקרונות שמנחים אותנו, איפה הצפיפות, איפה כן מקימים ישובים חדשים ואיפה לא.

תמר זנדברג: יש לנו חשש מאוד-מאוד כבד שדרך הוותמ"ל, דרך מוסד התכנון המקביל הזה בעצם תהיה פריצה של התוכנית העקרונית הזאת ויוכלו להיכנס דרכה שינויים שחורגים בהרבה מעבר למטרה המוצהרת של התוכנית הזאת, שזה בעצם לספק היצע דיור.

תמר זנדברג: בעצם מה שיקרה כאן הוא פריצה מוחלטת של העקרונות שמנחים אותנו במשך עשרות שנים, ואנחנו רוצים שגם ימשיכו אתנו לעשרות השנים הבאות.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לחברת הכנסת תמר זנדברג.

מירי רגב: אני מבקשת לעדכן לטובת הפרוטוקול, נרשמו פה אנשים לזכות דיבור – הם לא ידברו היום.

מירי רגב: זה לא דיון רגיל.

<טטיאנה קדוצ'קין: ואיפה הדמוקרטיה?

מירי רגב: סליחה, הדמוקרטיה התקיימה עד עכשיו והיא הסתיימה.

מירי רגב: היה דיון על הוותמ"ל, מה לעשות.

<קריאה: היה דיון והובטח לנו משהו לבנייה ציבורית ועכשיו זה לא נמצא.

<קריאה: אז איפה היתה הדמוקרטיה?

מירי רגב: היה דיון.

מירי רגב: היום רק חברי הכנסת מסתייגים.

מירי רגב: גמרנו.

מירי רגב: עוד דבר לטובת הפרוטוקול.

מירי רגב: חברי כנסת שנרשמו להסתייגויות ולא יהיו פה מבחינתי לא יוכלו להציג את ההסתייגויות שלהם, הם יציגו את זה במליאה.

מירי רגב: בועז טופורובסקי, אני לא יכולה לרשום אותך כי לא הגשת הסתייגות.

מירי רגב: היחידים שהגישו הסתייגויות הם דוד אזולאי, איציק שמולי, זבולון כלפה, אורלי לוי, דב חנין ותמר זנדברג.

בועז טופורובסקי: לדבר אנחנו יכולים?

מירי רגב: במליאה.

מירי רגב: כרגע ידבר רק מי שהגיש הסתייגויות.

מירי רגב: זה הדיון.

מירי רגב: משעה 6 בערב ועד 9 בערב יש לנו המשך הסתייגויות.

מירי רגב: כרגע ידבר רק מי שנרשם להסתייגויות.

פנינה תמנו: אי אפשר להגיש המשך הסתייגויות למי שהסתייג?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: היועץ המשפטי, אולי תבהיר גם לחברי "יש עתיד" את הדרך.

מירי רגב: פרסמנו את המועד שעד אליו אפשר להגיש הסתייגויות.

מירי רגב: נערך דיון ארוך בשבוע שעבר, שנמשך יום שלם, ביום שלישי, על כל ההסכמות שאליהן הגענו עם הממשלה.

מירי רגב: נתנו לדבר לכל מי שהיה כאן, כולל לנציגים אחרים.

מירי רגב: לכן מבחינתי, אמרנו, מי שרוצה הסתייגויות גם למליאה וגם לוועדה, כולל הצבעות, יכול היה להגיש הצעות עד אתמול בשעה 16:00.

מירי רגב: מי שהגיש, מציג אותן היום.

יעקב אשר: אלה ההסכמות שהיו?

יעקב אשר: איפה נוסח ההסכמות?

מירי רגב: הוא הופץ על-ידי היועץ המשפטי.

פנינה תמנו: יש לך סמכות לאפשר לו להגיש הסתייגות.

מירי רגב: אני לא רוצה לתת לו, כי אם אאפשר לו אני צריכה לאפשר גם ליעקב אשר, ואם אאפשר ליעקב אשר אני צריכה לתת לאחרים ואני לא רוצה לפתוח עכשיו את הדיון.

מירי רגב: כרגע ידבר מי שנרשם להסתייגויות.

מירי רגב: אם לא יהיו פה אנשים שנרשמו להסתייגויות אוכל לתת לחברי כנסת נוספים לדבר, אבל אם יהיו כאן אנשים שנרשמו להסתייגויות הם קודמים לכם.

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון כלפה, בבקשה.

זבולון כלפה: תודה רבה.

זבולון כלפה: אני רוצה לפתוח במילת תודה.

מירי רגב: אני מבקשת שיהיה פה שקט.

זבולון כלפה: אני רוצה לפתוח קודם כול במילת תודה.

זבולון כלפה: הצעת החוק שאנחנו דנים בה כרגע הגיעה במתכונת שונה לפני כן.

זבולון כלפה: היא כללה שני אלמנטים, גם של התכנון וגם של הזכות הקניינית.

מירי רגב: חברים, יש פה רעש.

מירי רגב: על-פי היועץ המשפטי של הוועדה, משום שאנחנו דנים בהסתייגויות אני יכולה להוציא את כולם החוצה והיחידים שיישארו פה בוועדה הם חברי הכנסת ונציגי הממשלה.

מירי רגב: אם לא תהיה לי ברירה, כך אעשה.

מירי רגב: אני לא רוצה להעיר יותר.

מירי רגב: חבר הכנסת זבולון כלפה, בבקשה.

זבולון כלפה: תודה רבה.

זבולון כלפה: אני רוצה להודות פה על שני דברים.

זבולון כלפה: ראשית, אמרו לי שאני צריך לדבר פה בשעה 14:15 ואנחנו עומדים בזמנים פחות או יותר.

מירי רגב: לפניך היה צריך לדבר דוד אזולאי והוא איננו.

זבולון כלפה: את רואה שבסוף כן עומדים בזמנים.

זבולון כלפה: שנית, על שהפרדנו את החלק הקנייני מהצעת החוק.

מירי רגב: נא לסגור את הדלת, סדרנים לסגור את הדלת.

מירי רגב: זו הפעם האחרונה שאני קוראת פה לשקט.

זבולון כלפה: בכל מקרה, החלק הקנייני לא יידון במושב הזה.

<תומר רוזנר: אם המליאה תאשר את זה.

זבולון כלפה: בהנחה שהיא תאשר את זה.

זבולון כלפה: לגופם של דברים, הגשתי פה שתי הסתייגויות.

זבולון כלפה: הסתייגות אחת היא לסעיף 8.

זבולון כלפה: בסעיף 8 בהצעת החוק נותנים במסגרת הצעת החוק הזו לוותמ"ל סמכות שגוברת מעל כל מוסדות התכנון למיניהם.

זבולון כלפה: ביקשתי שתי הסתייגויות לגבי העניין הזה.

זבולון כלפה: הסתייגות אחת, אני מציע לבטל את כל סעיף 8, סעיפים קטנים (א) ו-(ב).

זבולון כלפה: או לחילופין להציע נוסח אחר מרוכך יותר.

זבולון כלפה: בדרך כלל הנוהג הוא שכאשר אדם מגיש תוכנית יש אפשרות לבצע מה שנקרא הקלות בגוף התוכנית עצמה, עד אחוז מסוים, תלוי בכל תוכנית, או לחילופין להגיש תוכנית חדשה.

זבולון כלפה: אבל כרגע כפי שהדברים נראים בהצעת החוק, נראה שניתנו כאן דברים ב-over, בצורה שהאישור הנדרש היחיד הוא של הממשלה בלבד.

זבולון כלפה: ערן ניצן, אתה מסתכל עלי כאילו אמרתי דברים שהם חדשים לך.

מירי רגב: אני מבקשת, אין תגובה עכשיו.

זבולון כלפה: אני מסתכל על המבט התמה של ערן ניצן.

מירי רגב: אני מבקשת שתעזרו לנו.

מירי רגב: אלה ימים קשים לחברה הישראלית.

מירי רגב: בבקשה, תנו לנו לנהל את הדיון הזה בשקט.

מירי רגב: שכל אחד יגיד את ההסתייגויות שלו, נצביע עליהן מחר ובזה נגמור את העניין.

אורלי לוי אבקסיס: מה הלחץ להעביר את זה עכשיו?

אורלי לוי אבקסיס: יש פה הרבה חורים.

אורלי לוי אבקסיס: למה הלחץ להעביר עכשיו?

אורלי לוי אבקסיס: למה המחטף?

זבולון כלפה: זה לגבי סעיף 8, שמורכב ממספר סעיפי משנה, כאשר בסופו של דבר הנוסח שאני מציע הוא או לבטל את כל הסעיף, או לחילופין להציע נוסח אחר מרוכך יותר, שעולה בקנה אחד עם העבודה של הוועדות השונות, המועצה הארצית, הוועדות המחוזיות וגופים אחרים.

זבולון כלפה: בשונה מהוותמ"ל, שהוא גוף ממשלתי ופחות ציבורי – לא שהממשלה היא לא גוף ציבורי – המועצה הארצית מורכבת מהיקף של חברים שכוללים גם את משרדי הממשלה וגם נציגי ציבור שונים והדיונים שמתקיימים שם ממילא מאפשרים גמישות והתייחסות לכל ההיבטים.

זבולון כלפה: ההסתייגות השנייה מתייחסת לסעיף 25 בהצעת החוק, שעוסק בתקפותה של תוכנית.

זבולון כלפה: אני משתמש במילים שלי.

זבולון כלפה: יש שם מספר תנאים.

זבולון כלפה: אחד התנאים קובע פרק זמן של 4 שנים ופיתוח תשתיות.

זבולון כלפה: אני בתחושה שאם מדברים על ותמ"ל ובעצם מדליקים פה עכשיו את כל ה"צ'קלקות" וכולם דוהרים כי אומרים שיש משבר וצריך לטפל מהר, בסוף משבר דיור ניבחן בזה שיש היתר בנייה.

זבולון כלפה: תשתיות – אנחנו מכירים דברים, היו דברים מעולם שפרשו תשתיות ודברים נשארו רדומים זמן רב ולא קרה עם זה כלום.

זבולון כלפה: המדד צריך להיות, לדעתי, אל"ף, מתן היתרי בנייה ברף מסוים, אני לא אומר דווקא ברף גבוה, ובי"ת, צמצום של לוחות הזמנים.

זבולון כלפה: אני חושב ש-4 שנים זה יותר מדי.

זבולון כלפה: שנתיים זה תחום סביר.

זבולון כלפה: לאחר שהתוכנית קיבלה תוקף אפשר להריץ תוכניות מפורטות, לקדם את כל הפרטים האחרים ולבצע את העבודה בפועל בשטח.

זבולון כלפה: אלה הדברים מבחינתי.

זבולון כלפה: בסוגיית הדיור הציבורי, אצטרף כמובן לחברים האחרים פה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: הדובר הבא הוא חבר הכנסת איציק שמולי, בבקשה.

<אריאל וכסלר: ההערה הראשונה היא שסעיף 8- - -

מירי רגב: סליחה, מה הבעיה?

מירי רגב: ההסתייגויות הוגשו ואתה תענה עליהן.

<אריאל וכסלר: אני נציג מינהל התכנון.

<אריאל וכסלר: רציתי להבין את הסעיף הראשון, אם תוכל לחדד מה בדיוק ההערה.

מירי רגב: יש לך את ההסתייגויות מולך.

מירי רגב: תקרא בבקשה את ההסתייגות שהוגשה בכתב.

מירי רגב: אם לא תבין אותה, זבולון כלפה ממילא אמור להחליף אותי בחלק מן הדיון אז הוא יסביר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: רק לידיעתך, הוא הצטרף גם להסתייגויות בעניין הדיור הציבורי, קחו גם את זה בחשבון.

מירי רגב: עדכנת את הייעוץ המשפטי של הוועדה?

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש.

איציק שמולי: אקרא את ההסתייגויות שלנו.

איציק שמולי: אני קורא אותן בשם כל סיעת העבודה.

איציק שמולי: אני מוותר על כל שלב הנאומים לאומה בגלל הדיונים שהיו לנו כאן.

מירי רגב: הסיכום שלנו עם חברי הוועדה לגבי ההסתייגויות, שכל אחד מדבר רבע שעה.

מירי רגב: אתה לא חייב להציג את כל ההסתייגויות שלך בוועדה – כמובן נצביע עליהן מחר – אבל זכות דיבור במליאה תהיה על כל מה שאתה רוצה.

אורלי לוי אבקסיס: באילו שעות יתקיימו ההצבעות?

מירי רגב: בין 9:00-11:00 מחר בבוקר.

איציק שמולי: בסעיף 1(1), לאחר הסעיף המוצע יבוא "(2) יצירת היצע מגוון של יחידות דיור".

איציק שמולי: זה נובע מן הטעם הפשוט, ששוק הדיור הישראלי מגוון ומטרת התיקון להתאים את היצע הדיור בישראל למגוון רחב של אוכלוסיות וצרכים.

איציק שמולי: עוד בסעיף 1, בפסקה (3), במקום המילים "כמשמעותן בהחלטות מועצת מקרקעי ישראל כמשמעותה בחוק מקרקעי ישראל" מוצע לכתוב "אשר ייקבע בהתאם להכנסת קהל היעד, ובלבד שלא יפחת כמשמעותן בהחלטות מועצת מקרקעי ישראל, כמשמעותה בחוק מקרקעי ישראל".

איציק שמולי: הסבר קצר, הנוסח המוצע של החוק קובע כי דירות להשכרה לטווח ארוך במחיר מוזל ייקבעו בהתאם להנחיות מועצת מקרקעי ישראל, שמעניקות באופן גורף הנחה של 20%.

איציק שמולי: התיקון המוצע הוא לקבוע שהוועדה היא שתקבע את מחירי השכירות, תנאי ההשכרה והזכאים, כפי שנעשה בחוק הווד"ל, ובלבד שההנחה הסופית תהיה לפחות 20% ממחיר השוק, כפי שקובעות החלטות רמ"י.

איציק שמולי: פרק ב', לסעיף 2 – חברי הכנסת מקבוצת העבודה מציעים בסעיף 2, בסעיף קטן (א), בסוף ההגדרה "יחידות דיור להשכרה לטווח ארוך" יתווסף "אשר יחולו גם על השכרה של חלק מהדירות בבניין".

איציק שמולי: לסעיף 3 – חברי הכנסת מקבוצת העבודה מציעים בסעיף קטן (א): "הממשלה או ועדת שרים שמינתה לעניין זה רשאים להכריז בצו על קרקע שעיקרה מקרקעי ישראל או על קרקע בישוב מיעוטים, למעט על מקרקעין המיועדים בתוכנית לשמורת טבע או לגן לאומי, כעל מתחם מועדף לדיור ובלבד שלא יוקם במתחם האמור ישוב חדש".

איציק שמולי: לסעיף 3 – חברי הכנסת מקבוצת העבודה מציעים, במקום סעיף קטן 3(ב) המוצע יבוא: "הכרזה לפי סעיף קטן (א) תינתן לפי המלצת המועצה הארצית לתכנון ולבנייה לאחר ששוכנעה כי ניתן לתכנן באותה קרקע 750 יחידות דיור לפחות וביישוב מיעוטים 500 יחידות דיור לפחות; בהמלצתה תכלול המועצה הארצית לתכנון ולבנייה התייחסות למדיניות התכנון הכוללת, לחלופות האפשריות, ולמגוון היבטים הכרוכים בהכרזה על המתחם, ובהם היבטים תקציביים, תשתיתיים, סביבתיים, תעסוקתיים וחברתיים, ובלבד שלא תוכרז כמתחם מועדף לדיור לפי חוק זה קרקע שהיא גן לאומי או שמורת טבע לפי תמ"א 8, או שהיא יער לפי תמ"א 22, או שהיא בתחום הסביבה החופית".

איציק שמולי: לסעיף 3 – אחרי סעיף קטן 3(ג) יבוא "(ד) הכרזה על מתחם מועדף לדיור תפורסם ברשומות ותעמוד בתוקפה 24 חודשים ממועד פרסומה, אלא אם בפרק זמן זה הוגשה ביחס לאותו מתחם תוכנית לפי חוק זה".

איציק שמולי: פרק ג': תכנון ובנייה במתחם מועדף לדיור, סעיף 4 – במקום סעיף קטן 4(א) יבוא: "(א) תוכנית מועדפת לדיור"- - -

<טטיאנה קדוצ'קין: אני דורשת שגם אני אוכל לראות את הדף שכולם קיבלו.

<טטיאנה קדוצ'קין: למה חלק מהציבור לא קיבל את זה?

<טטיאנה קדוצ'קין: איך נוכל להסתייג?

<מרים חסדיה: אף אחד מהציבור לא קיבל את זה.

<כרמית אלמקייס: אתם "מוכרים" אותנו.

מירי רגב: סליחה, אף אחד מהציבור לא מקבל.

מירי רגב: רק חברי הכנסת קיבלו.

<טטיאנה קדוצ'קין: יפה מאוד, זה יהיה באמצעי תשלום.

מירי רגב: אין לנו מספיק דפים, מה לעשות.

<קריאה: תמיד אנחנו מקופחים.

<טטיאנה קדוצ'קין: אני רוצה לקבל את ההסתייגויות.

<כרמית אלמקייס: הנשים פה, הילדים שלהן בעזה ואתם מפקירים אותם, "מוכרים" אותם, את הדיור הציבורי.

<כרמית אלמקייס: האחים שלנו מאשקלון נלחמים בעזה ונופלים טילים על ההורים שלנו ואתם "מוכרים" אותנו.

פנינה תמנו: חמודה, אל תעשי ניצול ציני.

<כרמית אלמקייס: איזה ניצול ציני?

פנינה תמנו: כולנו פה – גם בעלי במילואים.

פנינה תמנו: אל תעשי ניצול ציני.

<כרמית אלמקייס: אין ניצול ציני.

<כרמית אלמקייס: יש מציאות.

<כרמית אלמקייס: אל תגידי לנו את זה, זה לא יפה מה שאת אומרת.

<כרמית אלמקייס: זה המציאות שלנו.

<כרמית אלמקייס: החיילים האלה הם אחים שלי.

פנינה תמנו: זה לא קשור.

פנינה תמנו: זה פופוליזם.

מירי רגב: תודה רבה לכל הנוכחים.

מירי רגב: ברגע זה אני סוגרת את הדיון.

מירי רגב: בעוד רבע שעה רק חברי הכנסת ונציגי הממשלה יישארו פה.

מירי רגב: אני מצטערת.

מירי רגב: כולנו נמצאים בלחימה.

מירי רגב: הילדים של כולנו נמצאים בקרב.

אורלי לוי אבקסיס: גם של דיירי הדיור הציבורי.

מירי רגב: הדיון נסגר.

מירי רגב: אני פותחת את הדיון.

מירי רגב: אם יהיה פה רעש אסגור את הדיון ואודיע לחברי הכנסת מתי יתחדש הדיון הערב.

אורלי לוי אבקסיס: ביום הדיור הציבורי בכנסת דופקים את הדיור הציבורי.

מירי רגב: משום שכנראה רוב האנשים שנמצאים פה לא הגיעו לדיון שהיה בשבוע שעבר, אני רוצה להסביר לכם לפני שאני ממשיכה עם איציק שמולי שהיה באמצע ההסתייגות שלו, ולאחריו חבר הכנסת אזולאי, להסביר לכם מה הסיכום עם הממשלה לגבי הדיור הציבורי.

מירי רגב: נושא הדיור הציבורי הוא נושא בעייתי וכואב שצריך למצוא לו פתרון, רק שלשם שינוי ועדת הפנים והגנת הסביבה, במקום לדבר גם עשתה.

אורלי לוי אבקסיס: מה עשתה?

מירי רגב: אם את רוצה לתת לי לדבר אז אני אדבר.

מירי רגב: אם את רוצה לדבר אחריי, יש לך זכות דיבור כמו לכל חבר כנסת, ואת גם רשומה.

מירי רגב: אנא ממך, תעזרי לי ותני לי בבקשה לדבר.

מירי רגב: אני נורא מבקשת.

מירי רגב: אלה ימים קשים מאוד לכולנו.

אורלי לוי אבקסיס: אחיזת העיניים של מיליארד השקלים זה חיסול המלאי הציבורי של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מיליארד השקלים שעליהם מדברים זה מתוך 10,000 דירות שקיימות היום במלאי, למכור אותן, והמטרה היא לקנות 2,000 דירות במקביל.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, צמצום המלאי בעוד 8,000 דירות.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאין מיליארד שקל, אין כסף חדש שנכנס למערכת.

אורלי לוי אבקסיס: זו הנקודה האחרונה שבה אפשר לומר איזו אמירה על דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מה שנעשה בוועדת הכספים – הרי גם אני יזמתי שם את הקרן הזו.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה היא מדברת על כסף עתידי שייכנס מחיסול מלאי של דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: האם אנחנו כחברות כנסת, שחרתנו על דגלנו לטפל בנושא הדיור הציבורי, יכולות לשבת בחיבוק ידיים ולתת למשרד האוצר להתעלל באוכלוסייה הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, היום רענן דינור – מי ששואל מי הבכיר במשרד האוצר שאמר לי שיורידו את ערך הפרויקט, שיהפכו את הפרויקט ללא כדאי, זה היה רענן דינור, מי שאמור להיות זה שמפעיל את התוכנית הזו.

אורלי לוי אבקסיס: הם חושבים שהילדים האלה, שהיום נלחמים בעזה, שנלחמים על הבית של כולנו, שהמדינה לא נלחמת על הבית שלהם, שאין להם לאן לחזור, יכולים לגור בחוץ, ברחוב תחת כיפת השמים ולהסתבך בחובות נוראיים?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו סוללים את הדרך של הילדים של הזכאים לדיור ציבורי להיות השוליים של החברה, להיות עבריינים של החברה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: הנשירה בבתי-הספר של אותם ילדים של המשפחות – משרד החינוך, משרד הרווחה יודעים, יש להם את הנתונים – הם נושרים מהלימודים.

אורלי לוי אבקסיס: איזה מין אזרחים טובים הם יהיו?

אורלי לוי אבקסיס: אבל בגיל 18 רוצה שר האוצר לגייס אותם לצבא.

אורלי לוי אבקסיס: הם מספיק טובים בשביל להילחם ולמות בעד ארצנו, אבל הארץ לא מספיק טובה בשביל להילחם בעדם לתנאי מחיה מינימליים.

אורלי לוי אבקסיס: אני כועסת כי אין שום תחנה, אין שום נקודה שבה אנו אומרים "יש לנו פתרון".

אורלי לוי אבקסיס: הצלחתי להעביר בישיבת ועדת השרים לענייני חקיקה ביום ראשון סיוע ריאלי – שפעם זה היה העניין של שר האוצר – להעביר מעל שר האוצר, בתמיכת שר הבינוי והשיכון, סיוע ריאלי לזכאי הדיור הציבורי בזמן שאין דירות.

אורלי לוי אבקסיס: מה עשה שר האוצר?

אורלי לוי אבקסיס: היום, ביום המיוחד של הדיון על הדיור הציבורי בכנסת, הגיש ערר.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו לא בא להידבר, אפילו לא בא להציע משהו, שום דבר.

אורלי לוי אבקסיס: ערר, בניגוד להחלטת שר הבינוי והשיכון אורי אריאל, וצריך להגיד לו פה תודה, הוא הבין את הצורך, הוא משתף אתנו פעולה, הוא רוצה לטפל בנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר שם רגליים לדיירי הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אין לו פתרונות אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא רוצה להכניס את זה לא בחוק הזה ולא בחוקים הקרובים ולא בשום חוק אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן יבואו היום, יתנו לנו איזו נקודת אור, תקווה, אור בקצה המנהרה.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להפקיר אלפי משפחות לאג'נדה כזו שחושבת שדיירי הדיור הציבורי מורידים את הערך של הנדל"ן במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: האם אני, האם את, מירי רגב, שהיית זכאית של דיור ציבורי, ההורים שלנו היו בדיור הציבורי, האם אין בנו פוטנציאל?

אורלי לוי אבקסיס: האם בילדים האלה אין פוטנציאל?

אורלי לוי אבקסיס: כל מה שאמר לי היום הוא "מה נגיד לדיירים שישכרו שם דירות?

אורלי לוי אבקסיס: בדירה למטה יש דיירים של הדיור הציבורי, תלך בשקט".

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: האם יצאו עליו עם סכינים?

אורלי לוי אבקסיס: התפיסה הזו מעוותת.

אורלי לוי אבקסיס: היום מסתובב שר האוצר במקלטים ציבוריים בדרום – בדימונה, בשדרות, בבאר-שבע – אתמול ראיתי אותו, אומר להם "רשת ביטחון, 'כיפת ברזל' חברתית-כלכלית".

אורלי לוי אבקסיס: הוא יודע שמי שיש לו כסף יש לו ממ"ד בתוך הבית.

אורלי לוי אבקסיס: המקלטים הציבוריים הם של דיירי הדיור הציבורי שאין להם ממ"ד, אין להם מרחב מוגן בתוך הבית.

אורלי לוי אבקסיס: הוא נכנס לשם ושיסתכל להם בעיניים ויגיד להם: "אתם מורידים את ערך הנדל"ן במדינת ישראל".

אורלי לוי אבקסיס: שיהיה מספיק הגון לומר את הדברים בפרצוף, ולא רק לעיני המצלמות לומר "אנחנו מעריכים, אנחנו מצדיעים".

אורלי לוי אבקסיס: אל תצדיעו.

אורלי לוי אבקסיס: עם הצדעה לא הולכים למכולת.

אורלי לוי אבקסיס: תשימו את התקציבים שלקחתם מהדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: מכרתם דירות, לקחתם את הכסף לסלילת כביש למעלה אדומים, לשמירה במזרח ירושלים, לשיפוץ מבני ציבור, להרבה דברים ראויים מאוד, אבל לא מכאן.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר בעצמו, במצע של המפלגה שלו אמר שבפרויקט הזה יהיה 5% דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: למה הוא חזר בו?

אורלי לוי אבקסיס: כי זה היה נכון לסיסמת בחירות?

אורלי לוי אבקסיס: כי זה היה פופוליסטי?

אורלי לוי אבקסיס: אבל עכשיו הוא לא מוכן כי הם מורידים את ערך הדירות?

אורלי לוי אבקסיס: מירי רגב, האם את יכולה לישון בשקט כששר האוצר אומר דבר כזה?

אורלי לוי אבקסיס: כשרענן דינור – ואני אומרת את השם – בשיחה היום במשרדי אמר לי את מה שציינתי, ואמרתי לו: אבל דיברתי עם הקבלנים, דיברתי עם בובליל, הוא בעצמו היה דייר של דיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה הוצאת דיבה עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: איך מנסים להפיל את זה עליהם?

אורלי לוי אבקסיס: אז הוא אמר לי: בסדר, אם הם מסכימים, אבל אני אומר לך מראש מה נעשה באזורים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, אנחנו עושים פרויקטים, ועכשיו גם הבנתי מעוד נציג, לאוכלוסייה החזקה ביותר מדינת ישראל, נקודה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר לי: פרויקט בשדה דב.

אורלי לוי אבקסיס: למה לשים שם דיירים של דיור ציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: אולי כי חובת המדינה לדאוג לאזרחים הללו?

אורלי לוי אבקסיס: אולי זו החובה שלנו לחיילים שמגנים על הבית שיהיה להם לאן לחזור?

אורלי לוי אבקסיס: צריך לעצור את כדור השלג הזה.

אורלי לוי אבקסיס: זו התחנה האחרונה.

אורלי לוי אבקסיס: היה ולא נצליח, אני לא יודעת איך הציבור יסתכל עלינו.

אורלי לוי אבקסיס: מכרנו לו לאורך שנים, מירי רגב, שאנחנו מוותרים בעניינים חברתיים בשביל העניינים הביטחוניים.

אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו מגלים – לא נעים לי לומר – לא ביטחון ולא חברה.

אורלי לוי אבקסיס: איפה אנחנו עומדים?

אורלי לוי אבקסיס: (נשמעות מחיאות כפיים.

אורלי לוי אבקסיס: )

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים, קואליציה ואופוזיציה, לקחת את האחריות, לשלב ידיים, להראות שאנחנו לא מפחדים.

אורלי לוי אבקסיס: שלא יפחידו אותנו, כי אנחנו צודקים, כי הצדק אתנו.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להפקיר את הילדים הללו שלא יכולים אחר-כך להביא את החברים שלהם הביתה כי אין להם בית להביא אותם אליו.

אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להתעלם מהם.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, הם נושרים מבתי-הספר, הם מגיעים לקצה ולשוליים של החברה, ואחר-כך הם גם לא יתגייסו לצבא.

אורלי לוי אבקסיס: תבינו את זה, זו המשוואה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא רק סיפורים, זה לא רק מספרים.

אורלי לוי אבקסיס: זה אנשים, ילדים, נשים, קשישים, עולים חדשים, עולים ותיקים שהמדינה לקחה את הכסף שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

<קריאה: עברתי 3 ניתוחים אונקולוגיים.

<קריאה: נתתי את הילד לחיל האוויר.

<קריאה: אין לי בית, אין לי כלום.

<קריאה: איפה הצדק?

<קריאה: 17 שנים אין, אין, אין.

<קריאה: אני 20 שנים בארץ, אני חולת נפש.

<קריאה: אין לי עד היום כלום ואין תקווה שלילדים יהיה משהו.

<קריאה: איפה הצדק?

<קריאה: איפה הצדק?

<קריאה: 17 שנים, לא יום ולא יומיים.

<קריאה: לא באנו לכאן לשמוע חברי כנסת כי אנחנו שומעים אותם כבר 20 שנים.

<קריאות: - - -

מירי רגב: שיהיה פה שקט.

מירי רגב: עוד לא ראיתי שיושבת-ראש ועדה – כנראה כך פועל חיים כץ – מנסה לפתוח ישיבת ועדה ואילו חברת כנסת לא מעניין אותה כלום.

אורלי לוי אבקסיס: חיים כץ עשה דברים נהדרים בוועדה בגלל שהיה לו אומץ.

אורלי לוי אבקסיס: ועדת העבודה והרווחה עשתה דברים טובים.

אורלי לוי אבקסיס: (נשמעות מחיאות כפיים.

אורלי לוי אבקסיס: )

מירי רגב: - - -חברת כנסת לא נותנת ליושבת-ראש הוועדה לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

מירי רגב: אני נועלת את הישיבה.

מירי רגב: הישיבה תימשך בשעה 18:00.