הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 139, 2014-07-15 12:30

אמנון כהן: שלום לכולם, אני פותח את הדיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה, בכנסת נתבקשנו לקיים דיון לגבי עקירת יהודים מאזור גוש-קטיף, עברו תשע שנים ועדיין יש אנשים טובים שלא השתלבו, ואני יודע שהממשלה עושה מאמצים רבים, אבל אנחנו מקיימים את הדיון הזה.

אמנון כהן: היום י"ז בתמוז, ולעם ישראל קרו כמה פורענויות ביום הזה, כאשר נשתברו הלוחות הראשונים שהוריד משה, התבטל קורבן התמיד בבית-המקדש, הובקעה חומת העיר ירושלים, שרפו לנו את תורת ישראל, הועמד צלם בהיכל שבבית-המקדש.

אמנון כהן: חורבן בית-המקדש גרם לזעזוע קשה לעם ישראל, בית-המקדש היה סמל לריבונותנו על ארץ-ישראל.

אמנון כהן: אנו צמים לבטא את צערנו על מה שקרה בימים ההם, אך מטרת הצום היא גם לימינו אנו, כדי שלא נחזור על שגיאות אבותינו.

אמנון כהן: בית-המקדש חרב בגלל שנאת חינם, ועלינו להרבות בימים אלו אהבת חינם.

אמנון כהן: אנחנו רוצים לשלוח מכאן את איחולי ההצלחה לחיילי צבא הגנה לישראל שנמצאים היום בדרום הארץ, חלקם בפעילויות שוטפות, שכולם יחזרו לביתם בשלום.

אמנון כהן: מחזקים את כל התושבים באזור הדרום, בכל חלקי הארץ, ובעיקר באזור הדרום שרוב האזעקות והפגיעות הן שם.

אמנון כהן: ולמעשה, על-ידי עקירת אזור גוש-קטיף נתנו הזדמנות לאויבינו להגיע גם לתל-אביב וגם לצפון עם היכולות שלהם.

אמנון כהן: מקווה שהקדוש ברוך הוא ישמור עלינו בפני כל אויבינו ולא נחזור על הטעויות האלה כי מדינת ישראל וארץ-ישראל שייכת לעם היהודי.

אמנון כהן: מכאן אני נכנס לדיונים.

אמנון כהן: שמנו למטרה, כבוד השר, אנחנו מקדמים בברכה את כבוד השר אורי אריאל שר הבינוי והשיכון שגם מצא את זמנו למרות עיסוקיו הרבים לבוא לדיון היום, להשמיע גם בפנינו, כי הוא גם שר שאחראי על "מינהלת סל"ע", ואני מברך, ברכתי פעם שעברה, שלקחת את זה לתשומת לבך - - -

<שמואל גולן: "תנופה".

אמנון כהן: "תנופה" היום.

אמנון כהן: שלקחת לתשומת לבך גם את הנושא הזה ברגישות שיש לך כלפי אותן האוכלוסיות, בכלל כלפי הנושא הזה, אני בטוח שסוף סוף נשמע בשורות לאותם האנשים שעדיין עדיין לא משולבים.

אמנון כהן: רובם כמובן שולבו, טופלו, אבל חלקם לא משולבים.

אמנון כהן: וכבוד השופט בדימוס מבקר המדינה מר יוסף שפירא, שלמרות שאתה קצת לא מרגיש טוב, למרות זאת באת ואתה יושב אתנו ומשתתף בדיון, אז קודם כול נשלח לך רפואה שלמה.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: תודה.

אמנון כהן: ועוד הרבה שנות עשייה למען עם ישראל, ובאמת אתה מביא דוחות מקצועיים ביותר של ביקורת יחד עם צוות המומחים שלך.

אמנון כהן: אנחנו באמת נהנים מהם על מנת לתקן את הליקויים, ואנחנו עושים דיונים מעמיקים ומתקנים את הליקויים.

אמנון כהן: היה לנו דיון קודם, כבוד השר, בהשתתפותך, ולא אקרא את כל הסיכום, נלך למקומות שהיינו רוצים לקבל מאדוני תשובות, כי הנושא ששמנו פה, הנושא על סדר-היום זה פתרון למשפחות מוחלשות, אנחנו רוצים לקבל דיווח.

אמנון כהן: הנושא השני: תפקוד הוועדה המיוחדת ביחידת "תנופה" במשרד השיכון כי היא חדשה, הוקמה, הכול בסדר; ונושא שלישי: מצב התושבים בנווה-ים; רביעי: הקמת אזור תעשייה חוף אשקלון; וכל הנושא של גני-טל.

אמנון כהן: בדיון הקודם, אני קורא את הסיכום שלו, כמה דברים רלוונטיים: הוועדה רשמה בפניה את דברי השר שאין בכוונתו לערוך הסכמים נוספים על אלה שנעשו, בסדר, ולגבי 170 משפחות מוחלשות שאינן יכולות לבנות את מבנה הקבע ייעשו מאמצים לשלבם במסגרת הקהילתית.

אמנון כהן: על זה צריך לקבל תשובה.

אמנון כהן: נושא שני: הוועדה רשמה לפניה את דברי השר על כך שהרעיון לתת למפוני ארז שטחים באזור התעשייה בתחום המועצה האזורית חוף אשקלון, בראשות יאיר פרג'ון, הוא רעיון טוב שיש לבחון אותו.

אמנון כהן: עברה כבר כמעט חצי שנה, האם בחנתם והבאתם איזושהי ראייה, איזשהו פתרון?

אמנון כהן: נושא שלישי: הוועדה מברכת את השר על תגבור הוועדות המיוחדות – תגברת את הוועדות שייתנו מענה, כדי לזרז את הטיפול במשפחות המפונים, זה בסדר.

אמנון כהן: יושב-ראש הוועדה יקיים פגישת עבודה בנושא נווה-ים עם כל הגורמים הנוגעים בדבר - קיימנו פגישה וגם התרשמנו שדברים הולכים לקבל יתר תאוצה, והזמנו גם את אלה שלא היו בדיון הקודם, אני מקווה שנקבל דיווח חשוב.

אמנון כהן: וכמו שאמרנו: הוועדה תקיים דיון מעקב בתחילת מושב הקיץ, והנה, הגיע מושב הקיץ, אומנם לקראת סופו, אבל מושב הקיץ הגיע.

אמנון כהן: לכן, אנחנו יושבים פה בשלב שנרצה לקבל מאדוני השר, גם אמרת שזמנך קצת לחוץ כי זו הייתה התראה של שבוע.

אמנון כהן: אני מודה לך שהגעת, אדוני, ואם יש לך לתת לנו דיווחים או שנשמע אותם, את הבעיות אתה יודע כבר, אז לגבי פתרון למשפחות מוחלשות אם יש לנו פה דיווח, איזה אזורים, מה, בבקשה, אדוני השר.

אורי אריאל: תודה רבה, ברשות יושב-ראש הוועדה, ברשות מבקר המדינה, עובדי מבקר המדינה, עובדי מינהלת "תנופה", מנהלת הוועדה וראש המועצה או ראשי המועצות, אני רואה אחד.

אמנון כהן: יש נציגים מכל מקום.

אורי אריאל: בסדר גמור.

אורי אריאל: וחברי אחרונים חביבים, חברי המגורשים – צריך לומר רק שהמגורשים הם מגוש-קטיף וצפון השומרון, עוסקים בדרך כלל בגוש-קטיף, אבל צריך לזכור גם את אלה שהיו בצפון השומרון.

אורי אריאל: בהחלט התקדמנו, אבל לצערי הרב לא סיימנו, וזה הבדל גדול מאוד.

אורי אריאל: בסוף, המבחן הוא מבחן תוצאה, וצריך שיהיה לאנשים בית ולא יגורו בקרווילה או כמו שחלק קוראים לזה "חרטה-ווילה" ועם איזה צינור לידו שזה המיגון שלהם.

אורי אריאל: מדינת ישראל פתרה את הבעיה, שמה צינורות גדולים, אפשר לומר מתוך ראייה חיובית שזה יותר טוב מלא כלום, אבל אף אחד לא מאחל את זה לשכניו, שככה הם יגורו וככה הם יהיו ממוגנים.

אורי אריאל: ברוך השם עד עכשיו זה עבר בשלום.

אורי אריאל: ואני מצטרף לאיחולי היושב-ראש לחיילי צה"ל וכוחות הביטחון שעושים את עבודתם, ומאחל להם שיחזרו הביתה בשלום.

אורי אריאל: אנחנו נמצאים במצב שיש לנו כ-140 משפחות מוחלשות – בהמשך, נמצא פה ישראל מלאכי אתנו שעושה עבודה חשובה מזה שנה, ויוכל לרדת יותר לפרטים – אנחנו נמצאים עם 143 משפחות מוחלשות שטרם החלו בבנייה, אני מזכיר לכולנו, אחרי תשע שנים ולי אין טענות אליהם, שיהיה ברור.

אורי אריאל: אנחנו כמערכת, כמדינה, לא השכלנו לטפל בזה כנראה נכונה, ואני יכול להבין את המשפחות.

אורי אריאל: יחד עם זה, אני אומר להם בצורה הכי ברורה, כמו שאמרתי כבר במספר יישובים שהייתי, אנחנו נסיים את זה.

אורי אריאל: אם מישהו חושב שיש שם אתרים נצחיים שלעולם יישארו שם איכשהו אנשים, זה לא יקרה.

אורי אריאל: וצריך לדעת, אני אומר את זה לחברי, אולי צריך להתמודד עם הדבר הנורא מכל, זה הפינוי השלישי, אבל לא נשאיר את האתרים האלה, אלה אתרים שפג תוקפם.

אורי אריאל: ואני לא מדבר על הצד המשפטי ועל הצד של התכנון מול משרד הפנים, אני לא מדבר על זה, אני מדבר על זה בעיקר מהצד החברתי.

אורי אריאל: והדבר הכי קשה שיכול לקרות זה שיישארו באתרים: פה חמש משפחות, שם תשע, ועוד 20 באיזה מקום אחר, ויחיו באין כלום.

אורי אריאל: ולכן, בנינו תוכניות, שישראל יפרט אותן, שבעצם נותנות תשובה למשפחה משפחה.

אורי אריאל: לא מדברים על 143 אלא מדברים על משפחה מסוימת שהיא בבעיה מסוימת, אנחנו יודעים מה הבעיה שלה, ואנחנו יודעים גם לייצר פתרון שמותאם למשפחה הזאת.

אורי אריאל: זה לא הולך עכשיו בהיקפים גדולים, זה לא קהילות גדולות.

אורי אריאל: המרב עבר כבר, אלה היו הקהילות המסודרות, ונתייחס תכף לנווה-ים ולאמציה בנפרד כי זה סיפור קצת שונה, אבל המרב עבר.

אורי אריאל: עכשיו אנחנו נמצאים עם משפחות באמת מוחלשות, כל אחת עם הסיפור שלה, זו הפסידה את כספה, זה לא משנה.

אורי אריאל: הטענה שלי היא לא כלפיהם.

אורי אריאל: בנינו מספר תוכניות שמאפשרות לעבור, הבאנו את זה לוועדת שרים שקיבלה החלטה, ונעבוד עם משפחה משפחה כדי שהיא תוכל לעבור בחודשים הקרובים.

אורי אריאל: יהיה לנו דיון בעוד כשבועיים, נדמה לי, כדי להשלים את ההחלטות האלה בוועדת שרים על שכר דירה, למחוק חלק משכר הדירה, לתת המשך לשכר הדירה, אני לא רוצה עכשיו להיכנס לפרטים.

אורי אריאל: אנחנו עוברים עכשיו על הדברים הסופיים, התיאומים הסופיים עם משרד האוצר ועם החשב הכללי וכו', זה יעבור בשבועיים הקרובים ואז נפתור עם את בעיית שכר הדירה שמעיקה גם על כאלה שזכאים, גם על כאלה שהיו דיירי דיור ציבורי.

אורי אריאל: אני חושב שכל האנשים שיושבים פה מכירים את המטריה הזאת, כבר דיברנו עליה הרבה פעמים.

אורי אריאל: נביא את זה כדי שנוכל לתת עוד דחיפה אחת.

אמנון כהן: כמה זמן 143 הדיירים האלה – הסברת את התהליך החקיקתי, תהליך זה, - - -

אורי אריאל: מה חקיקתי?

אורי אריאל: לא אמרתי חקיקתי.

אמנון כהן: לא, אמרת שיש גם משהו עם השלמת חקיקה, יש לך - - -

אורי אריאל: לא, ועדת שרים.

אורי אריאל: ישראל תיכף יפרט, זה קורה בעוד – מתי ועדת השרים?

אורי אריאל: סליחה.

<ישראל מלאכי: ביום שני הקרוב.

אמנון כהן: שזה יפתור את מה?

אורי אריאל: זה נותן תשובות לשכר דירה ולעוד מספר דברים, תיכף ישראל יפרט, ברשותך.

אמנון כהן: אתן לו לפרט.

אמנון כהן: 143 לפי לוח זמנים, מתי נגמור אתם סוף סוף?

אמנון כהן: תשע שנים כבר.

אורי אריאל: אנחנו רוצים לגמור את זה בתוך מספר חודשים, לא יותר מחצי שנה, אני מקווה שנגמור את אחרוני המשפחות שעדיין תקועות באתרים הזמניים.

<אבישי נתיב: סליחה, רגע, אתה מדבר כל הזמן על משפחות נחשלות - - -

<קריאה: מוחלשות.

<אבישי נתיב: מוחלשות.

אמנון כהן: מה אתה רוצה לשאול?

<אבישי נתיב: מוחלשות שקרה מה שקרה להן.

<אבישי נתיב: אני תושב רפיח-ים לשעבר, הוא כל הזמן, אורי אריאל מפרסם - - -

אמנון כהן: השר, השר אורי אריאל.

<אבישי נתיב: השר, סליחה, מפרסם שנדאג לכל משפחה ומשפחה.

<אבישי נתיב: אדוני, אני זכאי למגרש, למה אני לא צריך לקבל את המגרש שלי בגלל שיש איזה איש אצלכם מהמינהלת שעשה לי בעיות וזייף לי מסמך?

<אבישי נתיב: בשבילו אני סובל תשע שנים?

אורי אריאל: לפי דעתי זו השאלה הכי נכונה.

אורי אריאל: זאת אומרת, אני אמור עכשיו להבין על מה אתה מדבר, לא קיבלתי ממך פנייה לפי דעתי, - - -

<אבישי נתיב: לא קיבלת?

אורי אריאל: אני לא - - -

<אבישי נתיב: אני יכול לשלוח לך את כל ההתכתבות.

אמנון כהן: רגע, שנייה.

אורי אריאל: אמנון, זה יכול להתנהל גם ככה.

אמנון כהן: לא, בסדר, רגע, ידידי, - - -

אורי אריאל: אטפל במשפחה הזאת.

אמנון כהן: אנחנו כרגע דנים במקרו, כל אחד ספציפית זה עולם ומלואו, אבל בוא נראה רגע קודם כול את הדברים, - -

<אבישי נתיב: בבקשה.

אמנון כהן: - - אחר כך נכנס לפרטים, ויש פה את מר מלאכי שישב אתנו, ישראל שגם יכול – מקרה מקרה בטח הוא מכיר.

אמנון כהן: שאר הדברים, אדוני, שם.

אורי אריאל: אני רוצה להגיד בצורה הכי ברורה, אני לא מפרסם שום דבר, בסדר?

<אבישי נתיב: פרסמת עכשיו באתר של ועד תושבי גוש-קטיף וגם בישיבת ועדת הביקורת הקודמת שהייתה, שכל משפחה תקבל את העזרה שלה, לא משנה עכשיו מה המצב של המשפחה - יכול להיות שמשפחה נפלה בגלל כסף, לא משנה מה - - -

אמנון כהן: בסדר, בוא עכשיו, ידידי, לא רוצה לגבי כל משפחה עכשיו.

<דני מורביה: תחכה, נלך לפי סדר.

אמנון כהן: שנייה אחת, בסדר?

אמנון כהן: הוא לא פנה אליך.

<דני מורביה: אחר כך ייתנו לך לדבר.

<אבישי נתיב: בבקשה.

אורי אריאל: אני כבר אומר, א', אני לא מפרסם.

אורי אריאל: כן, אני כותב לכם - - -

<אבישי נתיב: אתה רוצה לראות, אוציא לך את זה.

אורי אריאל: אבל תסלח לי רגע, באמת, יש גם גבול לעניין הזה, בסדר?

אורי אריאל: אני יושב בשקט, אשמע, לא אפריע לאף אחד מהמפונים, לא פוניתי ולא גורשתי מביתי, יש לי כבוד אליכם, יש לי הערכה אליכם, אני עושה כל דבר שאני יודע כדי לעזור לכם כקבוצות, ככלל וגם כפרטים.

אורי אריאל: יש לא מעט חברים שיכולים להעיד על זה.

אורי אריאל: אומר עוד פעם, אני לא מפרסם פרסומים החוצה.

אורי אריאל: אם תיתן לי לגמור את המשפט אז תבין.

אורי אריאל: לא הודעתי שלכל מתיישב יש פתרון, ואני לא מתהולל על החבורה הנהדרת הזאת שישבה בגוש-קטיף ובצפון השומרון וחוגג על הראש שלכם, בסדר?

אורי אריאל: אני כואב את כאבכם, אני שותף לזה, הייתי שותף להקמת חלק גדול מהיישובים הללו, כולל להביא חלק גדול מהאנשים למקומות האלה, ואני רק יכול להבטיח דבר אחד, אין דבר שאני יודע לעשות אותו ולא עשיתי אותו.

אורי אריאל: יכול להיות שזה לא מוצלח, אתם תשפטו, זה בסדר גמור.

אורי אריאל: כל הצעה שהגיעה אלי נבדקה, נבדקת הכי טוב שאנחנו יודעים.

אורי אריאל: ועוד פעם, אני רוצה להגיד תודה לכל עובדי מינהלת "תנופה" שעושים עבודה לפי דעתי טובה מאוד.

אורי אריאל: זה לא שאנחנו חפים מתקלות ולא הכול בסדר, אבל כן, אני משתמש בהזדמנות הזאת להודות.

אורי אריאל: אנחנו שתי קהילות שהתעכב פתרונן, האחת זה אמציה שתגיע לפתרון בימים האלה, אני גם פה רוצה להודות לדני מורביה ראש המועצה שאנחנו הולכים אתו יד ביד כל השנים האלה, בדברים רבים ביוזמתו.

אורי אריאל: אין כמו ראשי המועצות לשיתופי פעולה שמאפשרים את התנועה קדימה - בלי ראשי המועצות ועובדי המועצות הדבר היה בלתי אפשרי.

אורי אריאל: בנווה-ים הגענו לרמות ולהנעת העניין, התעוררה בעיה בימים האחרונים, כך הבנתי מישראל מלאכי אתמול, ואני מקווה שנמצא לזה פתרון.

<שמואל גולן: בעיה פנימית של הקיבוץ, בתוך הקיבוץ.

אורי אריאל: אין בעיות פנימיות, כל מה שקורה בקיבוץ משליך על כולם, אבל תיכף, תרשו לי להעביר לישראל את רשות הדיבור לפרטי הפרטים.

אורי אריאל: אני עוסק בעוד מספר נושאים חשובים.

אורי אריאל: בקשר לאשקלון, דיברתי על זה עם משרד המסחר והתעשייה, אזור התעשייה באשקלון זה דבר שמסור אליהם, זה לא בידי מינהלת "תנופה", ממש לא.

אורי אריאל: אמרתי אז שאני חושב שהרעיון הוא רעיון נכון וראוי לדחוף אותו, זה מה שעשיתי מול משרד המסחר והתעשייה.

אורי אריאל: לא בדקתי בזמן האחרון אז יכול להיות שאני לא מעודכן.

אמנון כהן: ממשרד הכלכלה, מרצדס צרפתי פה?

<מרצדס צרפתי: כן, כאן.

אמנון כהן: להכין תשובות לנושא הזה כי דנו בזה, בשביל זה זימנו גם אותך, בבקשה.

אורי אריאל: לגבי תפקוד הוועדה המיוחדת, שיש הרבה תלונות לגבי תפקודה ויש בזה מן הצדק לפחות בחלק מהתלונות, נתקלנו שם עם ערבוב של דברים, נבחר שם מנהל ועדה חדש והוא יחל את עבודתו בתחילת החודש הקרוב.

אורי אריאל: יש לנו הצעה יחד אתו לעשות שינויים מבניים וארגוניים שיקלו ויחתכו את לוחות הזמנים כך שנוכל לעבוד הרבה יותר מהר.

אורי אריאל: בחודשים האחרונים בהחלט הייתה בעיה קשה, עוד בעיה שאני מזכיר אותה, בינתיים היא כבר עברה, אבל המעבר ממשרד ראש הממשלה למשרד הבינוי והשיכון לא היטיב עם המגורשים.

אורי אריאל: לא ביקשנו את זה, זו הייתה הנחיית ראש הממשלה, ובהנחייתו ביצענו את המעבר הזה.

אורי אריאל: מה שביקשנו, ומצוטטים אותנו כאילו שביקשנו את זה, היה להיות בראשות ועדת השרים כדי לעזור לתפקוד, ראש הממשלה הרחיב את זה הרבה יותר.

אורי אריאל: אני חושב שעצם המעבר בזבז לנו שבועות ארוכים, אם לא חודשים, מעבר של אנשים, קיצוץ בתקנים, הרבה מאוד בעיות.

אורי אריאל: אנחנו אחרי זה, זה לא ישנה עכשיו, ואנחנו כן רוצים לעזור לעובדי "תנופה" שהיום עובדים, והגשנו בקשה גם לאוצר, גם לנציבות שירות המדינה לאפשר להם להשתלב כעובדי מדינה במשרדים השונים או לתת להם פיצוי פרישה מוגדלים.

אורי אריאל: אנחנו נמצאים עם אנשים שבסך הכול מנסרים את הענף שעליו הם יושבים, הם בעצם צריכים לעבוד טוב, אפילו טוב מאוד בגלל החשיבות והרגישות וכל הדברים, אבל בכך שהם עובדים טוב הם מקצרים - -

אמנון כהן: את שהותם בעבודה.

אורי אריאל: - - את העבודה שלהם עצמם.

אורי אריאל: יש פה איזו סתירה מינה וביה, בסדר, כולנו מבינים את המציאות המורכבת, אבל אנחנו מחויבים לעשות מאמץ נוסף לסייע לקליטתם בשוק העבודה או על-ידי, אמרתי, פיצויים מוגדלים או על-ידי קליטתם במשרות שמתפנות בשירות המדינה.

אורי אריאל: אין לנו עדיין תשובות סופיות, אני מקווה מאוד שנוכל בזמן הקרוב לבוא עם תשובות ולעזור גם לעובדים הללו.

אורי אריאל: עד כאן הדברים שאני כרגע רוצה לומר.

אורי אריאל: אם אתה רוצה אז ישראל יוכל לפרט בכל הנושאים האלו יותר.

אמנון כהן: הנושא של הקמת אזור התעשייה בחוף אשקלון, עדיין אתה אומר שזה אצלם.

אורי אריאל: זה לא עדיין, זה תמיד אצלם.

אמנון כהן: אבל אולי שיתופי פעולה, כי לראות - - -

אורי אריאל: אסביר.

אורי אריאל: אסור לנו בהגדרה לעסוק באזורי תעשייה, אין לנו איזה סעיף בתקציב - - -

אמנון כהן: לא דיברנו על תקציב, דיברנו על דיון, קודם כול, להציף את הנושא - -

אורי אריאל: אמרתי.

אמנון כהן: - - שאתם מטפלים במפונים, המפונים האלה של אזור התעשייה ארז לא קיבלו פתרון.

אמנון כהן: הרי כאחד הרעיונות אמרנו, סביב שולחן עגול לשבת ביחד, לשים על השולחן קודם כול, עזוב תקציב, קודם כול ברמת מקרו אם בכלל יש מצב שנעביר את זה למקום הזה, אחר כך תקציב.

אורי אריאל: ראשית, צריך לומר שהם טופלו, וגם בעקבות מינהלת "תנופה", גם ועדה מיוחדת וגם בתי-המשפט הגענו למקום אחר לגמרי מאשר היינו בו לפני שנתיים-שלוש וארבע, בסדר?

אורי אריאל: זה לא טוב, עוד פעם, למה זה נמשך ולמה ולמה, אני מדבר על היום, מצבם של התעשיינים שונה לאין ערוך ממה שהיה, ובעיקר זה הודות לעבודתם.

אורי אריאל: אני רואה פה את יוסי דיין, אני רואה פה אחרים, הודות לדחיפתם, אבל גם דחיפת אחרים, הגענו למציאות שהם קיבלו פיצויים משמעותיים לאין ערוך, ממש, זו לא תוספת של 15%, זה יכול להיות לפעמים 300%, 500% מה שהם קיבלו - רק כדי שנדע איפה העובדות.

אורי אריאל: לגבי אזור התעשייה, אמרתי, דיברתי עם אנשי משרד המסחר והתעשייה, זה לא בית-ספרנו, אני לא יודע, יותר מזה אנחנו לא יודעים לעשות, בסדר?

אורי אריאל: אם המשרד יודע לעזור לנו, אדרבה.

אורי אריאל: אם נדע לעזור לו, אני כבר אומר, נעזור, אני לא יודע במה, אבל אם נוכל נעזור.

אורי אריאל: < 2.

אורי אריאל: גני-טל>

אמנון כהן: לגבי גני-טל, אתה יכול לעדכן אותנו?

אורי אריאל: כן, מה בגני-טל?

<אילן לפלר: דיברנו על הנושא של החזר ריבית והצמדה בישיבה הקודמת.

אורי אריאל: שגבו מכם?

<אילן לפלר: על הנושא של תשלום מס רכישה, אז לא התקדם כלום.

אורי אריאל: נכון, דיברתי על זה עם החשבת הכללית, ולא הצלחנו נכון לעכשיו לקדם את זה ולהביא את זה לידי גמר, יש להם הרבה הסברים אבל זה לא משנה, כרגע התוצאה היא שלא.

אורי אריאל: אני אומר לכם את הערכתי, שאנחנו לא יכולים להתגבר על זה.

אורי אריאל: מה שאפשר להציע לכם, אתם יודעים את זה לבד, זה ללכת לבית-משפט, וזה עולה כסף לעורכי-הדין, אני מבין, זו הצעה של בדיעבד.

אורי אריאל: אני לא חושב שנצליח לפתוח את זה.

אורי אריאל: נעשה עוד ניסיון, נגיד ככה, אבל לא הצלחנו.

אורי אריאל: נכון, זה עלה בפעם הקודמת.

<אילן לפלר: השאלה, כשאתה אומר לי ללכת לבית-משפט, כנגד מי אני הולך?

אורי אריאל: לא, אני לא אומר, אני - - -

<אילן לפלר: מציע.

אורי אריאל: נגד המדינה.

אורי אריאל: יש מדינה, אתם אומרים: אתם חייבים לנו כסף - - -

אמנון כהן: מה היה בדיוק שם שרצו לתת לכם החזרים, על מה?

<אילן לפלר: נחלות.

<אילן לפלר: לא ידענו שאנחנו צריכים לשלם מס רכישה, ואת מס הרכישה בעצם אמורה לשלם המדינה לעצמה, למשרד האוצר.

<אילן לפלר: ביוזמתנו באיזשהו שלב באנו למשרד האוצר ואמרנו: תשמעו, אנחנו צריכים לשלם מס רכישה, אמרו לנו: נכון, אתם צריכים לשלם מס רכישה.

<אילן לפלר: ואז התחיל מהלך, עשו לנו שומה, ואחרי שקיבלנו את השומה, אמרו לנו: ויתרנו על הקנס שזה קנס גדול, אבל בכל מקרה ריבית והצמדה נפיל עליכם.

<אילן לפלר: איזה היגיון יש בזה?

<אילן לפלר: הרי הכסף שכב במדינה, המדינה קיבלה את הריבית וההצמדה הזאת, ובסופו של יום אני גם משלם לה כפל מבצעים ונותן לה את הסכום הזה על סכום ששכב במדינה וקיבל ריבית והצמדה, אין בזה שום היגיון.

אמנון כהן: הזמנו את רשות המסים, מי פה?

<שלמה חסידים: כן, אני, אענה.

אמנון כהן: מה נשמע, אדוני?

אמנון כהן: בוא, שב פה ליד שולחן עגול, יש לנו שולחן יפה, תתקרב.

<שלמה חסידים: כיוון שאת ההחלטה אני נתתי אז אגן על ההחלטה.

אמנון כהן: לא צריך להגן על החלטה.

אמנון כהן: תקשיב, אתה מצוין, אתה עושה עבודתך נאמנה ומסורה.

אמנון כהן: הנושא הזה עלה בדיון הקודם, לכן חשבנו לנכון לעזור לאנשים האלה שהמדינה עקרה אותם, נגיד, כן, עקרה.

אמנון כהן: אבל עכשיו פה יש מצב נתון, זה לא מקרה קלאסי שאתה מטפל בו ביום יום, זה לא מקרה שאחד רוכש קרקע, משלם לך את התשלום שמגיע למדינה.

אמנון כהן: פה המדינה אמרה: הוצאתי אותו מביתו, עקרתי אותו ממקום, אני רוצה לפצות אותו, לתת לו איזשהו תחליף, רוצה לתת לו קרקע, רוצה שיבנה, כל אחד בכיוון שלו.

אמנון כהן: לכן, אנחנו כמדינה צריכים לבוא לקראתו עד כמה שאפשר.

אמנון כהן: אז יכול להיות שבכלים העומדים לרשותך כיום אין לך את הפתרון לתת לו כי זה מאותו כיס כביכול, תיקח מפה תיתן - איך פותרים את הבעיה הזו?

אמנון כהן: למה ללכת לבתי-משפט?

אמנון כהן: זה סך הכול אנשים שנפגעו כתוצאה מההחלטות שלנו כממשלה.

אמנון כהן: לא שלי, כן?

אמנון כהן: ממשלה שהייתה אז.

<שלמה חסידים: האמת היא שאני מסכים עם אדוני שבסך הכול יש פה אנשים פגועים, אני גם מסכים שהיה צריך לעזור להם ואולי עזרו להם מספיק, אני לא בקיא בזה כל כך.

<שלמה חסידים: אבל מבחינתי אני אמור להפעיל את חוק מיסוי מקרקעין, וחוק מיסוי מקרקעין מחייב דיווח במועד, וכאשר לא מדווחים במועד – ולא חשובה הסיבה, באמת, בחוק לא כתוב סיבה כזאת או סיבה אחרת – הוא מטיל קנסות, ריבית והפרשי הצמדה.

<שלמה חסידים: הנושא הזה הובא להחלטה שלי, הם דיווחו באיחור של כשלוש-ארבע-חמש שנים, אני יכול להגיד לך במדויק, ולכן הוטלו קנסות, ריבית והפרשי הצמדה.

אמנון כהן: אבל הכסף היה אצלם במדינה.

<שלמה חסידים: אין דבר כזה "הכסף היה במדינה".

אמנון כהן: איך היה?

<שלמה חסידים: זה שהכסף שוכב אצל החשב הכללי זה שונה לחלוטין מחיוב לפי רשות המסים, לפי חוק מיסוי מקרקעין, ואז כשדיווחו נוצרו קנסות וריבית הצמדה וקרן.

<שלמה חסידים: את הקרן קיבלנו באמצעות מינהלת "סל"ע" – 50,000 שקל – אני פשוט מדבר באופן כללי כדי לא להיות פרטני.

<שלמה חסידים: קיבלנו את זה באיחור של שלוש-ארבע שנים מסיבה כזאת, מסיבה אחרת, אבל זה לא רלוונטי.

<שלמה חסידים: בגלל שהם לא דיווחו בזמן נוצר על כל עסקה כ-72,000 שקל קנסות.

<שלמה חסידים: בנושא הזה הפעלנו שיקול דעת, ואמרנו - - -

אמנון כהן: עכשיו לא השארת לו כסף לבנות.

<שלמה חסידים: בנושא הזה הפעלנו שיקול דעת, ואמרנו: חבר'ה, אנחנו יכולים לקבל שהיה לו תקלות כאלו בדיווח, תקלות אחרות, נבטל את 72,000 שקל קנסות.

<שלמה חסידים: נוצרה הצמדה של 4,000 וריבית 8,000, וזה כבר שולם.

אמנון כהן: הבנתי, בסדר.

<שלמה חסידים: וחשבנו שאין מקום לבטל את זה.

אמנון כהן: כבוד השר, לא צריך פה בתי-משפט, פה צריך באמת לתת להם כלים איכשהו להתמודד, זה חד-פעמי, פעם בחיים, ואכן זה תרחיש שקרה.

אמנון כהן: כבוד השר, אני לא חושב שההצעה היא לשלוח אותם לבתי-משפט, אלא באמת לתת כלים לפקידים שיעשו את העבודה בכלים שאנחנו יודעים לתת מבחינה חקיקתית.

אמנון כהן: לכן, אנחנו צריכים להגיש חקיקה במיוחד, כמו שעשו כמה חקיקות בנושא שלכם או שיש הוראת שעה לשבת מול האוצר, מול החשבת, הוראת שעה אד-הוק לנושא מסוים ספציפי שתהיה מכוסה מבחינה משפטית, מבחינה כזאת, שלא תהיה גורפת, שלא יהיה מצב שכל אחד מחר יקום בבוקר יגיד: גם לי מגיע הדבר הזה.

אמנון כהן: לכן, למקד את הנושא הזה, כי ללכת לבתי-משפט עוד שלוש-ארבע שנים, סך הכול אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, לא ליצור בעיה חדשה.

אמנון כהן: אני מציע איכשהו צריך לשבת ולפתור את זה חקיקתית.

אמנון כהן: זה לא ייפתר בבתי-משפט, אני בית מחוקקים, אני צריך לפתור את הבעיה כמחוקק, לתת לו את הכלים כפקיד שיעשה את העבודה שלו.

אמנון כהן: כרגע במגבלות שיש לו הוא בא לקראת

אמנון כהן: כם עד כמה שאפשר, מה שאפשר להוריד ריבית, הצמדה, אבל אני דורש ממנו להביא לי תקציב למדינה.

אמנון כהן: התפקיד שלו להביא כסף.

אורי אריאל: מר חסידים, אם תהיה החלטת ממשלה זה יעזור לך?

אורי אריאל: זה לא גובר על החוק?

<שלמה חסידים: מבחינתי, הרי מה שצריך להיות זה - - -

אמנון כהן: לפטור אותך מגבייה, בוא נגיד ככה, פשיטא.

<שלמה חסידים: תראו, רבותי, יש סמכות, יש בידי סמכות לבטל את הריבית והפרשי הצמדה, אמיתית אני אומר.

<שלמה חסידים: זה לא שאין בסמכותי לעשות זאת.

<קריאות: תבטל, תבטל.

אמנון כהן: רגע, רגע, רגע.

<שלמה חסידים: הנקודה היא שאני פועל באיזשהם קריטריונים אחודים, ואני לא חושב שעם כל הכבוד בתפיסת העולם שלי - ריבית והפרשי הצמדה זה שמירה על ערך הכסף, ככה אני עושה את זה לכולם.

אמנון כהן: שלמה, הכול בסדר.

<שלמה חסידים: בעיקר שריבית והפרשי הצמדה ששולמה, ואין לי שום בעיה לעשות ייעוץ, איך אומרים, מחשבה נוספת, אבל נכון לעכשיו התשובה היא - - -

אמנון כהן: שלמה, תקשיב, אנחנו רוצים לפתור את הנקודה הזאת, יש פה הרבה נקודות.

אמנון כהן: בוא נסכם ככה, אני מחוקק, אין לי אפשרות לקבל החלטות, או שאני מקבל חקיקה או לא חקיקה, שר יכול להביא את זה לממשלה, יש לו דרכים שלו, הוא יותר קרוב, יותר מהר, אני שלוש קריאות, סיפורים, אבל זה מה שאני יודע, אני מחוקק, ככה קבענו כמחוקקים.

אמנון כהן: לכן, יש לך סמכות נרחבת בנושא הזה, ואני באמת רוצה שיהיה מידתי, ענייני, נקודתי, פרטני, שלא יהיה גורף.

אמנון כהן: לכן, אתה איש מקצוע, אני סומך עליך, לכן יש לך סמכות עד מה ללכת, איפה להחליט, איפה אתה עולה מדרגה ללכת עד לחשבת או עד אשר הבוס שלך שם שייתן לך הנחיה.

אמנון כהן: תעשו על זה שולחן עגול, אני לא יודע על כמה אנשים מדובר, כמה משפחות יש?

<אילן לפלר: 65 נחלות.

<שלמה חסידים: מדובר ב-65 נחלות.

אמנון כהן: אז תבדקו, יכול להיות שלא לכולם - - -

<שלמה חסידים: אני לא יודע כמה מקרים פרטניים.

אמנון כהן: תבחן, אדוני, אני לא נכנס לך כרגע לשיקול הדעת, אתה איש מקצוע.

<שלמה חסידים: עשינו שיקול דעת שם.

<שלמה חסידים: היו כמה מקרים פרטניים מתוך אותם 65, מקרה אחד או שניים שבדקתי לקראת הישיבה פה שאמרו: תשמעו, אומנם קיבלנו את ה-50,000 אבל אנחנו רוצים לפרוס את זה ביותר תשלומים ואנחנו מוכנים לשלם, למרות שהכסף היה אצלם, והסבירו, נימקו בצורה כזאת, בצורה אחרת, פרטנית, קיבלנו שיקול דעת, הפעלנו.

<שלמה חסידים: קבוצתית זה לא בא בחשבון, לא בבית-ספרי.

אמנון כהן: ניפגש יחד אתך, עם החשבת הכללית, וננסה לפתור את זה, תגיד לה שיהיה דיון.

אמנון כהן: מנהלת הוועדה, תרשמי לך.

אמנון כהן: יש עוד רעיון למישהו?

אמנון כהן: אתה רוצה להגיד משהו?

יצחק אהרונוביץ': ישבנו על זה ביחד, נדבר עוד פעם עם הסמנכ"ל לגבייה למרות שהוא נתן החלטה.

אמנון כהן: שמה?

יצחק אהרונוביץ': לא הסכים להוריד את ההצמדה והריבית.

אורי אריאל: מי זה הסמנכ"ל?

יצחק אהרונוביץ': גם זאב פורת ענה פה דרך אגב.

יצחק אהרונוביץ': נדבר אתו עוד פעם עכשיו טלפונית בחוץ.

אמנון כהן: אני רוצה לפתור את הבעיה.

אמנון כהן: מר גולן, בבקשה.

<שמואל גולן: כדי לפתור את הבעיה, אדוני יודע, יש נציבות תלונות הציבור, אפשר לפנות לנציב תלונות הציבור פניות פרטניות, לא פנייה כוללת של כל ה-65 נחלות אלא פניות פרטניות, אני מאמין שהנציבות יכולה לפתור את הבעיה הזאת.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: בזמנו אחר ההתנתקות הייתה פנייה של יחידים, אבל במשך הזמן היא דעכה.

<שמואל גולן: זה דעך.

אמנון כהן: פנית?

<אילן לפלר: אין מה לעשות פרטני פה, יש כאן 65 נחלות - -

אמנון כהן: אולי לא כולם אותו דבר, לא יודע, לא מכיר.

<אילן לפלר: - - באותו מעמד זהה שכולם שילמו בפעם אחת באותו זמן.

אמנון כהן: אנחנו לא עושים הכללות, ידידי.

אמנון כהן: אילן, בוא נסכם ככה, אני לא מכיר את הסוגיה גם בשביל לתת הנחיה לגוף מקצועי, אני צריך ללמוד את הסוגיה לעומק.

אמנון כהן: אבל מצד אחד אני צריך לשמור על השוויוניות וגם חמלה, אחד שמגיע לו, אחד שלא מגיע לו, אין 65 אותו דבר, אין אותו דבר.

אמנון כהן: לכן, אני גם לא מכיר מה קיבלתם עוד - אני צריך לראות את מכלול ההטבות שהמדינה נתנה ואז להגיד: ההוא יכול להיות שאחד מכם קיבל ארבע הטבות אחרות, ואני לא יכול לדעת, ואחד לא קיבל כלום.

אמנון כהן: לכן, שיקול הדעת פה צריך להיות מידתי.

<שלמה חסידים: נעשה את זה פרטני.

אמנון כהן: לכן אני אומר, פה יש גוף מקצועי של נציב תלונות הציבור בראשותו של מבקר המדינה, יש לו אגף אחר, אז אני מציע אולי את הפתרון הזה.

אמנון כהן: כמה זמן ייקח לכם לבדוק?

<שמואל גולן: שישלחו קודם.

<ליאורה שמעוני: שישלחו.

אמנון כהן: תן פחות או יותר.

<מבקר המדינה יוסף שפירא: איך אומרים?

<מבקר המדינה יוסף שפירא: שיקנו כרטיס.

אמנון כהן: כן, שיקנו כרטיס.

אמנון כהן: בואו נסכם ככה, אילן, תרכז, כל אחד פרטני יפנה, כל אחד לגופו של עניין, אבל אני לא שולל עדיין, תרימו טלפון אם זה משהו, אנחנו שומרים לנו את הדרך גם לפנות, אני יכול לשבת עם החשבת הכללית, עם ראש אגף נציב מס הכנסה, נשב ביחד עם השר, נמצא אולי עוד דרכים.

אמנון כהן: אבל עוד פעם, אני חייב לבדוק את זה, לא כל ה-65 אותו דבר, ככה אני מבין, לכן יש פה קושי.

<אילן לפלר: המצב שהיה פה זה מס רכישה לכולם אותו דבר היה - 50,000 - - -

אורי אריאל: אילן, תראו, חבל על הזמן, הפכתם את הנושא הכי קטן לעניין המרכזי של הדיון.

<שמואל גולן: תקשיב, גם אם אתה שולח פרטני, גם אם כמה אנשים שולחים פרטני ויש החלטת נציב שהיא מוצדקת, זה חל אחרי זה על כולם.

<שלמה חסידים: תודה רבה לכם.

<שלמה חסידים: <3.

<שלמה חסידים: מצב התושבים בנווה-ים>

אמנון כהן: נווה-ים, מלאכי, תעדכן אותנו על נווה-ים, בבקשה.

<ישראל מלאכי: אכתוב מה חשבתי לעדכן, אבל יש שינוי של היום האחרון.

אמנון כהן: בבקשה.

אמנון כהן: אם זה שינוי לטובה אנחנו מקבלים תמיד.

<ישראל מלאכי: בחומר רקע לוועדה, וזה מה שעדכנתי את יושב-ראש הוועדה בפגישה שלנו שבוע שעבר - -

אמנון כהן: כן.

<ישראל מלאכי: - - כתבנו:

<ישראל מלאכי: הכנת המערכת ההסכמית לקראת סיום וחתימה – הסכם בין רשות מקרקעי ישראל לקיבוץ, בין משרד הבינוי והשיכון לקיבוץ ובין מינהלת תנופה למפונים – בעצם השלמת הסכם ההעתקה.

<ישראל מלאכי: ההערכה היא שעד סוף החודש ייחתמו שלושת ההסכמים ועבודות הפיתוח במשבצת הקרקע של הקיבוץ אשר חלקה מיועד למפונים, יחל באופן מיידי.

<ישראל מלאכי: זה היה נכון עד אתמול.

<ישראל מלאכי: אתמול התקבלה, לתדהמתנו כולם, - -

אמנון כהן: או אה, מה נהיה?

<ישראל מלאכי: תביעה חדשה של בני המפונים אשר - - -

אמנון כהן: אה, בני המפונים.

<ישראל מלאכי: כן.

<ישראל מלאכי: צריך לדעת שמשפחות הזכאים, משפחות המפונים שעל-פי חוק פינוי-פיצוי נקבעו - - -

אמנון כהן: פרחן, מה הבאת חדש עכשיו?

<אבי פרחן: תיכף תשמע.

<קריאה: שפנים.

אמנון כהן: עד שאני פותר לך, יושב אתו, מסכן, מביא אותו ביום, מביא אותו בלילה, יושב אתו, והוא מדבר גם עם העורך-דין, איך קוראים לו, ממשרד - - -

<יפתח עניא: יפתח עניא.

<קריאה: לשמחתנו, נצחנו.

אמנון כהן: מה נשמע?

אמנון כהן: אתך דיברתי בטלפון?

אמנון כהן: דיברתי אתך.

אמנון כהן: אני מנסה לקדם, מה עכשיו חדש?

אמנון כהן: תגיד לי.

אמנון כהן: טוב, בוא נשמע את מלאכי.

<יפתח עניא: אתייחס גם לזה.

<ישראל מלאכי: צריך להבין שלמעשה הסכם ההעתקה עם קבוצת נווה-ים היה חתום והתבטלו התנאים המתלים ולכן הוא לא קיים.

<ישראל מלאכי: והייתה חלוקה ברורה בין משפחות המפונים לבין הבנים, איזושהי זכאות שיש לבנים, אבל תנאי ההיוון למינהל מקרקעי ישראל שאנחנו אדישים כלפיהם – בסוף הם לא מפונים, בסדר?

<ישראל מלאכי: הם בנים של מפונים – תנאי ההיוון למינהל מקרקעי ישראל היו אמורים לעמוד כתושב מן היישוב ולא מן הקיבוץ, לא כבן קיבוץ שגר וגדל בקיבוץ.

<ישראל מלאכי: גם אני נלחמתי לטובת אי-ההשתה של חובות נוספים ותשלומים נוספים על הבנים בדמות של דמי אגודה, והדבר הזה בא לידי פתרון תוך טענה שבאמת אי-אפשר ליצור השוואת תנאים בין בנים של מפונים לבין מפונים.

<ישראל מלאכי: בסוף זה השלכות רוחב - - - מאישורנו ממש, ולכן מה שנקבע בהסכם ההעתקה יהיה קיים ולא יושתו תשלומים נוספים.

<ישראל מלאכי: וגם כשנשאלתי על-ידי רשם האגודות איך אנחנו בכלל מבקשים הטבות לבני מפונים כי הם לא זכאים, אז עניתי בכל הדיונים שאנחנו לא מביאים את בני המפונים למצב של המפונים אלא שמשלמים הרבה - - -

אמנון כהן: משהו.

<ישראל מלאכי: נכון, בדיוק, הטבה כלשהי במסגרת בנייה של - - -

אמנון כהן: מה נפרץ?

אמנון כהן: פתאום אתה אומר שבאה דרישה חדשה.

<ישראל מלאכי: אתמול התקבלה תביעה של הנחה בתשלום דמי ההיוון למינהל מקרקעי ישראל, שמבחינתנו לא רק שזו פריצה חדשה, בעצם כל המסלול שבנינו עם הרשם ועם המפרק נפרץ לחלוטין.

<ישראל מלאכי: כפי שאמרתי למפרק שתבע תשלום נוסף לדמי אגודה, אמרתי לו שאנחנו לא יכולים לעמוד בדרישה מול המפונים ולהגדיל את הסכום הזה, ואם זאת הדרישה נצא מהמשחק.

אמנון כהן: מכמה לכמה עכשיו?

<ישראל מלאכי: מבחינתנו זה פחות מ-91%.

<ישראל מלאכי: בסוף אי-אפשר ליצור אפליה בכלל, זה לא משנה.

אמנון כהן: הבנתי.

<ישראל מלאכי: בסוף בני המפונים אין להם שום – אז כפי שאמרתי למפרק לפני חצי שנה זה היה, משהו כזה, היום קצת יותר, שתביעה חדשה מבחינתנו גורמת לנו למשוך את ידינו מהסכם ההעתקה ולמצוא פתרון לכל מתיישב בצורה עצמאית ולא בתוך נווה-ים, ככה אני אומר למפונים.

<ישראל מלאכי: אנחנו לא יכולים לפרוץ את מערכת ההסכמים שלמעשה כבר נחתמה ולא נוכל לשקם את המפונים בנווה-ים.

אמנון כהן: פרחן, מה עשית פה?

<אבי פרחן: אתייחס לזה, כבוד היושב-ראש.

אמנון כהן: מה תתייחס?

אמנון כהן: אני רוצה שטרקטורים יעלו שם.

<אבי פרחן: גם אני רוצה טרקטורים.

אמנון כהן: אמרת שאתה שולט בשטח, אבל לא יהיו תוכניות חדשות.

<אבי פרחן: תיכף נעד

<אבי פרחן: כן את כל הוועדה ואני מבקש - - -

אמנון כהן: פרחן, אמקד אותך.

אמנון כהן: אני לא הולך על היסטוריה, ישבתי בדיון קודם, שמעתי את זעקות לבכם, באמת, מתוך הלב דיברת, ישבת אצלי בחדר, כתבת אחר כך עוד מכתב, ואני לא נתתי מנוחה למלאכי, גם לא לכל המפרקים, דיברתי אתם טלפונית, הם פה, בדיון הקודם לא יכלו להגיע, ובאמת כולם יישרו קו איכשהו – כל יום טלפון, כי אמרתי: מתי אני עולה עם טרקטורים על השטח.

אמנון כהן: מה קרה עכשיו?

<אבי פרחן: אתייחס גם לסוגיה הזאת.

אמנון כהן: לא סוגיה, רק לזה תתייחס.

<אריה יצחקי: אבי, קדימה, תדבר על זה.

<קריאות: - - -

אמנון כהן: אין לי זמן להיסטוריה, רק לזה תתייחס, למה עכשיו, רק על זה.

<אבי פרחן: כבר אתייחס.

<אבי פרחן: קודם כול, מכובדי, מבקר המדינה, השר, וכולכם כל המכובדים, הסוגיה הזאת עלתה עכשיו על-ידי עורך-דין יפתח עניא שלא מכבד את עיקרון השוויון.

<אבי פרחן: בהסכם ההעתקה בעקרונות נקבע שאנחנו שווים בין שווים, בקיבוץ נהוג שווים בין שווים.

אמנון כהן: מי?

אמנון כהן: על הבנים?

<אבי פרחן: הבנים והוותיקים.

<אבי פרחן: תיכף נדבר גם על הבנים שלנו כמו על הבנים שלהם.

<אבי פרחן: אם אתם רוצים להיכנס לסוגיה הזאת אז תשמעו את הכול בסבלנות.

אמנון כהן: לא, אני לא רוצה לשמוע סוגיות.

<אבי פרחן: אז אני מבקש, הסוגיה הזאת - - -

אמנון כהן: שנייה, סליחה, אני לא הולך רק על זה עכשיו.

אמנון כהן: יש לי שתי דקות לגמור את הסוגיה שלך.

אמנון כהן: אני כיושב-ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה ראיתי מצוקה אמיתית שלכם.

<אבי פרחן: נכון, ועכשיו זו פצצה שהנחיתו עלינו עכשיו, וכל פעם - - -

אמנון כהן: שנייה, מי הנחית?

<אבי פרחן: המפרק המפעיל.

אמנון כהן: מי הנחית?

<אבי פרחן: אסביר.

אמנון כהן: לא.

<אבי פרחן: אתם מעלים סוגיה ולא נותנים להסביר אותה.

<קריאה: מי כתב את המכתב?

<קריאה: אתה או הוא?

<יפתח עניא: מה יש להסביר?

<יפתח עניא: מה?

<יפתח עניא: מה יש להסביר?

<אבי פרחן: סליחה.

<יפתח עניא: כל פעם מגיעים לרגע שרוצים לצאת ואבי פרחן יש לו משהו חדש להעיר.

<אבי פרחן: שום דבר חדש.

<אבי פרחן: עורך-דין יפתח עניא, - -

<יפתח עניא: מאפריל אני רוצה, סליחה רגע, - - -

<אבי פרחן: - - אתה היום - - -

אמנון כהן: שנייה, מר פרחן, שנייה אחת.

<יפתח עניא: אני רוצה קודם כול להודות לשר השיכון ולאנשי מינהלת "תנופה" ולכול הגורמים שבאמת עשו מעל ומעבר לכל מה שנדרש כדי להביא את העניין.

<יפתח עניא: מאפריל 2014 אנחנו יושבים כמעט מול המינהל ומול משרד השיכון ואומרים מינהלת "תנופה" נון-סטופ לאורך כל – הגענו למצב שבו כבר יש לנו טיוטת הסכם עם המינהל שאושרה בהנהלת המינהל ושאושרה במועצת המינהל, הגענו למצב שכבר שיש לנו כבר טיוטת הסכם עם משרד השיכון וישבנו עם שר השיכון שלוש או – נדמה לי שלוש פעמים או פעמיים - - -

אורי אריאל: מי סופר?

אורי אריאל: רק תגמרו כבר.

<יפתח עניא: כן.

<יפתח עניא: וטלפונים ומכתבים ומיילים לכולם - - -

<אבי פרחן: אני יכול לדבר?

<יפתח עניא: רק רגע, ואו-טו-טו היינו אמורים להגיע למצב שבו - - -

אמנון כהן: אז מה שינית בתנאים?

<יפתח עניא: ואז אתמול במהלך היום אני מקבל מכתב שלמרות העובדה - - -

אמנון כהן: לא שינית כלום?

<יפתח עניא: כלום.

<יפתח עניא: למרות העובדה שבהסכמים של בני המפונים, שתזכרו טוב, לבני המפונים אין שום זכויות, הם - -

אמנון כהן: הוא דיבר על זה, מלאכי, דיבר.

<יפתח עניא: - - בעצם טרמפיסטים, אם הם לא היו כבר היינו מזמן בונים, הם בעצם טרמפיסטים.

<קריאה: אנחנו טרמפיסטים?

אמנון כהן: שנייה, סליחה.

<אבי פרחן: הם לא טרמפיסטים.

<קריאות: - - -

אמנון כהן: שקט, סליחה, מר פרחן.

<יפתח עניא: אני חייב להגיד את זה בפה מלא, כי מישהו צריך להגיד את האמת, בני המפונים אין להם שום זכויות על-פי חוק פינוי-פיצוי, הם טרמפיסטים.

אמנון כהן: עד אתמול מה שאמרת ניתן להם.

<יפתח עניא: בהסכמים אתם נקבע שהם משלמים 91% מההיוון למינהל, בהסכמים אתם נקבע שהם משלמים את מלוא עלויות הפיתוח למשרד השיכון.

<יפתח עניא: בהתחשב בעובדה שהם משלמים את מלוא הסכומים האלה, מהם תחילה דרשתי לשלם – מאחר שאנחנו בפירוק, כל אחד צריך להוציא מכיסו קצת כסף כדי - - -

אמנון כהן: כמה ישלמו?

<יפתח עניא: דרשנו שבני הוותיקים ישלמו סכום מסוים - 250,000 שקל.

<יפתח עניא: מאחר שהם משלמים פחות על-פי ההסכמים הבסיסיים דרשנו 400,000 שקל.

<יפתח עניא: כתוצאה מלחץ של מינהלת "תנופה" שאמרו: אם אתה משאיר את הדרישה מבני המפונים אז לא ייחתם הסכם העתקה, אמרתי: אוקיי, אבלע את העניין הזה, אוותר לבני המפונים.

אמנון כהן: אז כמה הם משלמים?

אמנון כהן: 250,000?

<יפתח עניא: הם לא משלמים גם את ה-250,000.

<יפתח עניא: דרשתי רק מבני הוותיקים להוסיף כסף כדי שאפשר להוציא את הפרויקט לפועל, והכסף הזה הוא כסף חיוני, והמינהל צריך לקבל את דמי ההיוון שלו.

<יפתח עניא: אני לא גובה את דמי המינהל.

<אבי פרחן: כמה משלם הבן של - - -

<יפתח עניא: זה לא קשור לעניין.

<אבי פרחן: מה זה לא קשור?

<אבי פרחן: אתה רוצה לעשות לו הנחה.

<יפתח עניא: אין שום קשר, כל אחד לפי - - -

<אבי פרחן: גם הוא בהסכם רצה עכשיו 91%.

<יפתח עניא: לא, אתה טועה.

<אבי פרחן: כן.

<יפתח עניא: אתה טועה.

<אבי פרחן: תבדוק את ההסכם - - -

<יפתח עניא: בכל מקרה - - -

אמנון כהן: פרחן, תן לשמוע.

<יפתח עניא: אתמול בערב קיבלתי את המכתב הזה שמשמעותו בעצם שנסוגונו לנקודת ההתחלה.

<ישראל מלאכי: לא, לא נסוגונו.

<ישראל מלאכי: אני רוצה להסביר.

<ישראל מלאכי: פתרנו את הבעיה.

אמנון כהן: אני רוצה להבין.

אמנון כהן: הגשת בקשה, על-פי בקשה שלך הם התחילו להתקדם, פתאום יש בקשה חדשה, זה אני מבין.

<אבי פרחן: לא, בגלל שהוא שינה את התנאים, אסביר.

<יפתח עניא: אף אחד לא שינה את התנאים.

<אבי פרחן: אסביר, תגמור, בבקשה.

<אבי פרחן: לא אפריע לך, תסיים.

אמנון כהן: מלאכי, איפה אנחנו עומדים?

אמנון כהן: מה שינו?

אמנון כהן: שינו להם משהו?

<ישראל מלאכי: אסביר.

<ישראל מלאכי: כפי שאמרתי למפרק המפעיל, בדרישה החדשה שלו ל-250,000 שקל שמבחינתנו לא מאפשרים לעבור לנווה-ים ולהקים קהילה נורמלית - הורים ולידם הבנים, ויש פה דרישה חדשה של תוספת של 250,000 שקל שאי-אפשר להסכים לה.

<ישראל מלאכי: אני אומר אותו דבר כלפי המפונים, יש פה דרישה חדשה של המפונים להוזלה בתשלום דמי ההיוון, דרישה חדשה לחלוטין, כשביטלנו - - -

אמנון כהן: לא הבנתי את זה, התבלבלתי, - - -

<ישראל מלאכי: ולכן, זה לא מאפשר לחתום על הסכם ההעתקה.

אמנון כהן: שנייה, ישראל, תסביר לי רגע, היה איזשהו הסכם שפרחן יחד עם הקיבוץ ויחד עם המפרק ישבתם על זה, נכון?

<ישראל מלאכי: נכון.

אמנון כהן: את זה התחלתם לקדם.

<ישראל מלאכי: כן.

אמנון כהן: הגעתם לישורת סופית, מה השתנה?

אמנון כהן: דרככם השתנה או דרך המפונים השתנה?

<ישראל מלאכי: אתמול המפונים העלו דרישה, לפני חודש עברה החלטת מועצת המינהל שאמצה את כל - - -

אמנון כהן: על-פי רוח הדברים שסיכמתם.

<ישראל מלאכי: לפרטי פרטים – שאמצה את כל מתווה נווה-ים.

<ישראל מלאכי: יש טיוטה של תשלום על הפיתוח שהמפרק המפעיל קיבל השבוע.

<ישראל מלאכי: אחרי הכול עלתה פה דרישה חדשה - - -

אמנון כהן: שנייה, השר צריך לצאת, - -

<יפה חדד: חבל.

אמנון כהן: - - אבל השר מבין שהוא מחויב לנושא הזה של המפונים, ואנחנו לא נרפה כמו שהבטחנו עד שאחרון – אבל אל תקשו כל פעם מחדש – שאחרון המפונים ימצא את מקומו גם מבחינת ביתו, גם מבחינת תעסוקתו.

אמנון כהן: לכן, משרד הכלכלה, נשמע אתכם עכשיו, אבל אי-אפשר להקשות כל פעם מחדש.

<אבי פרחן: כבודו, פה העלו סוגיה ואתה לא נותן לשמוע את מה שקרה במציאות.

אורי אריאל: אבי.

<אבי פרחן: במציאות, אורי, אני מבקש, כבוד השר, אני מבקש תן לדבר חמש דקות, שלוש דקות, באתי לפה מהבוקר בתחבורה ציבורית ואתה - - -

אמנון כהן: אני שומע, הוא יקרא את הפרוטוקול.

<אבי פרחן: אני רוצה שהשר, שהוא גם יושב-ראש מועצת המינהל ישמע כי דובר על שוויון, שאנחנו נכנס בשוויון.

<יפתח עניא: לא דובר באף מקום על שוויון.

<אבי פרחן: סליחה, אל תפריע, לא הפרעתי לך.

<אבי פרחן: דובר בשוויון, כולל הבנים, וגם הבנים שלהם חתומים על חוזה 91%, היום הוא שינה.

<אבי פרחן: הוא הולך על נוסחה במועצת המינהל בדיונים שהוא ניהל ומנע מאתנו, מנעו מאתנו מלבוא לדיונים האלה, לא היינו שותפים לדיונים, והיום הוא שינה את התנאים כשהוא נושא הנחה לבנים של הוותיקים ולא לנו.

<אבי פרחן: כאשר בהתחלה, כי יש לו בעיה, בהתחלה נתנו מתנות לבנים שלהם עם 105,000 שקל במקום הוצאות פיתוח בפועל, מקדמת דנא הבנים שלנו משלמים הוצאות פיתוח בפועל.

<אבי פרחן: וחבל שהשר הלך, כי אני חושב כמו שהשר אטיאס בשעתו, כשהיו בעיות כאלה ואחרות, השר אטיאס נתן הוראה להתחיל לבנות, לשקם את העקורים ובמקביל לגמור את הבעיות הביורוקרטיות.

<אבי פרחן: ולעצם העניין, אני מציע לך, יפתח עניא, ולכבוד השר שהלך מפה, ולבנצי ליברמן, לשבת על הנושא, ללמוד אותו, אי-אפשר בסוגיה הזאת שמתקילים אותך - - -

אמנון כהן: חמש שנים לומדים כבר, - - -

<אבי פרחן: לא, זו סוגיה חדשה.

אמנון כהן: מה חדשה?

<אבי פרחן: שהוא שינה את הנוסחה של ההיוון בדקה ה-90.

<אבי פרחן: <1.

<אבי פרחן: פתרון למשפחות מוחלשות – דיווח>

אמנון כהן: תודה, הבנתי.

אמנון כהן: מלאכי, תן לנו סקירה לגבי 143 משפחות מוחלשות.

אמנון כהן: זה הנושא הראשון, קצת תתייחס, אבל אתה תכנס לעובי הקורה, תסביר לנו איפה עומדת כל משפחה פחות או יותר, מה התמונה המסתמנת.

<ישראל מלאכי: צוותי היישום של מינהלת "תנופה" בחודשים האחרונים - - -

<שמואל גולן: רק בתי-משפט יודעים - - -

אמנון כהן: בסדר, נשמע אותו ואז נשמע מה המשפחות אומרות, אם מתואם אתן או לא.

אמנון כהן: בבקשה.

<ישראל מלאכי: צוותי היישום של מינהלת "תנופה" עברו משפחה משפחה ודנו בפתרון שמוצע לה.

<ישראל מלאכי: ביום שני בעזרת השם תעבור החלטת ממשלה שבעצם מכתיבה לוחות זמנים לפתרון לכל המשפחות.

<ישראל מלאכי: תוך 60 יום כל משפחה תקבל פתרון: מי שמסוגל לבנות את בית הקבע על-פי האומדנים שיש לנו ועל-פי חוות דעת כלכליות יקבל הארכה של עד 18 חודש במגורים הזמניים וקידום תשלומים של תשלומי הפיצויים שנמצאים בידי מינהלת "תנופה", בכפוף לליווי כלכלי וליווי של יועצי בנייה והם ישלימו את בניית בית הקבע.

<ישראל מלאכי: מי שלא מסוגל בגלל שאין ידו משגת יועמדו על מגרש הקבע שלו פתרון מגורים של דיור להשכרה או לרכישה משפחתית, זה בעצם מבנה יביל שיוצב על מגרש הקבע ותמורת תשלום של כ-750 שקל שהוא ישלם מכיסו ו-750 שקל שינוכו לו מכספי הפיצויים הם יגורו - - -

אמנון כהן: 750 שקל לכמה זמן?

<ישראל מלאכי: 750 שקל לחודש.

<ישראל מלאכי: הם יגורו במבנה הזה, זה מבנה של 100 מטר שתוכנן ועוצב בשיתוף נציגות של הקהילות האלה, וזה בעצם יהיה דיור להשכרה שבכל רגע נתון הם יוכלו לרכוש אותו בכפוף להתחשבות בפחת שנצבר, ככה שלמעשה גם תשלום שכר הדירה בהימשכות הזמנים יגרמו להוזלת המחיר.

<ישראל מלאכי: ואני חושב שבזה למעשה אנחנו מביאים פתרון לכל מתיישב שזכאי והוא יקבל קורת גג.

אמנון כהן: יש מישהו מהאוכלוסיות המוחלשות?

אמנון כהן: מי הנציגים פה?

<מעוזיה סגל: יש פה את דורון עמר.

אמנון כהן: מי זה דורון עמר?

אמנון כהן: גם את?

<יפה חדד: אם יותר לי, אני מרגישה שצריך פה להילחם על רשות הדיבור.

אמנון כהן: שנייה, אחד אחד, לא צריך להילחם על שום דבר, מי שצריך ידבר, נציגים.

אמנון כהן: את בתוך ה-143?

<יפה חדד: אני מייצגת את עצמי כמשפחה, כמפונה.

אמנון כהן: שנייה, גברתי, אני רוצה בנושא הזה - 143 משפחות, את בתוכם?

<יפה חדד: אני בתוכם, אני חושבת שכן.

<יפה חדד: אני מפונה מהיישוב רפיח-ים, המקרה שלי הוא אינדיקציה לאזלת היד של מינהלת "תנופה", ואני שמחה שיש פה כמה גורמים שאמורים להיות מעורים בסוגיה שלי.

<יפה חדד: חבל שהשר אורי אריאל יצא כי לדעתי הוא מעורב מאוד, אמור להיות מעורב מאוד במקרה שלי.

<יפה חדד: פרשתי מהסכם ההעתקה בנווה-ים מאחר שראיתי, עוד בטרם הופרו התנאים המתלים, שהקיבוץ שם בבעיה וזה בעצם להיכנס למיטה חולה והחלטתי לפרוש.

<יפה חדד: מינהלת "תנופה" הערימה עלי קשיים על גבי קשיים ועברתי שבעת מדורי גיהינום כדי לצאת מהסכם ההעתקה כשבעצם זה זכות בסיסית, ואפילו יש סעיף בהסכם שמתיר יציאה.

<יפה חדד: רק באוגוסט 2013 מינהלת "תנופה" הואילה בטובה לאפשר לי, לאשר לי לצאת מהסכם ההעתקה הזה כאשר - - -

אמנון כהן: מה המצב שלך היום?

אמנון כהן: את נכנסת לסטטוס הזה עכשיו?

<יפה חדד: כן.

אמנון כהן: או בונה או - - -

<יפה חדד: תן לי לדבר.

<יפה חדד: אני היום נמצאת לאחר שוועדה מיוחדת במינהלת "תנופה" אישרה לי פרישה מהסכם ההעתקה, ובעצם אני אמורה לקבל מגרש כדי לבנות את ביתי - -

אמנון כהן: יפה.

<יפה חדד: - - תשע שנים אחרי הפינוי, ועד היום לא קיבלתי את המגרש, שנתיים.

<יפה חדד: זה פשוט תהליך מייגע, ביורוקרטיה שמציגה אזלת יד של כל הרשויות: מינהלת "תנופה", שר השיכון, מינהל מקרקעי ישראל, חבל שלא נמצא פה נציג של מינהל מקרקעי ישראל.

<יפה חדד: עשיתי את כל מה שנדרש ממני, עברו שנתיים ועדיין לא קיבלתי את המגרש לבנות את הבית שלי.

אמנון כהן: ישראל, מה קורה עם המקרה הזה?

אמנון כהן: מכיר את המקרה?

<ישראל מלאכי: אני לא יודע להתייחס למקרה פרטני, אבל כפי שדיברנו - - -

<יפה חדד: כתבתי לו מכתב, אבל הוא לא - - -

אמנון כהן: שנייה, בסדר.

<ישראל מלאכי: כפי שנאמר פה, מדובר פה במשפחה שקיבלה זכאות ופתרון על-פי דין והיא חזרה בה מהסיכום, זה מה שנאמר פה.

<ישראל מלאכי: היה הסכם העתקה שהכיל - - -

<יפה חדד: סליחה, לא, לא, לא, אל תגיד דברים לא נכונים.

<יפה חדד: מה זה חזרה בי.

<ישראל מלאכי: חזרה.

<ישראל מלאכי: היית עם הסכם העתקה - - -

<יפה חדד: אושר לי לעבור מהסכם העתקה אחד לשני בהחלטה של ועדה מיוחדת ב-2013, אז זה לא חזרה בי.

<ישראל מלאכי: על זה אנחנו מדברים.

<ישראל מלאכי: מדינת ישראל העמידה אפשרות להסכם העתקה והגברת הנכבדה נכנסה פה להסכם העתקה של נווה-ים, בגלל הימשכות התהליך כנראה שעכשיו כל הסכם ההעתקה של נווה-ים יצטרך למצוא פתרון אחר.

<יפה חדד: בגלל שהייתי חכמה קודם.

<ישראל מלאכי: אבל היו פה משפחות שכנראה קלטו את המצב קודם, אז היא בשנה שעברה, אמרת ב-2013?

<יפה חדד: אני מ-2012 נמצאת אתכם במשא-ומתן ובמגעים בעל-פה.

אמנון כהן: הבנתי.

<ישראל מלאכי: מתי הייתה - - -

<יפה חדד: ב-2013 נפלה החלטה, זה כמו פסק-דין של בית-משפט.

אמנון כהן: בסדר, זה לא דיון פרטי, אני שומע את כולם.

<ישראל מלאכי: בגלל שלמעשה היה צריך לייצר גריעה מהסכם ההעתקה הנוכחי והכנסה להסכם העתקה חדש הייתה התדיינות משפטית כדי שהמשפחות האלה לא יפסידו.

<ישראל מלאכי: הימשכות התהליך הייתה כדי שנגיע למצב שהם לא יצאו קרחים מכאן ומכאן, שהם לא יאבדו את המגרש בנווה-ים וכדי שיקבלו המגרש המקביל בהסכם העתקה אחר, לכן הייתה התמשכות של התהליך.

<ישראל מלאכי: ארבע משפחות שבחרו לעבור להסכם העתקה – שלוש כבר חתמו, אז כנראה שזו המשפחה האחרונה שעורכי-דין שלהם הגיעו לסיכומים לפני כחודשיים על הנוסח המתאים.

אמנון כהן: הבנתי, בסדר, בסך הכול אתה אומר - - -

<יפה חדד: לא הבנתי מה הקשר.

אמנון כהן: סליחה, גברתי, דיברת מספיק.

אמנון כהן: אז אתה אומר, מתוך ה-143 לאט לאט כל אחד בחר דרך - - -

<ישראל מלאכי: זה לא 143, זה לא 143.

אמנון כהן: היו 170, אני שמח שהם 143 עכשיו.

אמנון כהן: בגדול אני מדבר, לא עליה כרגע, אמרת שהיא בתוך הארבע שהיו - כן הסכם, לא הסכם, בסדר.

אמנון כהן: העיקר שאתה אומר שכולם בפול כזה שאו כך או אחרת, תוך חצי שנה כמו שאמר השר יהיה פתרון או לכאן או לכאן.

<ישראל מלאכי: כל המשפחות הזכאיות.

<ישראל מלאכי: יש 20 משפחות שאינן זכאיות ושלמעשה מינהלת "תנופה" או שאיננה יכולה לטפל או שקשה לה מאוד לטפל.

<ישראל מלאכי: זה אנשים שעברו אחרי היום הקובע.

<ישראל מלאכי: ל-20 משפחות מתוך 143 המשפחות עדיין אין לנו פתרון וישנן עוד תשע משפחות שנמצאות בתהליך בנייה והם תקועות.

<ישראל מלאכי: זאת אומרת, הם כבר בשלב של השלד, של - - -

אמנון כהן: צריך לעזור להן.

<ישראל מלאכי: לשתי הקבוצות האלה של משפחות שאינן זכאיות ולמשפחות שעוסקות בבנייה עדיין לא מצאנו פתרון הולם, למעט זה, לכולם מצאנו פתרון.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: חוף אשקלון?

<מעוזיה סגל: דקה, יש עוד משפחה אחת, דורון עמר.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: חוף אשקלון.

אמנון כהן: אני פה רוצה לשמוע את כולם.

אמנון כהן: גם קיבלתי מכתב מראש המועצה שמופנה למעשה למשנה למנכ"ל משרד ראש הממשלה לגבי סיוע בזירוז תשלומי ממשלה, כנראה הוצאתם תשלומים כבר ועדיין לא מקבלים כסף.

אמנון כהן: אני אישית אטפל בזה בכל מקרה, זה מופנה אליו, אבל קיבלתי גם לוועדה, אז בלי שום קשר למינהלת "תנופה" אטפל בזה.

אמנון כהן: מה יש לכם עוד מול מינהלת "תנופה" לגבי אוכלוסיות מוחלשות?

אמנון כהן: הבנתי שחלקם נמצאים אצלכם גם.

אמנון כהן: בבקשה.

<אילנית ואהל: מרביתם, כן.

<אילנית ואהל: קודם כול, אנחנו רוצים לפתוח בתודה כנה ואמיתית לכבוד השר, שיירשם בפרוטוקול למרות שהוא לא נוכח, על ההחלטה האמיצה מאוד לפנות את אתר הקרווילות "ניצן" ועל יישומה בשטח.

<אילנית ואהל: דיבר השר קודם על שיתוף פעולה עם הרשויות הקולטות, אנחנו מרגישים את זה בפועל יום יום על-ידי בא כוחו מר ישראל מלאכי ראש מינהלת "תנופה", מסתבר לעתים שגם למשרדי ממשלה ולדמויות בכירות יש מצוקות, למרות חשיבותה של הוועדה יאיר לא היה יכול להגיע, הוא רץ עכשיו בין מקום למקום, הייתה נפילה בחממות של עמר ממש כשנכנסנו לפה.

<אילנית ואהל: אנחנו סביב החירום.

<אילנית ואהל: הוא ידבר אחרינו.

<אילנית ואהל: גם לגבי המשפחות המוחלשות, תיכף מעוזיה ירחיב יותר, אבל שיתוף הפעולה קיים, רק יש צווארי בקבוק שאנחנו מתקשים לתפקד אתם.

אמנון כהן: בבקשה, מעוזיה.

<מעוזיה סגל: כבודו, צהריים טובים, קודם כול, אגדיר בשם ראש המועצה איך אנחנו חשים במועצה, הסכום הזה שחייבים לנו הוא לא מעט, זה משהו שקרוב ל-25 מיליון שקל, למועצה עם 16,000 תושבים זה המון המון המון כסף.

<מעוזיה סגל: אנחנו מרגישים כאילו עושים לנו איזה סוג של סיכול ממוקד.

אמנון כהן: מי היה אמור לשלם?

אמנון כהן: משרד ראש הממשלה, אבל דרך "תנופה" אתם מקבלים?

אמנון כהן: איך אתם מקבלים את הכסף?

<מעוזיה סגל: אנחנו מקבלים דרך "תנופה", "תנופה" מקבלת ממשרד האוצר.

<מעוזיה סגל: ההערכה שלי - - -

אמנון כהן: ישראל, מה קורה שם?

אמנון כהן: כסף תקוע אצלם מינואר.

<ישראל מלאכי: אנחנו יודעים מה היה עם תקציב המדינה, היו את כל הבעיות עם העודפים.

אמנון כהן: תקציב המדינה היה מצוין, דו-שנתי, לא היו שום עיכובים.

<ישראל מלאכי: אבל היו המון עודפים בגלל שתקציב המדינה אושר בחודש אוגוסט שנה שעברה.

אמנון כהן: אתה מומחה לעודפים, אבל זה ינואר, מינואר לא קיבלו כסף, הם לא יכולים בלי.

אמנון כהן: זה כסף של המשכורות, ממה ישלמו?

<ישראל מלאכי: קיבלו כסף, חלקו עבר היום בוועדת הכספים, עדכנתי את המועצה, גם - - -

<מעוזיה סגל: אבל עדיין אנחנו, ישראל, עומדים על 25 מיליון שקל.

<ישראל מלאכי: בסדר, מתוך ה-25, 5 מיליון רלוונטיים אלינו, בסדר?

אמנון כהן: תקציב רגיל.

אמנון כהן: שלך 6 מיליון.

<מעוזיה סגל: חס וחלילה, אני לא בא בטענות לאף אחד, אני רק אני אומר שמועצה כמו חוף אשקלון מרגישה שממוטטים אותה, 25 מיליון שקל - אם 6 שלכם ועוד 20 של מישהו אחר, לנו זה לא עקרוני של מי זה, מה שמשנה לנו - - -

אמנון כהן: ישראל, לגבי ה-6 מיליון, איפה זה עומד?

<ישראל מלאכי: אני לא יודע לתת תשובות מבחינת לוחות זמנים.

אמנון כהן: פחות או יותר.

<ישראל מלאכי: היום הייתה התקדמות בוועדת הכספים, אני לא יודע מה הנגזרת המיידית כי גם העובדים שלנו רובם ככולם גרים בדרום, הם קצת מושבתים.

<ישראל מלאכי: אני מעריך שבשבוע הבא תהיה לי תמונת מצב יותר ברורה.

אמנון כהן: בכל מקרה, מעוזיה, קיבלתי פנייה מראש המועצה לגבי – פה יש 16.5 מיליון.

<מעוזיה סגל: לא, ועוד - - -

אמנון כהן: זה מה שיש לי כרגע, אז את זה אני מפנה למנכ"ל ראש הממשלה, מה שאפשר לסייע, אגיד לו בדחיפות, לפחות - - -

<מעוזיה סגל: לגבי המשפחות המוחלשות, אצלנו בניצן ברוך השם לא חסר.

<ישראל מלאכי: רק כדי לדייק, אנחנו על 5 מיליון כי יש שם איזו טעות במסמך, הנחות של ארנונה לא רלוונטיות, זה איזשהו - - -

אמנון כהן: אוקיי, מה שלא רלוונטי אנחנו לא מבקשים שתיתן.

<מעוזיה סגל: לגבי המשפחות המוחלשות, כמו שאמרתי, אצלנו יש מספר לא קטן יחסית, אנחנו מכירים בעיות, אנחנו מטפלים בבעיות מאוד מאוד קשות.

<מעוזיה סגל: האנשים האלה איימו שאם יוציאו אותם ללא הסדר הם יקשרו את עצמם לבלוני גז, ומתוך ההיכרות שלנו זה לא איומי סרק, לא איומי סרק.

<מעוזיה סגל: מדי פעם אנחנו מטפלים באיומי התאבדות, אז יכול להיות שיש 100 איומי התאבדות, אבל אחד שיממש - - -

אמנון כהן: חס וחלילה.

<מעוזיה סגל: בדיוק, חס וחלילה, אז זה יהיה על הראש של כולנו.

<מעוזיה סגל: אני לא מוציא את עצמי מהעניין הזה.

אמנון כהן: מה בעיקר שם המצוקות?

אמנון כהן: פרנסה?

אמנון כהן: כלכלה?

<מעוזיה סגל: תראה, אסביר לך, בהערכה שלי הטיפול של המפונים – ואני אומר לך כבר כאן ועכשיו – המעבר לדיור קבע לא פותר את הבעיות, הוא רק מגביר אותם, שיהיה ברור.

<מעוזיה סגל: כי אדם שאין לו כסף וחיי המשפחה שלו הם לא מי יודע מה והוא עדיין – אתה מכיר בטח את הביטוי "אל תעקור נטוע".

אמנון כהן: כן.

<מעוזיה סגל: כשאתה עוקר בן-אדם זה כמו שאתה עוקר עץ ולא משקה אותו כשאתה שותל אותו מחדש - הוא מתייבש, ואצלנו התייבשו הרבה מאוד אנשים, גם כאלה - - -

אמנון כהן: אבל איך אתה רואה פתרון, ידידי?

<מעוזיה סגל: הפתרון הוא שייתנו לנו את האפשרות: א', לטפל בהם, כי לוקחים לנו את האפשרויות האלה, לצערי; ב', צריך פתרונות כלכליים, משפחתיים, בצורה - - -

<יוסי אטיאס: להצמיד צוות לכל משפחה ומשפחה, זה הפתרון.

<יוסי אטיאס: אין פתרון אחר.

אמנון כהן: מה זה צוות לכל משפחה?

אמנון כהן: מה אתה חושב פה?

<יוסי אטיאס: לכל משפחה צוות ולהגדיר מה הבעיות שלה, אין מה לעשות.

אמנון כהן: בסדר, בסדר, מאה אחוז.

<יוסי אטיאס: למה לא?

אמנון כהן: גם שוטר לכל אחד, לכל אחד עובד סוציאלי.

<יוסי אטיאס: למה לא?

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: מה למה לא?

אמנון כהן: למה כן?

<יוסי אטיאס: המדינה מסוגלת לקחת אותי שאני 15 שנה שם, לסגור עסקים והכל ולהשאיר אותי בלי כלום.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: רק לכל משפחה צוות?

<יוסי אטיאס: הוא אומר "נטיות אובדניות", אני יוצא מכאן ישר מתאבד, לזה אתה מודע?

<יוסי אטיאס: וזה יהיה על הראש שלכם.

<יוסי אטיאס: אני נשארתי בלי כלום ועם טיפולים פסיכיאטריים, זה לא נורמלי.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: כן.

<מעוזיה סגל: תראה, לנו מתכוונים לקחת את כל תקני הטיפול, שזה בלתי אפשרי מבחינתנו.

<מעוזיה סגל: לא נוכל - - -

אמנון כהן: של משרד הרווחה?

<מעוזיה סגל: כן, משרד הרווחה.

אמנון כהן: פניתם לשר?

<מעוזיה סגל: פנינו למשרד האוצר, פנינו, למי לא פנינו.

<מעוזיה סגל: פנינו למינהלת, פנינו לשר הרווחה, פנינו לכל העולם, אני כבר פונה, אני מרגיש כמו איזה אדם שהולך במדבר וצועק "הצילו", "הצילו".

אמנון כהן: מעוזיה, אפשר לקבל את אותם מכתבים שפנית?

<מעוזיה סגל: בהחלט כן, בהחלט כן.

אמנון כהן: תשלח אלינו, אנחנו בוועדה נשתדל לסייע כמה שאפשר בעזרת השם, גם לגבי המכתב הזה ששלחתם נטפל.

<מעוזיה סגל: אני יכול גם לשלוח לך את התוכנית שהכנו לגבי שיקום המפונים, אם אתה רוצה.

אמנון כהן: כן, חייב תוכנית של כל אחד, בוודאי, תשלח ונעשה עבודת מטה לאחר מכן, נשב עם המשרדים ונחליט.

<מעוזיה סגל: בסדר גמור.

<מעוזיה סגל: < 4.

<מעוזיה סגל: הקמת אזור תעשייה חוף אשקלון>

אמנון כהן: אני רוצה לדבר לגבי אזור התעשייה אשקלון.

<עוזי רפאלי: שנייה, סליחה, אדוני היושב-ראש, יש פה מישהו ממשפחה מוחלשת שרוצה לדבר רגע.

אמנון כהן: מאה אחוז.

אמנון כהן: אזור התעשייה אשקלון, גב' מרצדס, בבקשה.

<מרצדס צרפתי: דיברנו עם ראש המועצה שלא נמצא פה כרגע כבר מספר פעמים.

<מרצדס צרפתי: ,הסברנו לו גם בקדנציה של השר הקודם וגם בקדנציה הנוכחית שאנחנו לא יכולים לפתוח אזורי תעשייה חדשים, לא משנה איפה במדינת ישראל.

<מרצדס צרפתי: אם משרד האוצר שאמור להיות חלק מהשולחן הזה, ולצערי הוא לא נמצא פה, לא יתקצב אותנו, זו התשובה חד-משמעית.

אמנון כהן: לא הבנתי.

<מרצדס צרפתי: אם אין תקציב, אנחנו לא יכולים לפתוח אזור תעשייה חדש.

אמנון כהן: איזה תקציב?

<מרצדס צרפתי: לפתח ולשווק אזור תעשייה חדש.

אמנון כהן: הבאתם בכלל את זה לדיון שמפוני ארז - - -

<מרצדס צרפתי: הבאנו, כן.

אמנון כהן: הציע ראש המועצה שהיה בדיון הקודם של חוף אשקלון שיש לו מקום והוא יכול לתת.

אמנון כהן: הצפתם כמה כסף צריך?

<מרצדס צרפתי: אני לא רוצה להגיד במדויק - - -

אמנון כהן: לא, אל תגידי סתם, גב' מרצדס, אני רוצה לעזור, לכן סתם להגיד "אין כסף", ודאי אין כסף, אבל יש צורך.

<מרצדס צרפתי: לא, אני לא אומרת סתם.

אמנון כהן: שנייה.

אמנון כהן: עכשיו נכנסים לדיוני תקציב במדינת ישראל, יש תקציב וצריך לדעת איך לחלק אותו לפי צורך, צורכי עמך מרובים.

אמנון כהן: פה רוצים לכל משפחה להצמיד צוות, אולי בצדק הוא חושב שיש להם הרבה בעיות, גם רווחה, גם כלכלה, גם תעסוקה, גם דיור, הצוות צריך לטפל.

אמנון כהן: אז זה השיקולים שבסוף צריכים להיות בעוגה הגדולה שיש, כמה צרכים יש לנו, למערכת הביטחון, צריכים עכשיו לשפות אותה.

אמנון כהן: אבל צריכה להיות עבודת מטה שאתם יושבים עם האוצר, עם צוות "תנופה" שמכירים את הבעיות עם אלה שהיו באזור תעשייה ארז.

אמנון כהן: אם רובם קיבלו כבר חלופה, כולם עובדים, בסדר, אבל יש עדיין קומץ שלא מצאו את עצמם - מבחינה גיאוגרפית הכי מתאים באזור התעשייה הזה.

אמנון כהן: אז קודם כול לעשות עבודת מטה לבחון את זה, כסף זה אחר כך.

אמנון כהן: אם רואים בכלל שאזור התעשייה הזה מתאים וסוג - - -

<מרצדס צרפתי: אנחנו רואים שמתאים למרות שיש מענה לרוב התעשיינים כולל אזור התעשייה פארק נועם שמתפתח, אנחנו מוכנים לשבת ולבחון את זה שוב פעם נקודתית.

<מרצדס צרפתי: אני רק מבקשת מכבוד חבר הכנסת, לדיון הבא שאתה עושה, אתה צריך להביא לפה גם את משרד האוצר כי זה פרמטר מאוד מאוד חשוב.

<מרצדס צרפתי: אתה אומר תקציב, אבל הוא לא נותן לנו כסף לפתח אף אזור תעשייה בכל הארץ.

אמנון כהן: יש לכם תוכנית לאזור התעשייה אשקלון?

<מרצדס צרפתי: עדיין לא ישבנו על תוכנית.

אמנון כהן: אז אני לא יכול לדבר עם האוצר כשאני לא יודע על מה מדובר.

<מרצדס צרפתי: אנחנו נשב.

אמנון כהן: אנחנו צריכים להגיד שזה אזור תעשייה ארז שפונה וראש המועצה מעוניין מאוד להחיל אותם בתוך תחום שיפוטו, לצורך אזור תעשייה לא צריך הרבה עבודה כרגע, איזושהי סקיצה - - -

<מרצדס צרפתי: נשב אתם באופן פרטני ונעדכן את הוועדה.

אמנון כהן: ואז תפנו לוועדה - מה אתם רוצים, מה אתם רואים לנכון כגוף מקצועי.

<מרצדס צרפתי: אין בעיה.

אמנון כהן: גם לפתור את בעיות התעסוקה, גם האנשים האלה שכרגע אין להם תעסוקה שישתלבו בתוך התעסוקה שם בתוך המפעלים האלה, נעשה להם הכשרה מתאימה, כל אחד לפי יכולתו, ואז נקלוט אותם ואז את פותרת המון בעיות של אותו יישוב, שהאנשים האלה מתוסכלים, אין להם עבודה, אין להם זה, זה אחד מפרה את השני.

<מרצדס צרפתי: נשב באופן פרטני, נראה מה הצרכים, נראה מה השטח שצריך ונעדכן.

אמנון כהן: אז תוך חודשיים אנחנו רוצים בוועדה לקבל מתווה מסוים מה אתם רוצים, מה עלותו ואז אשב עם שר האוצר לבד.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע פה שצריך לפתור את הבעיה, אם צריך נתאים אצלנו קבינט ביטחוני כזה שנשב ביחד, ביטחוני לפתור בעיות של המפונים, כי תשע שנים זה הרבה זמן, לכן בדברים האלה צריכים לטפל.

אמנון כהן: אז תוך 60 יום תביאי לנו לוועדה פחות או יותר דברים, ומנהלת הוועדה, רושמת?

אמנון כהן: מי רצה להגיד פה משפט?

<דורון עמר: שלום, צהריים טובים, אני בן 40, אב לחמישה ילדים.

<דורון עמר: בערך כחצי שנה לאחר ההתנתקות קיבלנו דרך המינהלת שטחים חקלאיים ויצאתי לדרך חדשה באזור זיקים, הקמתי עסק חקלאי בין הראשונים שהוקמו שהשתרע על כמעט 80–90 דונם חקלאות שהייתה מחולקת לשני ענפים: שתלנות מצד אחד, וחקלאות אורגנית מצד שני.

<דורון עמר: במשך שבע שנים העסק הלך וגדל והתפתח יפה, הגענו להיקפי פעילויות גדולים מאוד, סדר גודל של 17–18 מיליון שקל מחזורים בשנה, כשבתוך העסק דאגנו להעסיק הרבה מאוד חבר'ה מהגוש - כ-15 משפחות, ועוד קרוב ל-20 עובדים זרים וכו'.

<דורון עמר: העסק נקלע לקשיים מכמה סיבות בשנתיים האחרונות: הסיבה הראשונה זה שהרבה חקלאים לא ידעו לשלם עבור התשומות שסיפקנו, שזה לרוב שתילים, ונפתח פער של כ-2 מיליון שקל חדלי פירעון, חקלאים, לקוחות שלי; בנוסף לזה, נכנס וירוס אלים לשתילים בעונה של 2012, ייצרנו פלפל לחקלאים וזה משך אתו כמעט מיליון שקל פחת.

אמנון כהן: במה אתה רוצה שנעזור?

אמנון כהן: קדימה, אני צריך לסיים את הדיון.

<דורון עמר: שנייה.

<דורון עמר: אין בעיה.

<דורון עמר: בקיצור, כרגע אנחנו חסרי כל, אפשר לקרוא לזה ככה, התנתקנו מחדש, זה מה שאני רוצה להגיד.

<דורון עמר: המשפחה שלי עברה התנתקות שנייה מבחינת העניין, כל מה שבניתי בשמונה שנים נאלצתי לוותר כדי לשלם לאנשים ולמי שאני חייב את הכספים.

<דורון עמר: כרגע יושבים במינהלת סכומים לא מבוטלים לזכותי, רציתי לבקש במעמד הזה לקדם אותם כדי לסיים את בית הקבע שלי.

אמנון כהן: בסדר.

אמנון כהן: ישראל, תבדוק שם מה קורה עם עמר, תטפל במה שצריך.

אמנון כהן: < 3.

אמנון כהן: מצב התושבים בנווה-ים>

<מרדכי אסיף: סליחה, כבוד יושב-ראש הוועדה, תהיה התייחסות לנווה-ים או שאנחנו יכולים ללכת?

אמנון כהן: רציתי לתת לכם עכשיו, כן.

אמנון כהן: אני רוצה התייחסות סופית.

אמנון כהן: מרדכי, נכון?

אמנון כהן: תשמע, המטרה שלנו לקדם דברים כמה שאפשר ובאמת להוציא אותם משלב א' לשלב אחר, ובאמת הייתה לי תחושה, וישבתי כמה פעמים עם ישראל, דיברתי עם המינהל, דיברתי אתכם בטלפון, ובאמת רציתי לקדם את הנושא, חשבתי שכבר סוף סוף שאבוא למעמד של טרקטור שם, לא לחנוכת בית, לפחות שהטרקטור יתחיל לחפור משהו.

<מרדכי אסיף: גם אנחנו בציפייה לישועה ולטרקטורים.

<מרדכי אסיף: אם אתה מקבל יום לפני ישיבת ועדה מכתב כזה מעורך-דין שאומר: בעצם חוזרים בנו מכל ההסכמות שהיו לגבי בני המפונים אז איך אפשר להתקדם?

<מרדכי אסיף: אחרי שכבר יש טיוטה - - -

אמנון כהן: איך אתה רואה פתרון עכשיו?

<מרדכי אסיף: הפתרון הוא פירוק, כתבנו את זה לכולם.

<מרדכי אסיף: "תנופה" לא תבנה, הם לא יבנו, והפתרון יהיה פירוק של הקיבוץ.

אמנון כהן: מי אדוני?

<אריה יצחקי: חבר גרעין אל-הים.

אמנון כהן: אני רוצה לפתור את הבעיה של נווה-ים, לא להתחיל אותה מחדש.

<אריה יצחקי: בהחלט.

<אריה יצחקי: בשעה טובה ומוצלחת היינו בטוחים שאחרי כל הקשיים שערמו עלינו נגיע סוף סוף אל - - -

אמנון כהן: מנוחה והנחלה.

<אריה יצחקי: ומה מתברר לנו?

<אריה יצחקי: אני חייב להגיד שהתמונה שהוצגה כאן היא לא נכונה, ולמה?

<אריה יצחקי: מהיכרותי את המפרק המפעיל עורך-הדין יפתח עניא הוא האיש שעשה הכול כדי להכשיל את הסכם ההעתקה.

<אריה יצחקי: בפגישה הראשונה שלי אתו במשרדו בתל-אביב, פעם ראשונה, לא הכרתי אותו, הוא אמר לי דבר מקומם ביותר: אתם בני ערובה בידי כדי להשיג הסכם טוב מאוד לחברי הקיבוץ.

<יפתח עניא: לא נכון.

<אריה יצחקי: אמרתי לו: בני ערובה?

<יפתח עניא: אני רק יכול להגיד שזה לא נכון.

<אריה יצחקי: בעקבות זה – יש עדים, יש עדים.

<קריאה: תן לו לדבר, למה אתה מפריע?

<יפתח עניא: הם החליטו להיות - - -

אמנון כהן: אתן לך להגיב.

<אריה יצחקי: ייתנו לך להגיב, עניא, לא הפרעתי לך קודם.

אמנון כהן: אתן לך להגיב.

<אריה יצחקי: בעקבות זה פניתי לכבוד השר אורי אריאל שאני מכיר אותו - - -

אמנון כהן: רגע, מה הוא צריך לקיבוץ?

אמנון כהן: איך אתם קשורים לקיבוץ?

<אריה יצחקי: הוא אמר שהוא מנסה להשיג הישגים על חשבוננו ממשרד השיכון ממינהלת "תנופה".

<אריה יצחקי: בעקבות זה - - -

<יפתח עניא: אתם יכולים ללכת, מה אתה רוצה?

<יפתח עניא: אף אחד לא מחזיק אתכם.

<אריה יצחקי: לא הפרעתי לך.

<אבי פרחן: אנחנו טרמפיסטים.

<אריה יצחקי: מר עניא, לא הפרענו לך.

<אבי פרחן: אנחנו פרזיטים.

אמנון כהן: מר פרחן, תן לנו רגע.

<אבי פרחן: troublemaker, ככה קראת לנו.

<אריה יצחקי: נכון.

אמנון כהן: לא לך, לבנים.

<אבי פרחן: לא, הוא קרא לי troublemaker.

אמנון כהן: לא, לבנים הוא אמר.

<דתיה יצחקי: הבנים שלנו טרמפיסטים?

אמנון כהן: לא, כי לא מגיע זכות כביכול, אבל יחד עם זאת - - -

<אבי פרחן: הוא לא יכול להמשיך בתפקיד הזה, אולי עשר שנים קדימה, הוא מקבל שכר טוב.

אמנון כהן: חבר'ה, אתם – או-או-או-או.

<אריה יצחקי: כבוד היושב-ראש, אני מבקש שלא יפריעו.

אמנון כהן: כן.

אמנון כהן: פרחן מפריע לך.

<אריה יצחקי: פניתי לאורי אריאל, כבוד השר אורי אריאל שאני מכיר אותו - - - שלי שנים רבות וביקשתי ישיבת חירום במשרדו, והישיבה התקיימה בנוכחות מר ישראל מלאכי והפקידים.

אמנון כהן: מתי זה היה?

<אריה יצחקי: לפני שנה וחצי.

אמנון כהן: היינו במקום אחר.

<אבי פרחן: רגע, לא, זה חשוב.

<אריה יצחקי: לא, תשמע רגע, זה חשוב ביותר.

<אריה יצחקי: אמרנו לשר: כדי לעשות צעדים בונה אמון בוא נביא קרווילות, מספר קרווילות לנו, אני גר בפזורה, יש ארבע משפחות כאלה, ונשב במחנה הזמני.

<אריה יצחקי: השר אמר: בוודאי, מייד, נתן הוראה לפקידים.

<אריה יצחקי: מר עניא הודיע: גפרור, סיכה, לא יכנס למקום הזה עד שלא יהיה הסדר כללי.

<אריה יצחקי: פניתי לפקידים ואמרתי להם: השר הבטיח בפניכם.

<אריה יצחקי: מה אמרו לי הפקידים?

<אריה יצחקי: הפקידים אמרו לי: אז השר הבטיח, אנחנו קובעים.

<אריה יצחקי: הלאה, הכי גרוע, בראש השנה תשע"ד, בחגים, פניתי לשר וביקשתי מיגוניות, בקוב שלנו, בקרטוניות אין מיגוניות, אין ממ"ד, אנחנו צמודים למחנה של - - - 13, שזה יעד אסטרטגי להפצצת טילים, קיבלנו אישור למיגוניות וגם לבית-כנסת, מי מנע את הצבת המיגוניות?

<אריה יצחקי: אדון עניא שיושב בממ"ד בשוהם, ממ"ד מאובטח ומסודר.

<אריה יצחקי: עד היום אנחנו ללא מיגוניות, האנשים בקוב חיים ללא מיגונית אחת, אפילו לא ביובית, לא צינור ביוב כמו שיש בניצן - זאת שערורייה.

אמנון כהן: לגבי ההסכם האחרון, מה קורה?

<אריה יצחקי: לגבי ההסכם האחרון - - -

<אבי פרחן: אני מציע, אדוני, - - -

אמנון כהן: תן לו לסיים, רגע.

<אריה יצחקי: שמעתי בשנה האחרונה חמש הבטחות, הטרקטורים עולים, הטרקטורים עולים, - - -

אמנון כהן: ועכשיו חתמו, מה קרה עכשיו?

<אריה יצחקי: מה קרה עכשיו?

אמנון כהן: מה עם התביעה החדשה עוד פעם?

<מרדכי אסיף: מתי גמרתם עם ה-91%?

<אבי פרחן: אסביר, אדוני, הסוגיה הזאת שעלתה עכשיו, הוא העלה אותה - - -

<יפתח עניא: אני שמח שקיבלתם - - -

<אבי פרחן: סליחה, תן לי לדבר, לא הפרעתי לך, אל תפריע לי, בבקשה, אל תנתק אותי.

<אבי פרחן: הוא ניהל משא-ומתן, המפרק מפעיל, עם המינהלת, עם המינהל, בלעדינו תוך שממש נטרלו אותנו.

<אבי פרחן: בדיונים הקודמים בקדמת דנא, בגיבוש הסכם ההעתקה בכל דיון היינו שותפים עם עורכי-הדין שלנו.

אמנון כהן: שומע?

<שמואל גולן: אני מכיר את זה, מה, מהיום בבוקר?

<אבי פרחן: עכשיו הוא שינה פתאום והוא עושה – כשסוכם שהבנים שלנו ושלהם ישלמו 91% לפי 979, לא אלעיט את הוועדה עכשיו פה בכל הסעיפים האלה, גם אני לא כל כך מכיר אותם, היום הוא הולך לפי 1155 שזה אומר בגלובל הוא משלם היוון של הקיבוץ, בגלובל, לא באינדיבידואלי של שיוך של משפחה, ואז לבנים שלהם מהגלובל, מההנחות שאנחנו הוותיקים מקבלים 33% הוא נותן הנחה - - -

<יפתח עניא: - - -

<אבי פרחן: סליחה, אל תפריע לי.

<אבי פרחן: הוא נותן הנחה לבנים שלהם, ופה חוסר שוויון, אי-אפשר לדון בזה פה, אני מציע שאדון יפתח עניא יחד עם העורך-דין שלנו, יחד עם המינהלת, ישבו על המדוכה יחד עם המינהל ויגיעו לפתרון ואני בטוח, מבטיח שיהיה פתרון.

<ישראל מלאכי: המינהלת לא תדון בשום דיון שיעסוק בזה.

<אבי פרחן: צר לי, ישראל, שאתה במקום ללמוד את הנושא שלנו, אפילו לא ענית לי ואתה לא לומד את הסוגיה הזאת - -

<ישראל מלאכי: אני חושב שאני מכיר אותו היטב.

<אבי פרחן: - - ואתה לא מייצג אותנו.

<דתיה יצחקי: אתה לא מדבר אתנו.

<ישראל מלאכי: אני חושב שאני מכיר אותו היטב.

<מרדכי אסיף: ששש.

<אבי פרחן: מה אתה סותם לי את הפה?

<אבי פרחן: אני יכול להגיד מה שאני רוצה, תסלח לי.

<ישראל מלאכי: אני חושב שאני מכיר אותו היטב.

<מרדכי אסיף: תגיד מה שאתה רוצה בתורך, אל תפריע.

<ישראל מלאכי: הנושא הזה לא יפתח, לא יהיה שום דיון על זה בגלל שהדברים האלה נסגרו כבר לפני שנתיים ושלוש, בסדר?

<ישראל מלאכי: ה-91%, כולל כל השקלול של הוויתור על ה-250,000, גם בכל הסימולציות הכלכליות בטבלאות בנינו את ה-91%.

<ישראל מלאכי: אני לא מבין גם מה עינך צרה בזה שבני הקיבוץ מקבלים, מה הקשר בכלל?

<ישראל מלאכי: אם אתה, כמו שאנחנו מבינים, אמרת לפני דקה, סיכמתם שיש 91% לבני הקיבוץ אז מה עינך צרה שבני הקיבוץ מקבלים?

<ישראל מלאכי: זה בכלל לא מובן מנקודת מבט מוסרית.

<ישראל מלאכי: דבר שני, מינהלת "תנופה" ודאי וודאי לא הייתה בשום דיון שקשור לקיבוץ נווה-ים ולהתקשרות שלו עם רמ"י.

<אבי פרחן: חבל.

<ישראל מלאכי: זה לא חבל כי יש פה סוגיה אחרת לגמרי של שיווק שכונת מגורים בקיבוץ שלא קשורה לא למפונים ולא לבני המפונים.

<ישראל מלאכי: לכן, כל הצגת הדברים כאילו יש פה איזשהו סנכרון של כל המשאבים והוזלה לבני המפונים על חשבון זו הצגה שאינה עולה בקנה אחד עם המציאות.

אמנון כהן: תודה.

אמנון כהן: ראש מועצת לכיש, בבקשה, אדוני, דני.

<דני מורביה: קודם כול, אני רוצה להגיד שבשנתיים האחרונות יש שינוי מאוד מאוד טוב וטיפול אצלי לגבי הרשות וטיפול במבנה ציבור מול מינהלת "תנופה", מול משרד השיכון, יש תוכנית תלת-שנתית, אומנם אנחנו בוועדת הביקורת אבל יש גם ביקורת חיובית.

<דני מורביה: כן תוכנית טובה ומתוקצבת והכל עובד כמו שצריך ובתיאום יחד עם המפונים, עם משרד השיכון, עם ישראל ועם כולם, אז זה בשלב הזה.

<דני מורביה: רק יש דבר אחד שכן בעייתי, זה הסכם משבצת של שוק כרמי-קטיף שצמוד לאמציה.

<דני מורביה: אין הסכם משבצת סגור מול מינהל מקרקעי ישראל, שם המעורבים זה מנכ"ל משרד החקלאות מול המינהל לסגור הסכם משבצת, כי אם אין הסכם משבצת החבר'ה של כרמי-קטיף לא יכולים להתחיל לבנות את בתיהם.

אמנון כהן: ישראל, מכיר את זה?

<ישראל מלאכי: כן, בוודאי.

<דני מורביה: הם באתר זמני, והעסק הזה יימשך, אנחנו תשע שנים אחרי, הפקידות צריכה למצוא את הדרך לסגור את זה מהר.

<דני מורביה: מבחינת תוכנית כללית למועצה, אני רוצה להגיד תודה והכל בסדר, אבל לפעמים דברים קטנים בנושא של פקידות העסק נמשך.

<דני מורביה: יושב אתי כאן סגן ראש המועצה שלי, הוא גם תושב של כרמי-קטיף והוא מעורב בכל הנושא הזה, אולי הוא ייתן קצת יותר פירוט בעניין.

אמנון כהן: לא, אני צריך לדעת אם הדבר מקבל את הטיפול.

<יורם אוהב-ציון: אגיד ביחד בתיאום עם ישראל, אנחנו עובדים אתו צמוד, ולכן - - -

אמנון כהן: אם אתם מטפלים לא חייבים להעלות את זה פה, לא חייבים להעלות הכול.

<יורם אוהב-ציון: אני רוצה להסביר ואז תבין גם את הנקודה, בסדר?

אמנון כהן: שנייה אחת, אני מטפל אם יש בעיה, אם אתם יודעים - - -

<יורם אוהב-ציון: אבל יש בעיה, אני רוצה להגיד לך מה הבעיה.

<שמואל גולן: אין בעיית משבצת.

אמנון כהן: ישראל, אתה יודע לפתור את בעיית המשבצת?

<ישראל מלאכי: לא.

<יורם אוהב-ציון: לא במאת האחוזים, אני - - -

<ישראל מלאכי: זה תהליך של - - -

אמנון כהן: שנייה אחת, המינהל גם אצל משרד השיכון - יש פה - - -

<קריאה: אבל יש פה את משרד החקלאות - - -

<יורם אוהב-ציון: אדוני, חבר הכנסת, שנייה, בבקשה, הבעיה הגדולה אצלנו בנושא של קטיף זה שעכשיו ברוך השם כבר נגמרו הארכיאולוגיה, נגמרו הירוקים, הכתומים, מינהל ותכנון - - -

<שמואל גולן: הפרפרים.

<יורם אוהב-ציון: הפרפרים.

<קריאות: אין עוד פרפרים.

<יורם אוהב-ציון: נכון, זוכר את הפרפרים ואת הכול?

<יורם אוהב-ציון: ברוך השם נגמר, ברוך השם גם משרד השיכון ביצע את הפיתוח.

<יורם אוהב-ציון: אבל דא עקא שמשבצת אי-אפשר לעשות כי משרד החקלאות באותה ועדה שנקראת ועדת קרקעות, שהיא בעצם הגוף שנותן את היכולת למשבצת ולאנשים את הבית במינהל, הביאה לאותו דיון גם את הקרקע חקלאות וגם את היישוב לאותה ועדה בגלל ההפרה של חוק לפני שנתיים.

<יורם אוהב-ציון: הוועדה עד עכשיו התעכבה, בשעה טובה בלחץ מאוד מאוד גדול של ישראל מלאכי שמעורב ועוד אנשים כולל פרקליטות תל-אביב שזה הגיע, בשעה טובה הסכם השותפות נחתם, נגמר.

<יורם אוהב-ציון: עכשיו צריכים במשרד החקלאות לכנס שוב פעם את הוועדה ולראות מה, ולהתחיל.

<יורם אוהב-ציון: אנחנו מבקשים לקצר תהליכים, הבקשה שלנו מהוועדה זה שתורה למשרד החקלאות, אין צורך לכנס, גם משרד החקלאות אומר שלא צריך, צריך לאשרר את הוועדה שאישרה את המשבצת ואז - - -

אמנון כהן: אתה צריך אותי בשביל זה?

<יורם אוהב-ציון: כן.

אמנון כהן: לא, יש פה ממשלה, יש פה זה, רק איפה שנופלים בין הכיסאות אנחנו מתערבים.

אמנון כהן: אם ישראל יגיד שיש פה קושי ואם הוא לא יודע לדבר עם שר החקלאות, הוא רוצה את העזרה שלי, בוודאי שאתערב, אבל אני יודע שיש לו שפה משותפת עם שר החקלאות, הוא גם יהודי מאוד ערכי שר החקלאות, ככה שלאשרר בכלל זה פחות בעיה.

אמנון כהן: לכן, ישראל, אני לרשותכם, אם תוך שבועיים קשה לך, דבר אתי, אני מטפל בשמחה רבה.

<יורם אוהב-ציון: מצוין.

אמנון כהן: סליחה, יש לנו דיון המשך, השעה שתיים כבר, ואני כבר לפני רבע שעה כבר הייתי צריך לסיים.

<קריאות: - - -

אמנון כהן: אנחנו לא נפרדים אף פעם.

אמנון כהן: אנחנו ממשיכים - - -

<יפה חדד: לא התייחסת - - -

<אבישי נתיב: לבקש לפתור גם בעיות אישיות גם, נכון?

אמנון כהן: לא אישי, אישי מולו תפתור.

<אבישי נתיב: אבל האיש הזה לא מוכן לשמוע.

אמנון כהן: יש ועדה, יש נציבות תלונות הציבור שאתה יכול לפנות.

<אבישי נתיב: בבקשה, תיתן הנחיה.

אמנון כהן: לא הנחיה, זה פתוח, מתי שאתה רוצה תפנה.

<אבישי נתיב: שתיתן הנחיה, אבוא עם כל החומר ואראה להם על מה אני מדבר.

אמנון כהן: לא צריך הנחיה.

אמנון כהן: אני מבקש.

<ליאורה שמעוני: לא צריך הנחיה.

<שמואל גולן: תכתוב תלונה לנציב תלונות הציבור.

<אבישי נתיב: לא רוצה לכתוב תלונות, כבר כתבתי לאלוהים, - - -

<ליאורה שמעוני: אז ניפגש כאן.

אמנון כהן: סליחה, אדוני, רצית להגיד משפט אחד.

אמנון כהן: תן לו לסיים.

<יפתח עניא: קודם כול, אני רוצה למחות על הדברים הלא נכונים בלשון המעטה שנאמרו כאן על-ידי מר פרחן ומר יצחקי.

<יפתח עניא: אני רוצה להגיד לכולם - - -

<אריה יצחקי: הדברים נכונים לחלוטין והגיע הזמן להחליף אותך.

<יפתח עניא: אני רוצה להגיד - - -

<אריה יצחקי: נכשלת בתפקידך, נכשלת, תתפטר, תתפטר.

<קריאות: - - -

<יפתח עניא: אני רוצה להגיד דבר אחד - -

<אריה יצחקי: הגיע הזמן שיחליפו אותך.

<יפתח עניא: - - לאוזני כולם כאן

<יפתח עניא: כי זה מאוד חשוב, אנחנו נמצאים ברגע האמת במובן הזה שהגענו לקצה גבול ההישגים שיכולנו להשיג עבור נווה-ים ובתוכם המפונים ובניהם - - -

<קריאות: - - -

<אריה יצחקי: זה לא נכון, שמת בצד - - -

<יפתח עניא: אני אומר את מה שאני – הגענו לקצה גבול היכולת, מכאן ואילך לא נוכל לקבל שום הישגים לא מהמינהל ולא ממשרד השיכון.

<יפתח עניא: החלופה, אם לא יימשך המכתב הזה של בני המפונים, החלופה היא פשוט ללכת לפירוק ואז אני חושב שהתוצאה תהיה פחות טובה גם למפונים, גם לקיבוץ וגם לבני המפונים ולבני הוותיקים.

אמנון כהן: תודה, הוועדה מסכמת.

<אריה יצחקי: נכשלת בתפקידך, נכשלת.

<אריה יצחקי: כבוד היושב-ראש, - - -

<קריאות: - - -

אמנון כהן: סליחה, זהו, אני לא אהיה פה כל היום, לא יגמרו הבעיות שלכם, אני מבין.

<דתיה יצחקי: אבל הפתרון הוא לא לקיבוץ, לנווה-ים.

אמנון כהן: ממינהלת "תנופה", ישראל, אני מבקש לעדכן את הוועדה - 143 המשפחות, כולל אמרת יש תשע כאלה ועוד 20 שעדיין לא מצאת להם פתרון.

אמנון כהן: לנו חשוב למצוא פתרון עד לאחרון המפונים.

אמנון כהן: הוועדה תעקוב עד אחרי שאחרון המפונים - -

<אבישי נתיב: אבל זה הבעיה, אמנון.

<אבישי נתיב: <

אמנון כהן: - - ימצא את מקומו גם לגבי תעסוקה, גם לגבי מגורים בעזרת השם, נלווה, פעם בחודש נשב, נראה מה התקדמנו.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה הזו נעולה.