ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 242, 2014-07-21 09:00

עמרם מצנע: בוקר טוב.

עמרם מצנע: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עמרם מצנע: שר החינוך יצטרף אלינו בעוד כמה דקות.

עמרם מצנע: אנחנו פותחים היום את יום הפעילות בכנסת אחרי יממה קשה מאוד.

עמרם מצנע: אנחנו כאן מישיבת הוועדה שולחים את מלוא השתתפותנו בצער המשפחות השכולות, ומאחלים רפואה שלמה ובריאות מלאה לפצועים.

עמרם מצנע: וכמובן, מלווים את לוחמי צה"ל בכלל ואת לוחמי גולני בפרט.

עמרם מצנע: אני חושב שאני מדבר בשמם של כל המשתתפים פה שאנחנו מגבים את צה"ל ואת מפקדיו במערכה הקשה הזאת נגד הטרור, נגד ארגוני הטרור מעזה.

עמרם מצנע: אנחנו מחזקים את ידיהם אף על פי שבפעילותם ובמעשיהם אני מרגיש שהם מחזקים אותנו.

עמרם מצנע: אנחנו מחזקים את ידיהם להמשיך בנחישות, בעקשנות וברגישות להחזיר את השקט למחוזותינו.

עמרם מצנע: מנקודת המבט שלי עם כל הצער על האובדן אפשר בהחלט לרשום הישגים גם בתחום ההגנה מפני הרקטות והשמדת מערכי הרקטות וגם בתחום המנהרות.

עמרם מצנע: רק לפני כמה דקות התבשרנו על עוד שתי חוליות שניסו לחדור היום בבוקר לאזור צפון רצועת עזה.

עמרם מצנע: לפי הדיווחים הראשונים, חלקן הושמדו.

עמרם מצנע: אני גם רוצה מכאן להצטרף ולומר שכולנו מצרים מאוד על אובדן חיים של אזרחים לא מעורבים ברצועת עזה.

עמרם מצנע: אני מרשה לעצמי להצטרף לאמירתו של ראש הממשלה אתמול שאין מלחמה צודקת יותר מהמלחמה שאנחנו נמצאים בתוכה.

עמרם מצנע: לא אנחנו יזמנו אותה, לא אנחנו אחראים לכך שארגוני הטרור וחמאס בראשם מתחבאים מאחורי ילדים, זקנים, נשים, ומנהלים את המלחמה מתוך בתים ומתוך מוסדות חינוך ומוסדות רפואיים.

עמרם מצנע: כמי שמכיר את צה"ל הרבה שנים, אני יודע שפעולת הכוחות מתקיימת ברגישות בניסיון אמיתי – לא בסיסמאות סרק – שלא לפגוע באזרחים מעבר למה שקורה.

עמרם מצנע: אני מקווה מאוד שבמהרה אפשר יהיה להגיע לסיום הלחימה ולהתיישב קצת יותר ברצינות אל שולחן המשא ומתן כדי להביא למציאות אחרת כאן במדינת ישראל ובפינה הזאת של המזרח התיכון.

עמרם מצנע: עד כאן בנושא הזה.

עמרם מצנע: אני בטוח שגם אתה רוצה להגיד כמה מילים, שר החינוך.

שי פירון: דווקא אני חושב שמעודף המלל שנאמר בימים האחרונים אפשר להסתפק במה שאמרת ולהצטרף לדברים.

עמרם מצנע: אוקיי.

עמרם מצנע: אנחנו מקיימים את הישיבה הקצרה הזאת בנושא של החלת צו לימוד חובה על כיתות י"א-י"ב; כאשר לפי המלצתו של ד"ר קדמן רצינו לתת לפגישה הזאת קצת חגיגיות כי יש בהחלט על מה להיות שבעי רצון.

עמרם מצנע: ההחלטה נולדה לפני שנים והתממשה במשך חמש שנים כשהצו שאנחנו עומדים לדון עליו ולאשר אותו בחתימתו של שר החינוך מביא לכך שבכל היישובים בכל הרשויות המקומיות, בכל בתי הספר בארץ המוכרים שכפופים למשרד החינוך, מוחל חוק חינוך חובה עד כיתה י"ב.

עמרם מצנע: זה בהחלט הישג ראוי.

עמרם מצנע: הזמנו לכאן גם את יושבי ראש ועדות החינוך בשנים האלה.

עמרם מצנע: מכבד אותנו הרב מלכיאור, יושב-ראש ועדת החינוך לשעבר.

עמרם מצנע: אחרים התנצלו שלא יכלו להגיע.

עמרם מצנע: בהחלט מגיעה הרבה הערכה לקודמי ולקודמינו שהשכילו לתת לחוק חינוך חובה תוכן נוסף ומשמעות נוספת בהחלת החוק בצורה הדרגתית ולמימושו.

עמרם מצנע: זה כמובן מחייב לא רק את ההורים לשלוח את הילדים, ואת הרשויות המקומיות ואת משרד החינוך לספק את החינוך, אלא זה מחייב את כולנו לוודא שאף ילד וילדה בני הגיל האלה לא יישארו מחוץ למערכת.

עמרם מצנע: זה גם מחייב אותנו – מה שמשרד החינוך כבר עושה – למצוא מסלולים נוספים, אפיקים נוספים, אלטרנטיבות נוספות, לא רק לחינוך העיוני אלא גם לחינוך הטכנולוגי והמקצועי כדי להעניק לכל בן ובת בגיל 18 יציאה לחיים כשהם מצוידים היטב בכישורים לאתגרים העומדים בפניהם בחיים.

עמרם מצנע: אדוני שר החינוך, בבקשה.

שי פירון: תודה רבה, בוקר טוב.

שי פירון: גם אני שמח מאוד לפגוש כאן את הרב מלכיאור כנציג יושבי-ראש ועדות החינוך הקודמות ומודה לד"ר יצחק קדמן על היוזמה.

שי פירון: בכלל, השבוע קיבלתי ממנו מכתב ברכה – זה כשלעצמו מצריך ישיבה.

שי פירון: מרגש מאוד.

שי פירון: אל תדאג, אני לא לוקח את זה כתקדים.

שי פירון: לגופו של עניין רציתי לומר שלוש הערות קצרות.

שי פירון: לפני שאומר את ההערות אני רוצה לומר שאתמול בלילה ראיתי שיש ניסיון להחריג חרדים, לא חרדים.

שי פירון: אני מבקש להסיר את זה.

שי פירון: אנחנו, כמובן, לא ניתן לדבר כזה לפתור, הוא לא הגיוני.

שי פירון: נפתור את הבעיה המשפטית הזאת.

שי פירון: אסור שדברים כאלה בכלל יעלו כאן לדיון היום.

שי פירון: זה נודע לי אתמול בשעת לילה מאוחרת, וזה לא יקרה.

שי פירון: אנחנו נמצא את הדרך.

שי פירון: בלי שנדבר גם המנכ"לית הבינה שזה שימוש לא ראוי בסעיפים כאלה ואחרים.

שי פירון: אנחנו נמצא את הדרך להסדיר את העסק הזה בצורה צודקת ונכונה, וזה פשוט לא יקרה.

שי פירון: יש לנו יכולת לעשות דברים טובים יחד, אז בואו לא ניכנס לזה.

שי פירון: קודם כול מה שקורה היום זה חיבור בין החוק למציאות.

שי פירון: זה קצת פתטי שהמציאות כבר מזמן מדברת על סוף כיתה י', והחוק בעצם צועד בעקבותיה בעצלתיים ברמה כזאת או אחרת.

שי פירון: אז אנחנו מאוד שמחים על החיבור המוחלט בין המציאות החוקית לבין המציאות המעשית.

שי פירון: מה שמסתתר מאחורי הסיפור הזה – ונגעת בזה, יושב-ראש הוועדה – מה שקורה כאן זה בעצם שינוי תרבותי.

שי פירון: בעצם החוק הקודם מתכתב עם חברה אחרת שבה מסיימים ללמוד בכיתה י' והולכים לעבוד.

שי פירון: אפילו יש לנו כמה ספיחים כמו בתי-ספר של משרד הכלכלה שזאת תופעה מימים עברו.

שי פירון: אפילו פעוטונים או גני ילדים שלא מדברים חינוך, אלא מדברים על "בייביסיטר" – כל מיני תופעות שהתאימו לימים שבהם המדינה קמה.

שי פירון: בחברה סוציאליסטית מסיימים ללמוד בכיתה י' והולכים לעבוד, ויש בית-ספר לעבודה וגן שהתחליף שלו הוא "בייביסיטר".

שי פירון: זה חלק משינוי תרבותי הרבה יותר עמוק.

שי פירון: אנחנו מרחיבים היום לא רק את מסגרות הלמידה, לא רק את חובת הלמידה, אלא משהו שהוא בעיניי הרבה יותר רחב ועמוק – חובת החינוך.

שי פירון: חובת החינוך במובן הזה שדווקא בגילאים 16, 17, 18 הילד זקוק ליותר מוגנות בעולם הרבה יותר פתוח ופרוץ עם סף סיכונים הרבה יותר גדולים.

שי פירון: אני לא רוצה להגיד שיש בשורה כי בתי הספר קיימים כבר הרבה שנים, אבל העובדה שהחוק והמציאות מדברים יחד אומרת שמדינת ישראל לוקחת על עצמה לא רק אחריות לימודית, אלא גם אחריות חינוכית.

שי פירון: זאת נקודה מאוד מהותית.

שי פירון: הנקודה השלישית שאני רוצה לומר, כפי שנגעת בה, שבמסגרת החובה הזאת אנחנו נוטים להשתדל לקיים את כל מה שהבטחנו.

שי פירון: הבטחנו לחדש את החינוך היישומי המקצועי כחלק מהערוצים שיאפשרו לכל תלמיד בישראל למצות את כישרונותיו.

שי פירון: זה לא פתרון לכלכלת ישראל, זה פתרון לצרכים של ילדי ישראל; זה לא פתרון רק למפעל כזה או אחר, אלא זה פתרון לאנשים שיש להם כישרונות ברוכים, גדולים בעלי יכולות עצומות.

שי פירון: הסיבה שלא יצאנו עם זה מידית כביכול היא שלמדנו מלקחי העבר.

שי פירון: זה חייב להיות מקצועי, זה חייב להיות יוקרתי, זה חייב לדבר עם ארגוני המעסיקים כדי שזה יהיה באמת הדבר הטוב ביותר.

שי פירון: המנכ"לית, צוותים מקצועיים ואנוכי השקענו הרבה מאוד זמן למידה על מה שקורה בעולם כדי שדגמים מוצלחים יגיעו לישראל ויהיו חלק ממנה.

שי פירון: במסגרת התקציב הקרוב יוקצה סכום לא מבוטל כחלק מתכנית לאומית רב-שנתית לסוגיה הזאת.

שי פירון: זה חלק מהעניין.

שי פירון: אנחנו מביאים לזה כסף.

שי פירון: אני רוצה לנצל את ההזדמנות להזכיר דבר נוסף:

שי פירון: הלך לעולמו השבוע דוד עזריאלי.

שי פירון: הפגישה האחרונה שלו בארץ לפני חזרתו לקנדה הייתה איתי על הקצאה של כ-100 מיליון שקלים לחידוש החינוך היישומי המקצועי כחלק מתפיסת עולם.

שי פירון: אנחנו עסוקים הרבה מאוד בגיבוש של מסגרת חיונית.

שי פירון: את שנת הלימודים – לא הקרובה, אלא זאת שאחריה – נפתח עם דגמים כאלה ואחרים של בתי-ספר.

שי פירון: בבוא העת אחרי שנגמור להרכיב את הקואליציה באופן שלם נציג את המודל ואת הדגם.

שי פירון: אני רוצה לומר שאנחנו לא מתייחסים להערכה כמצוות אנשים מלומדה, אלא רוצים לייצר ערוצים מתאימים שכל תלמיד בישראל יוכל לסיים עם תעודה.

שי פירון: מהי התעודה?

שי פירון: תעודה משמעותית, שאפשר לעשות איתה משהו.

שי פירון: יש כאלה שיסיימו עם תעודת בגרות, ויש כאלה שיסיימו במסגרת לימודים דואליים עם תעודה מקצועית ועם תעודת בגרות, ויש כאלה שיסיימו עם תעודת מקצוע.

שי פירון: המטרה צריכה להיות שהמציאות שאנחנו חיים בה היום שלכ-50% מתלמידי ישראל יש תעודה בגרות ולכ-50% מתלמידי ישראל אין אף תעודה, המטרה הזאת תעמוד כיעד אסטרטגי במהלך שנה וחצי הקרובות בתכנית שנבנה.

שי פירון: תכליתה של התכנית יהיה לייצר פיזור של התעודות השונות באופן כזה ששיעור ניכר מאוד מתלמידי ישראל יסיימו עם תעודה כלשהי, אחת משלוש התעודות שציינתי עכשיו – או תעודת בגרות במתכונת שאנחנו מכירים או תעודת בגרות דואלית שמתכתבת עם מקצוע או טכנולוגיה ולימודים עיוניים או תעודה מקצועית יוקרתית.

שי פירון: שם המשחק שכל אחד ירגיש שהמסגרות שהוא לומד בהן הן המסגרות האיכותיות ביותר.

שי פירון: אנחנו, כמובן, נחלק את המתכונות האלה גם על החינוך הכללי, גם על החינוך הדתי, גם על החינוך הערבי, גם על החינוך החרדי.

שי פירון: כל ילד בישראל שיש לו צורך במתכונת הזאת יוכל לקבל.

שי פירון: זה חלק מהבשורות הגדולות שאנחנו עובדים עליהן עכשיו.

שי פירון: אני מעריך שכשנתחיל ב-1 בספטמבר את ההשקה של "ישראל עולה כיתה" נוכל להראות רצף של פעולות שתכליתן להביא את ישראל למקום אחר.

שי פירון: אני מצטרף לברכות של יושב-ראש הוועדה ומקווה שנעשה דברים טובים יחד.

שי פירון: תודה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: הרב מלכיאור, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: כשטוני בלייר, ראש ממשלת אנגליה לשעבר, סיים את 10 שנות כהונתו כראש ממשלה, והוא היה צריך לסכם את הכהונה שלו במסיבת עיתונאים, הוא אמר שיש דבר אחד שלא יכולים לקחת ממנו מכל התקופה שלו כראש ממשלה וזה שהוא שינה את חוק החינוך באנגליה מ-10 שנים ל-12 שנות חינוך חובה.

מיכאל מלכיאור: באנגליה זה היה הנושא המרכזי של דיון ציבורי במשך שנים.

מיכאל מלכיאור: הייתה לי הזכות להיות יושב-ראש ועדת החינוך.

מיכאל מלכיאור: בעידודו של ד"ר קדמן וכל הצוות שלו הצעתי את הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: עזרו לי כמה חברי כנסת, ביניהם זבולון אורלב.

מיכאל מלכיאור: היה לי המזל להיות גם היושב-ראש וגם המציע, ובאותה תקופה העברנו כמה רפורמות מאוד משמעותיות שלא זכו לשום דיון ציבורי בתקשורת כי לא זה לא מעניין בארץ את התקשורת הדברים המשמעותיים באמת.

מיכאל מלכיאור: בניגוד לדעת הקואליציה אז, הממשלה, משרד החינוך וכולם העברנו את החוק.

מיכאל מלכיאור: ניסו אחר-כך לבטל את החוק בחוקי הסדרים, ואחר כך הגיעו להסדרים שונים.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לעשות רפורמה משמעותית כזאת בלי שיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: לכן אני מאוד שמח עם ההתפתחות עכשיו שהמשרד לא רק עושה זאת ככפאו שד, אלא מוביל את היישום של החוק כי ככה זה צריך להיות במקום נורמלי; לא שהמשרד מנהל מלחמה נגד החינוך, אלא המשרד מוביל את החינוך.

מיכאל מלכיאור: רק בתקופה שהייתי המצב היה הפוך.

מיכאל מלכיאור: אז אני מאוד שמח ורוצה לברך את השר, את המנכ"לית ואת עוזריהם שהם מובילים היום את החינוך ומיישמים את זה.

מיכאל מלכיאור: עשינו פה עבודת תשתית חקיקתית, והיה לא פשוט להעביר את זה.

מיכאל מלכיאור: היו המון ישיבות כדי להעביר את התקנות בעניין הזה כדי שזה יהיה מעשי והדרגתי במשך השנים.

מיכאל מלכיאור: אפשר לסכם שמכל הרפורמות שהעברנו באותן תקופות שאתם עכשיו צריכים להזיע כדי לקיים אותם אלו היו שנים מאוד פוריות.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה קודם כול להודות לד"ר קדמן שבלי הדחיפה הסיזיפית שלו כלפי חברי הכנסת וכלפי ועדת החינוך לא היינו יכולים להגיע לזה.

מיכאל מלכיאור: זה באמת יום חגיגי.

מיכאל מלכיאור: אמנם בנסיבות מסביב אנחנו לא חוגגים, אבל מותר גם לראות קצת מעבר ולהודות גם על מה שטוב לנו ולהכיר תודה.

מיכאל מלכיאור: אני גם רוצה להכיר תודה ליושב-ראש הנוכחי שעומד על ביצוע החוקים שעברו וגם על כך שיזם את הישיבה החגיגית הנוכחית, ויודע שחגיגת חינוך זה הדבר המרכזי.

מיכאל מלכיאור: כמו שאמר השר, שכל ילד ידע שיש זכות בסיסית ללמוד.

מיכאל מלכיאור: אני לא מסכים שזה סותר את התורה הסוציאליסטית, אבל זה דיון אחר.

מיכאל מלכיאור: יש בחברה שלנו יש זכות בסיסית לכל ילד לקבל 12 שנות לימוד ולצאת עם תעודה ביד.

מיכאל מלכיאור: אני מסכים גם שזה לא חייב להיות תעודת בגרות, זה לא חזות הכול.

מיכאל מלכיאור: אני בא מחברה שמזמן חשבו שבגרות זה overrated.

מיכאל מלכיאור: יום אחד יבינו שגם התעודות באוניברסיטה זה overrated.

מיכאל מלכיאור: אבל זה לדיון אחר.

מיכאל מלכיאור: יש דברים שיוצאים עם משהו ביד שיכולים לצאת לחברה עם כמה שיותר ידע והכנה לחברה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לברך את כולם ביום הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: ד"ר קדמן, בבקשה.

<יצחק קדמן: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, חבר הכנסת לשעבר מלכיאור, לולא היינו בימי "בין המצרים" תרתי-משמע היינו צריכים לברך "שהחיינו".

<יצחק קדמן: נכון שאנחנו בצוק העתים, וזה לא עת שמחות וחגיגות, אבל הישיבה הזאת מאוד חגיגית.

<יצחק קדמן: היא ניצחון האמונה, ניצחון השכל הישר, ניצחון החינוך על הכסף.

<יצחק קדמן: כל זה לא קרה לא ביום אחד ולא בלי מאבקים.

<יצחק קדמן: ב-17 ביולי 2007, היום לפני שבע שנים וארבעה ימים, הצביעה מליאת הכנסת פה-אחד ברוב של 28, ללא מתנגדים וללא נמנעים – וזה בגימטריה "כח".

<יצחק קדמן: היה כוח מאוד חיובי במליאת הכנסת באותו יום.

שי פירון: כמו שהכנסת הייתה חסרה, זה "כוח" בכתיב חסר.

<יצחק קדמן: העיקר שהחוק הוא מאוד מלא.

<יצחק קדמן: הכנסת הצביעה פה-אחד למרות התנגדות הממשלה דאז.

<יצחק קדמן: אלא שהחוק הזה לא התחיל ב-2007, ולמרבה ההפתעה, גם לא נגמר ב-2007.

<יצחק קדמן: חודשיים וחצי אחרי שהחוק הזה התקבל בכנסת כדת וכדין הוא בוטל בהצעת חוק ההסדרים.

<יצחק קדמן: היינו צריכים ללכת אז ולהגיש עתירה לבג"ץ כדי שהחוק הצעיר הזה, בן חודשיים וחצי, לא יבוטל.

<יצחק קדמן: אני שמח שנמצאת פה עורכת הדין אביבית אהרונוף שישבה על הכנת החוק בשעתו והתמסרה לו בכל מאודה.

<יצחק קדמן: הנה, אביבית, חלומות בסוף מתגשמים גם כשאתה צריך לגלגל את הסלע במעלה ההר שוב ושוב.

<יצחק קדמן: אגב, החוק הוגש לראשונה על-ידי חבר הכנסת זבולון אורלב בכנסת ה-15, ונכשל, ובכנסת ה-16 – ונכשל; ובכנסת ה-17 חבר הכנסת מלכיאור הצליח במלחמה בלתי רגילה להעביר את החוק.

<יצחק קדמן: התגברנו גם על חוק ההסדרים, ובסופו של דבר נקבע בהצעת פשרה – שאני הייתי אז מאוד נגדה, אני מודה על האמת – שבמהלך חמש-שש שנים החוק הזה יוחל בהדרגה.

<יצחק קדמן: אחד הדברים שמאוד הפחידו אותי אז הוא שנקבע שהשנה האחרונה ליישום החוק תהיה תשע"ה.

<יצחק קדמן: אמרתי, רק זה לא.

<יצחק קדמן: אמרו לי, למה?

<יצחק קדמן: אמרתי, תשע"ה זה "תשעה" – אני מאוד חושש שלמישהו פה יש כוונות.

<יצחק קדמן: ואף על פי כן ולמרות הכול – ואני רוצה להודות לאנשי משרד החינוך שבסופו של דבר עמלו על הביצוע, על היישום.

<יצחק קדמן: זה לא שמכריזים הצעת חוק וזהו.

<יצחק קדמן: היה צריך לדאוג שקב"סים ייכנסו לתמונה, ושיחזירו תלמידים נושרים.

<יצחק קדמן: אגב, כשהצענו את החוק עמדו למול עינינו שתי מטרות: אחת פרקטית, אחת הצהרתית.

<יצחק קדמן: ההצהרתית – השר הזכיר אותה.

<יצחק קדמן: חשבנו שלא יכול להיות שאחרי כל-כך הרבה שנים מדינת ישראל אומרת לילדיה, מספיק לכם ללמוד עד כיתה י'.

<יצחק קדמן: זה מסר לא נכון.

<יצחק קדמן: זה היה המסר שקיים.

<יצחק קדמן: שנית, גם מבחינה פרקטית.

<יצחק קדמן: מי שעקב אחרי הנתונים ראה שבסוף כיתה י' הגרף של הנשירה מבתי הספר עלה בצורה ניכרת.

<יצחק קדמן: לא לפלא הדבר.

<יצחק קדמן: רצינו להילחם בנשירה בסוף כיתה י' ולהעביר מסר ברור מאוד שלאוכלוסיית ישראל ולתלמידי ישראל לא מספיק ללמוד רק 10 שנים.

<יצחק קדמן: לא היה פשוט לעקוב אחרי יישום החוק.

<יצחק קדמן: אדוני היושב-ראש, באותם ימים ועדת החינוך הייתה צריכה לאשר כל שנה.

<יצחק קדמן: יושבת פה היועצת המשפטית של ועדת החינוך שזכתה להרבה מאוד קומפלימנטים כשהעניין נדון במליאה, ובצדק; והיא עדתי כמה קשה היה להוציא כל שנה את הרשימות במועד ממשרד החינוך.

<יצחק קדמן: היו גם כל מיני טעויות – נקרא להם – שחזרו שנה אחרי שנה שכבר מכרנו אותם בשנה הקודמת.

<יצחק קדמן: אבל סוף טוב – הכול טוב.

<יצחק קדמן: בשעה טובה ומוצלחת הגענו לקו הגמר, והשנה הזאת תהיה השנה האחרונה שבה קבוצת היישובים האחרונה שכוללת את כל היישובים שלא נכללו עד כה תיכנס גם היא לתמונה.

<יצחק קדמן: אני מקווה ומאמין שאנשי משרד החינוך ייתנו תוכן לחוק הזה.

<יצחק קדמן: אדוני שר החינוך, טוב לחשוב מחדש על הנושא של המסלול המקצועי ובלבד שהוא לא ייכנס מהר מאוד שיישובים מסוימים זה רק מסלול מקצועי, ויישובים אחרים זה רק מסלול עיוני.

שי פירון: יש לי תחושה שכשתשמע את התכנית תכתוב עוד מכתב.

<יצחק קדמן: אתה יודע שאין לי בעיה לכתוב מכתבי ברכה כשמגיע.

<יצחק קדמן: למרות זאת, כפי שאמרת, לא הכול מכתבי ברכה, ועל זה נדון מחר כשיהיה מכתב שהוא פחות ברכה בנושא שכולנו יודעים.

<יצחק קדמן: אני רוצה להודות לכל אלה שהיו שותפים.

<יצחק קדמן: הרב מלכיאור עשה עבודה בלתי רגילה גם כיושב-ראש ועדת חינוך, גם כחבר הכנסת המציע כדי לשכנע באין-סוף מסירות שהחוק הזה הוא טוב לעם ישראל, הוא טוב למדינת ישראל.

<יצחק קדמן: אין לי אלא לברך על המוגמר ולקוות שגם בחוקים אחרים שלוקחים הרבה מאוד זמן אנחנו נתגבר על כל הקשיים לטובתם של ילדי מדינת ישראל והחברה הישראלית כולה.

<יצחק קדמן: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אני אבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה מרב ישראלי, לקרוא.

עמרם מצנע: אנחנו, חברי הכנסת, נאשר.

<מירב ישראלי: (הקראת הצו): בתוקף סמכותי לפי סעיף 8 לחוק לימוד חובה (תיקון מס' 29), התשס"ז-2007, בהתייעצות עם שר הכלכלה, בהסכמת שר האוצר, באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת ובהתייעצות עם ועד החינוך לפי סעיף 14 לחוק לימוד חובה, התש"ט-1949, אני מצווה לאמור: החלת לימוד חובה על כיתות י"א ו-י"ב 1.

<מירב ישראלי: הוראות חוק לימוד חובה והוראות סעיף 20 לחוק חינוך ממלכתי כנוסחן בתיקון מס' 29 יחולו גם על תלמידים בכיתות י"א ו-י"ב המתגוררים בכל הרשויות המקומיות אשר לא פורטו בצווים מתש"ע-2009, תשע"א, תשע"ב ותשע"ד.

<מירב ישראלי: אלה כל הצווים הקודמים של ההחלה ההדרגתית.

עמרם מצנע: חברי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים בעד?

עמרם מצנע: בעד הצו – פה-אחד

עמרם מצנע: נמנעים – אין

עמרם מצנע: הצו בסמכותו של שר החינוך אושר פה-אחד.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

יעקב אשר: בוקר טוב.

יעקב אשר: אלה ימים שכולנו בתפילה לבשורות טובות יותר.

יעקב אשר: אני מצטרף לברכות בנושא הזה כי כמו שאמר השר קודם שאחד התפקידים הוא שאותם נערים שמסיימים את שנות הלימוד ייצאו מצוידים היטב לחיים.

יעקב אשר: יש הרבה סוגי הצטיידויות.

יעקב אשר: יש הצטיידות לימודית כזאת או אחרת עם אתגרים כאלה ואחרים; אבל עצם העניין שהיום נקבע שעד גיל 18 ילד או נער צריך להיות במסגרת, עצם המסגרת החינוכית, עצם הפלטפורמה של חובה להיות בתוך מסגרת היא דבר חשוב מאוד וטוב היה לעגן אותו בחובה בחוק ובתקנות בצורה הזאת; כי ההישארות במסגרת לימודים שהיא מחייבת ומאתגרת עם מבחנים ותעודות כאלה ואחרות היא בהחלט חיובית.

יעקב אשר: אחד הדברים שקורים הרבה מאוד שנים, ודווקא יש התמודדות עם זה בשנים האחרונות, אבל צריך להגביר את ההתמודדות עם זה, אדוני, זה הנושא של הנשירה – נשירה סמויה ונשירה גלויה יותר.

יעקב אשר: בוודאי, הפתח שנסגר עכשיו בעניין הזה יכול לסייע מאוד יחד עם דברים נוספים.

יעקב אשר: זה לא הדיון עכשיו, אבל בהחלט היה צריך לעשות תכנית שנותנת בבחינת "חנוך הנער על-פי דרכו", לתת מגוון של דברים להיות גמישים במגוון התוצאות, התעודות או האתגרים שאנחנו רוצים להעמיד בפני הילדים כי לא כולם מקשה אחת – לא מי שלומד באותה כיתה הוא עם אותן יכולות, באותה מסוגלות ובאותו רצון; וגם לא אותה סביבת מגורים או הבית שהוא מגיע ממנו.

יעקב אשר: לכן הדבר הזה חיוני מאוד, הוא נכון מאוד.

יעקב אשר: אני שמח שכולנו יכולים לאשר אותו פה-אחד.

יעקב אשר: אני גם שמח על ההבהרה של השר והמנכ"לית לגבי המטרות האמיתיות של החוק ולא על דברים טכניים שעלולים היו להיווצר על סוגים מסוימים של למידה שנמצאת במסגרת כזאת או אחרת.

יעקב אשר: זה חשוב מאוד.

יעקב אשר: ננסה לאתגר קצת את השר והמנכ"לית בנושא הנשירה – צריך תכנית רצינית בעניין הזה, גדולה יותר, רחבה יותר כדי לתת אפשרויות.

יעקב אשר: אנחנו יודעים דבר אחד: ילד שמתחיל להתרגל לא להיות במסגרת בסופו של יום הוא פורץ הרבה מאוד מסגרות אחרות גם כשהוא אדם מבוגר באזרחות.

יעקב אשר: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: רויטל, בבקשה.

<רויטל לן כהן: בוקר טוב.

<רויטל לן כהן: ראשית אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאנחנו נמצאים באולם הזה ולהביע את התנצלותי על ההתפרצות בישיבה הקודמת שנובעת מתסכול גדול מאוד על כך שהעניינים שלנו נידונים תחת כותרת של חינוך מיוחד, ובדיונים כלליים הם נעדרים.

<רויטל לן כהן: אני רוצה להתייחס גם בדיון הכללי הזה לכך שבין תלמידי כיתות י"א-י"ב יש גם ילדים משולבים.

<רויטל לן כהן: מאחר שמסגרות החינוך הן מסגרות של בעלויות פרטיות יש להם האפשרות לומר לא.

<רויטל לן כהן: אני מקווה שיחד עם האחריות שמשרד החינוך לוקח בהחלת החוק הוא ימצא גם את הדרך לחייב בתי ספר לשלב ילדים עם צרכים מיוחדים במסגרות שלהם.

<רויטל לן כהן: דבר נוסף הוא היכולת של אותן בעלויות פרטיות לומר "לא" להקמתן של כיתות חינוך מיוחד – מה שמותיר ילדים עם תקציב 07 שלחלקם הוא אכן מסייע, אבל לחלקים אחרים הוא לא נותן מענה נכון כשהם זקוקים למסגרות יותר קטנות ומכילות בחינוך הרגיל.

<רויטל לן כהן: אני באמת מקווה שיינתנו מענים גם לילדים האלה אף על פי שמדובר בבעלויות פרטיות.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: התנצלותך בהחלט מתקבלת.

עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון, בבקשה.

שמעון אוחיון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, הרב מלכיאור, ד"ר קדמן, חברי הכנסת.

שמעון אוחיון: זאת שעה טובה, שעה חגיגית, והיא נותנת לי הרבה תקוות לגבי מקומה, מעמדה ויכולותיה של ועדת החינוך.

שמעון אוחיון: למרות האווירה ומסרים שמדי פעם אנחנו שומעים שאין מקום לחקיקה בענייני חינוך, הנה התשובה שכן יש מקום וועדת החינוך ראויה לברכה על מה שהגענו אליו.

שמעון אוחיון: אם אתגר אחד כבר הסתיים אז את האתגר הבא אני מציב לך, אדוני היושב-ראש – חינוך חינם.

שמעון אוחיון: ביקרתי במלטה הקטנה – לא באנגליה – שלחלק זה ייראה כמדינה לא מאוד מתקדמת, אבל שם יש חוק חינוך חינם מגיל אפס עד האוניברסיטה ועד בכלל.

שמעון אוחיון: אז ד"ר קדמן, בוא נתחיל לחבר.

<יצחק קדמן: זה מחר.

שמעון אוחיון: נתחיל כבר.

שמעון אוחיון: לא חייבים את שני הקצוות מיד.

שמעון אוחיון: אם רוצים אפשר להתחיל מאפס או אפשר גם להתחיל בכיוון של האוניברסיטה.

שמעון אוחיון: אבל האתגר הבא של ועדת החינוך הוא לקדם את חוק חינוך חינם עד לאוניברסיטה, בעזרת-השם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אנחנו מסיימים את הדיון בנושא הספציפי המיוחד הזה, ומודים שוב לחבר הכנסת לשעבר הרב מלכיאור, ליצחק קדמן ולכל מי שלקח חלק בעובד שלנו ניתנה הזדמנות "לגזור את הסרט" אחרי שאתם הנחתם את אבן הפינה.

עמרם מצנע: אבל זה דבר שהוא שגרתי, נורמטיבי ומקובל שאלה שחוצבים ומוציאים דברים מהכוח אל הפועל גם מקבלים על זה אחר כך מחמאות.

עמרם מצנע: אנחנו כולנו שמחים על כך.

עמרם מצנע: אין ספק שהחינוך לילדים עם צרכים מיוחדים הוא חלק בלתי נפרד ממערכת החינוך, וכבר ביום רביעי הקרוב אנחנו דנים שוב בדוח ועדת דורנר ובהצעת חוק חדשה שעוסקת בנושא השילוב על כל משמעויותיו.

עמרם מצנע: תודה רבה.