ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 269, 2014-07-08 11:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום שלישי בשבוע, י' בתמוז, ה-8 ביולי 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו, התשע"ב-2011.

חיים כץ: אנחנו ממשיכים במה שהתחלנו אתמול וכל יום שאנחנו לא מסיימים, אנחנו רואים שיש לנו בעיות חדשות.

<נעה בן שבת: הגענו להוראות התחילה והתחולה בפרק ו'.

<נעה בן שבת: בסעיף 30 אמרנו שהכלל הוא שהחוק יחול ממועד תחילתו שזה שישה חודשים מיום פרסומו והוא יחול גם לגבי פסק דין שניתן לפני יום התחילה, אבל בסעיף קטן (ב) מופיע ה-אבל הגדול ויש לו שני חלקים.

<נעה בן שבת: פסקה (1) שמתייחסת למי שהוא עדיין לא גמלאי ופסקה (2) מתייחסת למי שהוא גמלאי ושניהם נוגעים לנושא של הוספת שאירה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על פנסיה תקציבית או קרן ותיקה או קופת ביטוח ישנה.

חיים כץ: או ביטוח מנהלים.

<נעה בן שבת: כן.

<אסי מסינג: לא בקופת ביטוח ישנה.

<אסי מסינג: קרן ותיקה.

<נעה בן שבת: שהיא צבורת זכויות.

<אסי מסינג: אם אנחנו מדברים רק על השאירים.

<אסי מסינג: זה יחול על כל המוצרים.

<אסי מסינג: הוראות התחילה בכל מה שקשור לסעיפים הרלוונטיים אליהם אנחנו מתייחסים כאן, מתייחסים לקרנות ותיקות ולפנסיה תקציבית ביחס לשאלת השאירים מעבר להוראות הרגילות.

<נעה בן שבת: ההגבלה היא הגבלה ראשונה עליה אנחנו מדברים - - -

חיים כץ: בואו נתחיל.

חיים כץ: אחד שלא יצא לפנסיה, אין בעיה.

חיים כץ: נכון?

<נעה בן שבת: יש שתי מגבלות.

<נעה בן שבת: מגבלה אחת שהם היו נשואים 120 חודשים - - -

<אסי מסינג: שזאת המגבלה הקיימת בחוק.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: זה עשר שנים.

<נעה בן שבת: והמגבלה השנייה שהוא עוד לא נפטר.

חיים כץ: אם הוא לא יצא לפנסיה והוא חי.

<אסי מסינג: אם הוא לא יצא לפנסיה והוא חי והם היו נשואים שלוש שנים במקרה של גמלאי - - -

<קריאה: אנחנו מדברים על העובד הפעיל.

<אסי מסינג: העובד הפעיל, אם הוא עדיין עובד פעיל והם נשואים עשר שנים, אפשר לרשום.

חיים כץ: והתגרש לפני?

<אסי מסינג: הוא יכול היה להתגרש לא חשוב מתי.

חיים כץ: גם לפני שלושים שנים.

<אסי מסינג: כל זמן שהוא פעיל ובלבד כמובן שפסק הדין נרשם.

<אסי מסינג: אנחנו צריכים להתחיל ליישם אותו.

חיים כץ: בסדר.

<נעה בן שבת: זאת פסקה (1), אבל זה רק לגבי מי שהוא עדיין לא גמלאי.

חיים כץ: עכשיו לגבי הגמלאי.

חיים כץ: הבעיה היא הצבא כי שם יוצאים לפנסיה מוקדם.

חיים כץ: זאת אומרת, בגיל 45 או בגיל 50 הוא כבר גמלאי, ואז מה קורה?

<אסי מסינג: הוראות החוק היום, לפני הוראת התחילה, סעיף 16 לחוק והמקבילות שלו בחוק הגמלאות, חוק שירות הקבע, אומרות שכדי שיהיה אפשר להוסיף את בת הזוג הגרושה כשאיר, צריכים להתקיים מספר תנאים.

<אסי מסינג: התנאי הראשון הוא שלא נקבע בפסק הדין שהוספת השאיר לא חלה.

<אסי מסינג: זה תנאי ראשון.

<אסי מסינג: התנאי השני הוא שלמעשה הבקשה לרישום פרטי פסק הדין הוגשה לכל המאוחר שנתיים מהמועד בו ניתן פסק הדין או החודש שבו הוא הפך להיות גמלאי, לפי המאוחר מביניהם.

<אסי מסינג: כלומר, אלה המועדים.

חיים כץ: מה אנחנו משנים?

<אסי מסינג: רגע.

<אסי מסינג: זה במצב הקיים.

<אסי מסינג: אמרנו שהוראת התחילה חלה באותו מובן.

<אסי מסינג: אנחנו מחילים את זה על פסקי דין קיימים ובלבד שבית המשפט קבע שבאמת התקיימו בהם שלוש שנות נישואין בתקופת החיסכון - זה התנאי שקבענו לגבי גמלאים – והדבר השני, שמתקיימים התנאים הללו.

<אסי מסינג: כלומר, פסק הדין נרשם שנתיים מהמועד שניתן פסק הדין או מהמועד שבו הוא גמלאי לפי המאוחר מביניהם.

<אסי מסינג: התנאי הזה בראש ובראשונה מיועד להשוות את המצב.

חיים כץ: למה רק שנתיים?

<אסי מסינג: אפשר היה לטעון למה בכלל שנתיים.

<אסי מסינג: לכאורה לא היה צריך לתת.

חיים כץ: אנחנו רוצים להעלות את השנתיים לשלוש שנים וזה מעט.

<אסי מסינג: לפני ההעלאה, אני אסביר את ההיגיון בכל המנגנון.

<אסי מסינג: אני מזכיר שבסוף מי שמממן את הוספת בני הזוג הגרושים הללו אלה למעשה הגמלאים מהקרן.

חיים כץ: זה הקופות.

חיים כץ: אני לא יודע אם אלה הגמלאים.

<אסי מסינג: כמובן שבסוף בסוף מי שישלם ועל מי המחויבות, זאת הקופה או המעביד, לצורך העניין אוצר המדינה או הגופים האחרים, אבל כדי שהדבר הזה לא יעלה עלות, יש מקדמים אקטואריים שנקבעו שאמורים לשקף את מלוא העלות הנוספת של אותם שאירים והמקדמים הללו משמשים כדי להפחית את הקצבה של הפנסיונרים שחל לגביהם - - -

חיים כץ: אני רוצה שתבהיר לא את אלה שיתגרשו מחר.

חיים כץ: אלה שיתגרשו מחר, יהיו מאורגנים ומסודרים ולא תהיה בעיה בתחשיבים.

חיים כץ: אני רוצה שתשים לב לאלה שהתגרשו אתמול, שכבר גרושים בפועל.

חיים כץ: אם הוא עדיין פעיל, לא קרה כלום.

חיים כץ: אם הוא נפטר, הכול מת ונגמר.

חיים כץ: אם הוא גמלאי שנה והתגרש לפני שלוש שנים, מה קורה?

<אסי מסינג: מתי ניתן פסק הדין?

חיים כץ: לפני שנתיים וחצי.

<אסי מסינג: הוא לא נכנס בפנים.

<קריאה: זאת הבעיה.

<אסי מסינג: אבל יש לנו גם את הדוגמה הנוספת.

<אסי מסינג: אם הוא גמלאי עשר שנים, התגרש לפני עשר שנים או התגרש לפני חמש שנים, לא חשוב כרגע - - -

חיים כץ: פסק הדין ניתן לפני שנה.

<אסי מסינג: אם פסק הדין ניתן לפני שנה, הוא נכנס.

חיים כץ: הוא נכלל.

חיים כץ: יש מקרים כאלה?

<נעה בן שבת: מועד הגירושין לא משנה.

<נעה בן שבת: משנה מועד פסק הדין.

חיים כץ: בסדר, אבל אם הוא התגרש לפני עשר שנים ופסק הדין ניתן לפני שמונה שנים או תשע שנים?

<אסי מסינג: העניין הוא מאוד מאוד פשוט.

<אסי מסינג: אם מוסיפים לסיפור הזה את האוכלוסייה של אנשים שיצאו לגמלה לפני כן, התוצאה היא - - -

חיים כץ: אני אגיד לך מה הבעיה.

חיים כץ: זה שאנחנו סוגרים ומשפרים, זה בסדר.

חיים כץ: יש כאן קבוצת נשים שהלכה וטרחה ועמלה בחוק הזה ואני שמח שהן אינן כאן כי אפשר לדון יותר בשקט אבל אנחנו צריכים לייצג אותה.

חיים כץ: הן עשו עבודת קודש והעלו את הנושא ובסוף כולן מחוץ למשחק.

<אסי מסינג: קודם כל, לא כולן.

חיים כץ: למה לא כולן?

<אסי מסינג: מי שהוא עוד לא יצא לקצבה - - -

חיים כץ: כולם יצאו בגיל 45.

חיים כץ: הם היו בצבא.

חיים כץ: מאיפה זה התעורר?

חיים כץ: כשבאו ואמרו שאנחנו חיינו עם הגבר הזה, הוא התגרש ועכשיו הידועה בציבור הופכת להיות השאירה.

<אסי מסינג: אני אסביר.

<אסי מסינג: החוק הזה קודם כל הוא חוק שמשנה סדרי עולם ושינוי סדרי עולם לפעמים, מה לעשות, ענייני העבר, לא תמיד יש להם פתרון.

<אסי מסינג: דבר שני שצריך לזכור הוא שיכולות להיות סיטואציות במסגרתן יש לנו בני זוג שאכן התגרשו לפני עשרים שנים, הוא גמלאי כבר עשרים שנים או פחות, יש לו בת זוג חדשה ועכשיו, אם אנחנו מחילים את החוק הזה רטרו, אנחנו פוגעים בה.

חיים כץ: אין שלמות.

<אסי מסינג: לכן העניין הזה הוא בכלל לא פשוט.

חיים כץ: אם זה היה פשוט, היינו מעבירים את זה במפלגת העבודה.

יעקב מרגי: שם הדברים ברורים.

חיים כץ: גם אצל לפיד הדברים ברורים.

יעקב מרגי: גם הבית היהודי עכשיו בדרך לשם.

חיים כץ: אשתו של בנט אמרה שיאיר לפיד גונב חוקים וגונב קרדיטים.

מרב מיכאלי: ולפני שהיא אמרה את זה, לא ידעת את זה?

יעקב מרגי: מנחס לעצמו רפורמות.

יעקב מרגי: נמשיך לצטט או שנעצור כאן?

יעקב מרגי: פוליטיקה חדשה.

חיים כץ: אסי, תמשיך.

חיים כץ: אנחנו רוצים את המצב האופטימלי.

מרב מיכאלי: בדיוק.

מרב מיכאלי: איך יכולות להרחיב מקסימום?

חיים כץ: אנחנו רוצים את המצב האופטימלי.

<מאירה בסוק: כי העוול כל כך גדול.

חיים כץ: תרשום בפרוטוקול שעורכת הדין מאירה בסוק אמרה שלא מעניין אותה העוול, העיקר שייגמר.

<מאירה בסוק: שייגמר ושלא יהיה עוול.

חיים כץ: אין דבר כזה.

חיים כץ: כשאתה עושה משהו חדש, לא יעזור שם דבר.

חיים כץ: יש את דור המדבר שישלם מחיר שהיה יכול להימנע אם הוא לא היה מתגרש.

מרב מיכאלי: ואז יש מצב שהיא הייתה משלמת מחיר גדול יותר.

מרב מיכאלי: הנשים האלה לא רצו.

יעקב מרגי: אני יכול להגיד לכם מהסטטיסטיקה של הגברים שאם הם היו יודעים מה יקרה להם עם השנייה, היו נשארים עם הראשונה.

<נעה בן שבת: הבעיה של המימון קיימת גם עת הבן אדם הפך להיות גמלאי לפני הרבה שנים והגירושין הם טריים.

<נעה בן שבת: גם אז יש בעיית מימון.

<נעה בן שבת: גם אז לא הייתה הפחתה במשך שנים.

חיים כץ: אבל אז יש הסכם הפרידה.

<אסי מסינג: זה משהו שהוא הלך החיים.

<אסי מסינג: כלומר, במובן הזה אף אחד לא מתכנן את גירושין והוא לא יודע מתי בן זוגו ימות.

חיים כץ: לא הבנת מה אתה מדבר.

חיים כץ: מה זה אף אחד לא מתכנן את הגירושין והוא לא יודע מתי בן זוגו ימות?

חיים כץ: הוא יודע מתי הוא ימות.

חיים כץ: זה שהוא לא יודע, הוא לא יודע אלא אם אתה ריבונו של עולם.

יעקב מרגי: אני מאמין שהוא יודע.

<אסי מסינג: חלופה שאפשר לחשוב עליה – אנחנו עוד לא שלמים והיא לא נבדקה באופן מלא אקטוארית – היא להחיל, אבל היא מאוד בעייתית במובן הזה שהיא גם פוגעת בצדדים שלישיים - לגבי פסקי דין ואפשר לעשות את זה מבחינת סטנדרט מלא – להחיל את זה אחורה ובלבד שינוכו התשלומים מהגמלה הראשונה.

חיים כץ: ולמה הוא יסכים?

<אסי מסינג: יכפו את זה בבית משפט.

<אסי מסינג: תהיה חזרה לבית המשפט.

חיים כץ: הוא ימות רק מהצער.

<אסי מסינג: זאת אופציה שכמובן יכולה לבוא בחשבון ובית המשפט כשהוא איזן את זה, אני מזכיר שבית משפט איזן את הנכסים, הוא הביא בחשבון - - -

חיים כץ: עוד הרבה רעל, עוד עורכי דין.

חיים כץ: לא טוב.

חיים כץ: אנחנו לא הולכים לבית משפט.

חיים כץ: בית משפט זה לחלשים.

<אסי מסינג: כך או כך צריך ללכת לבית המשפט כדי לקבוע את התקופה.

<אסי מסינג: נאמר כאן שהקביעה הזאת צריכה להיות אחרי.

<נעה בן שבת: אם הם הולכים שוב לבית המשפט, אתה רק מאפשר להם בסעיף אחרי זה לחזור לבית המשפט, בסעיף קטן (ג).

<נעה בן שבת: אם חסרים להם תנאים בתוך פסק הדין, אתה מאפשר להם ללכת ולקבל את פסק הדין מתוקן ויפה, ואז הם מקבלים פסק דין חדש.

חיים כץ: ואם אין לו את הכסף לתת לה עכשיו את ההפרשות?

חיים כץ: השקיע והפסיד?

חיים כץ: עשרים שנים אחורה.

<נעה בן שבת: לא, בלי הפחתות.

חיים כץ: מה פתאום היא תקבל?

חיים כץ: את באה והולכת לקבוע עשרים שנים אחורה אבל הוא פשט את הרגל וחי בקושי.

חיים כץ: מאיפה הוא ייתן לה?

חיים כץ: היא התחתנה עם מיליונר אבל היא תוציא לו את העיניים.

חיים כץ: זה הזוי.

חיים כץ: אנחנו מדברים על דברים הזויים.

<נעה בן שבת: הרי יש לך אפשרות לקבל עכשיו פסק דין חדש.

<נעה בן שבת: אתה אומר שהיה לך פסק דין ישן ועכשיו אתה מקבל פסק דין חדש ואתה מתקן את כל התיקונים, את כל מה שהיה צריך לתקן.

<נעה בן שבת: אז בוא תתחשב.

<נעה בן שבת: אם טרחו והלכו לבית משפט וקיבלו פסק דין חדש ומתוקן, בוא נקרא אותו.

חיים כץ: איך את רואה את האידיאל?

חיים כץ: שימי את האידיאל על השולחן.

חיים כץ: האידיאל באיזונים, גם רציונלי.

<נעה בן שבת: הטוב ביותר היה להגיד שיש כאן הסדר חדש, עד היום אי אפשר היה לרשום בכלל פסקי דין, ניתן להם חודש ימים אחרי יום התחילה לרשום את פסק הדין, אבל הם אומרים שזה מכניס להם הרבה מאוד רעש.

חיים כץ: רעשים ואנשים וזה בלתי אפשרי.

<נעה בן שבת: אפשרות אחרת היא לחתוך כאן איזושהי תקופה.

<נעה בן שבת: הפך לגמלאי לפני איקס שנים, הפך לגמלאי לפני ואי שנים.

חיים כץ: אסי, אנחנו רוצים טיפה להרחיב.

חיים כץ: הפך לגמלאי מתי?

<אסי מסינג: מבחינת ההרחבה?

חיים כץ: כן.

<קריאה: מתי פורסם נוסח החוק לראשונה?

חיים כץ: אתה מס הכנסה.

חיים כץ: אתה עכשיו לא במשחק.

יעקב מרגי: בסוף הוא יהיה.

יעקב מרגי: אם תרצה או לא תרצה, הוא יהיה.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: הוא לא במשחק.

יעקב מרגי: הוא שותף.

<נעה בן שבת: ועדת שוחט מ-2008?

<אסי מסינג: למעשה רוצים לעשות החלה רטרואקטיבית.

חיים כץ: כן.

<אסי מסינג: החלה רטרואקטיבית, יש לה משמעויות, כמו שאמרתי, כך שהיא פוגעת באינטרסים.

חיים כץ: אבל קצרה.

חיים כץ: לא ארוכה.

חיים כץ: לא פוגעת.

חיים כץ: קצרה לא פוגעת.

חיים כץ: גם אני לא רוצה ארוכה אבל קצרה.

חיים כץ: כמה רטרו קצרה?

<אסי מסינג: כל מועד כאן יהיה שרירותי.

<נעה בן שבת: נכון, אבל יש כאן מצב של הוראת מעבר.

<נעה בן שבת: בדיוק יש לך דור מדבר.

<אסי מסינג: דור המדבר הוא לאו דווקא בשנים האחרונות.

חיים כץ: אסי, צריך לקבל החלטה.

<אסי מסינג: אין בעיה להחיל את זה אחורה מבחינת המועד הזה של גמלאי ובלבד שינוכה להם מהגמלה הראשונה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: בסדר.

<אסי מסינג: במובן הזה.

<אסי מסינג: זה העיקרון.

חיים כץ: שנה גמלאי.

חיים כץ: כמה היום זה, חודש?

<נעה בן שבת: כן.

חיים כץ: שנה גמלאי.

<אסי מסינג: ואנחנו מנכים מהיום הראשון.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: שנה גמלאי.

<נעה בן שבת: מנכים את ההפחתות?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: אבל שנה זה לא הרבה.

<נעה בן שבת: ובשנתיים של פסק הדין, גם בזה אתם יכולים לתת הקלה.

חיים כץ: שלוש שנים.

<אסי מסינג: צריך פשוט לסדר את העניין הזה כדי שזה גם יהיה קוהרנטי ולעשות את העניין של פסק הדין והמועד וגם ממנו לעשות מהגמלה הראשונה.

<אסי מסינג: אז אנחנו פותחים את זה.

<אסי מסינג: לדעתי אפשר גם אז לפתוח את המגבלה של השנתיים.

חיים כץ: לא רוצה.

חיים כץ: לא רוצה מהגמלה הראשונה.

חיים כץ: אני לא שם.

חיים כץ: עשיתי שנה גמלאי ותאריך את זה לשלוש שנים.

<אסי מסינג: זאת בעיה.

חיים כץ: למה זאת בעיה?

<אסי מסינג: מי ינוכה, מהיום הראשון?

חיים כץ: כן.

<אסי מסינג: מיום מתן פסק הדין?

חיים כץ: כן.

<נעה בן שבת: או מהיום שהוא גמלאי.

<אסי מסינג: כן.

חיים כץ: שלוש שנים.

<אסי מסינג: שלוש שנים אבל זה מנוכה מהיום הראשון שניתן פסק הדין.

חיים כץ: כן, אבל עד שנה.

חיים כץ: שנה גמלאי.

<אסי מסינג: מה זה עד שנה גמלאי?

חיים כץ: שנה גמלאי.

<אסי מסינג: אבל זה יכול להיות שלוש שנים.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: שלוש שנים נחתם ההסכם ובינתיים הוא היה פעיל ובינתיים הוא יצא לגמלה.

<אסי מסינג: אז אין בעיה.

חיים כץ: הוא יצא לגמלה לפני חצי שנה.

<נעה בן שבת: לפי המאוחר.

<אסי מסינג: את השלוש שנים ממועד מתן פסק הדין ובלבד כמובן שהוא גמלאי.

<נעה בן שבת: אבל שנתיים היה לו בלי כסף.

<נעה בן שבת: אתה נותן רק שנה אחת.

<אסי מסינג: אם אנחנו עושים את זה עכשיו, זה פתרון.

חיים כץ: תשאירי שנתיים.

חיים כץ: תעבירי את הגמלאי לשנה גמלאי.

<הראל שרעבי: אז זה אומר שאם גובים גבייה רטרו על הפחתות, אין הגיון שלא תהיה הפחתה רטרו גם לשנתיים.

חיים כץ: תקשיב, יש לך הסדר.

חיים כץ: אל תהיה גרידי.

חיים כץ: אתה מס הכנסה.

חיים כץ: אנחנו לא שוחטים כאן אף אחד.

חיים כץ: אנחנו רוצים שעוד ימשיכו לראות את הילדים ביחד.

חיים כץ: מי יביא את הכסף הזה?

<נעה בן שבת: באמת מי יביא את הכסף?

חיים כץ: אם לא תהיה הפחתה, מי יביא את הכסף?

<נעה בן שבת: הם יספגו שנה אחת.

חיים כץ: מי יספוג?

חיים כץ: הקופות והגמלאים במדינה צריכים לשלם.

חיים כץ: אני התגרשתי ואת צריכה לשלם לי על זה.

חיים כץ: אנחנו לא בני משפחה ואנחנו לא קרובים.

חיים כץ: אני התגרשתי, מה פתאום שתשלמי לי?

חיים כץ: מה זה הקופות?

חיים כץ: מי זה הקופות?

חיים כץ: הקופות הן אנשים.

<נעה בן שבת: היום המצב הוא שיכול להיות שהבן אדם גמלאי כבר עשרים שנים, לא הפחיתו לו עד היום שום דבר, שנתיים עברו מפסק הדין - - -

חיים כץ: גמלאי עשרים שנים?

חיים כץ: אין דבר כזה.

<נעה בן שבת: ירשמו עכשיו את פסק הדין.

חיים כץ: אתם לא רוצים לסיים ולא יודעים לסיים את הדברים.

חיים כץ: אתם עורכי דין.

חיים כץ: העבודה שלכם לא תיגמר אף פעם.

חיים כץ: אתם יכולים לסיים עבודה.

חיים כץ: אין מצוין.

<קריאה: מה סיכמנו?

<נעה בן שבת: אתם מסכימים לזה, נכון?

<נעה בן שבת: בלי הפחתה.

חיים כץ: בלי הפחתה.

חיים כץ: גם על שנה אל תעשה הפחתה.

<אסי מסינג: אין בזה הגיון.

<אסי מסינג: אני מציע לבחון את העניין הבא.

<אסי מסינג: אני חושב שזה נותן פתרון שהוא סביר.

<אסי מסינג: לבטל את המגבלה של השנתיים לגמרי.

חיים כץ: מה זה לבחון?

<אסי מסינג: עכשיו.

<אסי מסינג: בדיון.

<אסי מסינג: אני מציע לבחון את זה עכשיו.

<אסי מסינג: לבטל את המגבלה של השנתיים ולתת את הניכוי.

<אסי מסינג: אלה כללי משחק שהם ידועים לכולם מראש.

<אסי מסינג: מהיום של הפירוד, של פסק הדין.

חיים כץ: מי יביא את הכסף?

<אסי מסינג: מה זאת אומרת?

<אסי מסינג: הגמלאי.

<אסי מסינג: אלה כללי המשחק.

<אסי מסינג: הם שניהם יודעים.

<אסי מסינג: אנחנו נותנים את זה כמועד.

חיים כץ: עד היום היא לא קיבלה כלום.

<נעה בן שבת: ממועד הפירוד?

<אסי מסינג: כן.

<אסי מסינג: ממועד הפירוד.

חיים כץ: אסי, אתה לא רציני.

חיים כץ: אני התגרשתי לפני שלושים שנים ועכשיו אתה בא ואומר לי, טוב, תביא את הכסף אבל אין לי.

<הראל שרעבי: לא היית גמלאי לפני שלושים שנים.

חיים כץ: למה לא?

חיים כץ: התגרשתי והייתי גמלאי.

<הראל שרעבי: לפני שלושים שנים?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: בצבא בגיל 45 פורשים.

<אסי מסינג: אבל זאת אופציה שנותנת לך.

חיים כץ: בצבא פורשים בגיל 42.

<אסי מסינג: אבל כרגע אין לך אופציה בכלל.

<אסי מסינג: במצב הקיים כרגע אין.

<אסי מסינג: היא מחוץ למשחק.

<נעה בן שבת: אתה נותן כאן פתרון לכל הקבוצה בכפוף לתשלום.

<אסי מסינג: בכפוף לתשלום.

חיים כץ: אבל אני לא יודע לשלם את זה.

חיים כץ: אני לא יודע לבוא ולהשית על מישהו פתאום חמישים אלף שקלים.

חיים כץ: מאיפה הוא יביא חמישים אלף שקלים?

חיים כץ: הוא קונה ואני משלם לו.

<קריאה: אין לו כסף לשלם את זה.

חיים כץ: אין לי כסף לשלם.

חיים כץ: הוא קונה.

חיים כץ: אני התגרשתי בגללו או הוא התגרש בגללי, לא מעניין, ולכן הוא ייקח לי הלאה את החיים, גם כך הוא הרס לי 15 שנים והוא צריך להרוס לי הכול?

חיים כץ: הוא לא נרגע מזה שהוא הרס לי 15 שנים?

חיים כץ: זה לא.

<אסי מסינג: ובכל מקרה, זה פתרון שיכול ממילא לפתור את המועד הזה של השנתיים שהוא מועד שנועד לקטום את המשחקים.

<אסי מסינג: כלומר, בוא נשים רק את האחורה בצד כי ממילא הוא מעלה את כל הבעיות.

<אסי מסינג: אנשים יודעים את כללי המשחק ברגע שיש להם פסק דין.

<אסי מסינג: יש להם פסק דין הם יודעים שהם צריכים להתחיל לממש.

חיים כץ: כל מי שיודע שהיום הולך להתגרש, הכול ברור ואין בעיה.

חיים כץ: אנחנו מדברים על העבר.

חיים כץ: א

<אסי מסינג: זה לא מדויק שכולם יודעים.

<אסי מסינג: זה חוק מורכב.

<אסי מסינג: בסדר, אבל עורכי הדין ידעו.

<אסי מסינג: אני מציע את ההצעה הזאת שתפתור את העניין גם לגבי העתיד.

<אסי מסינג: היא תנטרל את עניין הזמן.

חיים כץ: לגבי העבר, אני לא מוכן ללכת אל הלא נודע, לקבל כאן החלטות שאני לא יודע במה הן כרוכות, באיזה עלויות הן כרוכות, במי הן פוגעות, כמה הן פוגעות.

חיים כץ: סתם לירות באוויר, אני לא מוכן.

חיים כץ: אם מישהו צריך לתת לך חמישים אלף שקלים?

חיים כץ: מאיפה הוא יביא את הכסף?

חיים כץ: ומאה אלף שקלים אולי?

<אסי מסינג: אפשר לתת אופציה, חלופה.

<אסי מסינג: לא כחובה.

חיים כץ: לא כחובה, הוא לא יסכים.

חיים כץ: למה אני אסכים לתת לך שקל?

חיים כץ: התגרשתי ממך, התפטרתי ממך ואני אתן לך עכשיו שקל ואתה תיתן לי אופציה?

<אסי מסינג: זה איזון בין בני הזוג.

חיים כץ: לא רוצה לשבת אתך בכלל.

חיים כץ: לא רוצה לתת.

<אסי מסינג: גם בת הזוג יכולה לממן את זה באופן מלא.

<אסי מסינג: היא לא חייבת ברמה העקרונית.

חיים כץ: אני רוצה לעשות חוק שהוא ברור ולא נתון לפרשנות ולא נותן פרנסה לעורכי הדין, אלא חוק שעובדים לפיו ומי שצריך לקבל, מקבל, ומי שצריך לתת, נותן ושהכול ברור.

חיים כץ: לא מסננת עם חורים שאחר כך אפשר לעשות מה שרוצים.

<אסי מסינג: מה אתה מציע?

חיים כץ: שנה גמלאי על חשבונו.

<אסי מסינג: חשבונם.

חיים כץ: מה חשבונם?

<אסי מסינג: משהו במתכונת שקיימת היום בחוק.

חיים כץ: שנה הפחתה ושנתיים אחורה פסק דין בלי הפחתה.

<אסי מסינג: מה שיש היום בחוק.

<אסי מסינג: אין הפחתה אחורה.

<נעה בן שבת: לגבי מועד הפטירה?

חיים כץ: אנחנו נדחה את מועד הפטירה.

חיים כץ: היום מכניסים מכשירים חדשים והטכנולוגיה הרפואית עובדת ויש תרופות מצילות חיים.

יעקב מרגי: ועדת גרמן שמה מיליארד שקלים.

חיים כץ: ועדת גרמן הביאה מיליארד שקלים על הנייר.

<נעה בן שבת: אתמול עלתה האפשרות לדבר על מי שנפטר, להביא בחשבון גם את מי שבעלה נפטר לא ביום התחילה אלא ביום הפרסום של החוק הזה.

<נעה בן שבת: אולי גם את השנתיים אחורה מיום פסק הדין, מיום הפרסום.

חיים כץ: אני לא רוצה יותר רטרואקטיביות.

חיים כץ: הבן אדם חי – חי, הבן אדם מת – מת.

חיים כץ: מיום הפרסום.

<נעה בן שבת: מיום הפרסום.

<קריאה: גם עכשיו זה כך.

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: היום מדובר מיום התחילה.

חיים כץ: יום התחילה הוא בעוד חצי שנה.

<נעה בן שבת: כן.

חיים כץ: ויום הפרסום הוא היום.

<נעה בן שבת: יום הפרסום הוא בזמן קרוב.

<נעה בן שבת: כן.

<אסי מסינג: עניין יום הפרסום הוא בעייתי ואני אסביר מדוע.

חיים כץ: בעייתי, אתה תתגבר על זה.

<נעה בן שבת: יום הפרסום רק לגבי הפטירה.

<אסי מסינג: התנאי הוא שהוגשה בקשה לפני הפטירה.

<אסי מסינג: זה לא יעזור לנו שאנחנו עושים את זה מיום הפרסום כי לא יכולה להיות מוגשת בקשה.

<נעה בן שבת: תגיד שאתה מתגבר על התנאי הזה של יום הפטירה.

<אסי מסינג: אבל איך?

<אסי מסינג: הגופים לא יודעים.

<אסי מסינג: יש לו עכשיו בת זוג חדשה, מה אנחנו עושים אתה?

<נעה בן שבת: אפשר לומר שהרישום יהיה מיום התחילה, בסדר, אבל יבדקו מתי הוא נפטר.

<נעה בן שבת: נגיד שהמעמד של השאיר, הרישום וכל הדברים יינתנו לו מיום התחילה ואילך, אבל לפחות מעמד לנשים האלה שאומרות שהן חיכו עד עכשיו לחוק שעבר בקריאה שנייה ושלישית ואז הבעל נפטר.

<הראל שרעבי: איך יגבו ממנו הרטרו?

<הראל שרעבי: אם אנחנו אומרים שגובים רטרו, הוא כבר מת.

חיים כץ: מהקופה.

<נעה בן שבת: איזה גובים רטרו?

<אסי מסינג: יש בת זוג חדשה שהגישה בקשה לקבלת קצבה כשאיר או לחילופין אין בת זוג חדשה ויש זכאות לערכי פדיון בסיטואציה מסוימת, ובאו היורשים ולקחו את הכסף.

<אסי מסינג: מה עושים אז?

חיים כץ: איך לקחו את הכסף?

<נעה בן שבת: זאת פנסיה תקציבית.

חיים כץ: עד שהם ייקחו את הכסף, יעבור זמן ואתה יכול לפתור את הבעיה.

חיים כץ: כמה זמן עובר עד שאתם נותנים את הכסף?

<קריאה: ארבעה ימים.

חיים כץ: כמה?

חיים כץ: ארבע שעות.

<קריאה: אם יש מוטבים, ארבעה ימים.

<נעה בן שבת: אולי לקצר את מועד התחילה?

חיים כץ: אתם על הנייר נותנים אבל הם לא.

<קריאה: מי זה הם?

חיים כץ: הקרנות הוותיקות לא נותנות בארבעה ימים.

<נעה בן שבת: זה נוגע לקרנות ותיקות ולפנסיה תקציבית.

<נעה בן שבת: למה אנחנו מכניסים אותם?

<אסי מסינג: זה לא ייקח חצי שנה.

<אסי מסינג: יש כאן חצי שנה של הוראה.

<קריאה: ארבעה ימי עסקים.

<נעה בן שבת: אולי נקצר את הוראת התחילה?

<אסי מסינג: אי אפשר לקצר את הוראת התחילה כי יש כאן יישום מאוד לא פשוט.

חיים כץ: מרגי, אנחנו צריכים לכנס את העם ולהתחיל להתפלל שלא ימותו חצי שנה.

יעקב מרגי: אתה יודע על כמה נושאים יש לנו להתפלל?

חיים כץ: אם לא מתים חצי שנה, הבעיה נפטרה.

<נעה בן שבת: הכוונה היא באמת לעשות משהו כזה, לומר שהבן אדם אמנם נפטר.

חיים כץ: אם את רוצה חיים קלים, תעבירי את זה לוועדת כספים.

<נעה בן שבת: אני מבינה שבעניין הזה אנחנו לא מקדימים את זה.

<נעה בן שבת: נעבור הלאה.

<קריאה: מה סוכם?

<קריאה: תחילה חצי שנה?

<נעה בן שבת: יום הפרסום זה מתי שזה מפורסם.

חיים כץ: התחולה תהיה עוד חצי שנה.

מרב מיכאלי: לא הצלחתם.

חיים כץ: זה לא ישים.

יעקב מרגי: ניסינו.

מרב מיכאלי: נכון אבל לא הצלחנו.

חיים כץ: היינו מצליחים אם זה היה יכול להיות ישים.

<נעה בן שבת: קראנו את פסקה (2).

<נעה בן שבת: יש כאן רשימה של הוראות סעיפים.

חיים כץ: תקראי.

חיים כץ: תתחילי לסגור עניינים.

חיים כץ: תתחילי לקרוא ונצביע.

<נעה בן שבת: לגבי פסקה (1), בסופו של דבר לא עשינו בה שינויים מהותיים חוץ מהעניין שלא נפטר לפני יום התחילה.

<נעה בן שבת: זה עניין ניסוחי בלבד.

חיים כץ: אנחנו לא מצביעים על זה.

חיים כץ: אנחנו בעמוד 72 למעלה, סעיף 30.

<נעה בן שבת: (2) הוראות סעיפים 14, 16 ו-22 וכן הוראות סעיפים 4(א), 21א, 28(א) עד (א1), 30, 31, 36 ו-37 לחוק הגמלאות כנוסחם בסעיפים 24(2), (4) ו-(8) עד (12) לחוק זה, הוראות סעיפים 14א, 21, 25(א) עד (א1) ו-26 עד 29 לחוק שירות הקבע כנוסחם בסעיפים 25(3), (4), (9)(א) ו-(ב) ו-10 עד 13 לחוק זה יחולו לגבי פסק דין לחלוקת חסכון פנסיוני שניתן לפני יום התחילה רק בהתקיים כל אלה: החוסך לא נפטר לפני יום התחילה.

<נעה בן שבת: בית המשפט או בית הדין שנתן את פסק הדין קבע ביום התחילה ולאחריו כי משך התקופה המשותפת הוא 36 חודשים לפחות.

<נעה בן שבת: לא התקיים סייג מהסייגים כאמור בסעיף 16(ב) לחוק זה או בסעיף 21א(ב)(1) לחוק הגמלאות כנוסחו בסעיף 24(5) לחוק זה או בסעיף 14א(ב) לחוק שירות הקבע כנוסחו בסעיף 25(3) לחוק זה לפי העניין.

<נעה בן שבת: ואולם - אלה אותם סעיפים שמגבילים בשנתיים ובחודש מיום שהוא הפך לגמלאי.

<נעה בן שבת: אז אנחנו נסיים - לעניין תחילת קיומו של הסייג המלא בפסקה (1) של הסעיפים האמורים, לא תובא בחשבון קביעת בית משפט או בית הדין כאמור באותה פסקה שהייתה לפני יום התחילה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, קביעה שהוא ויתר מראש על התחולה של הוראות השאירים.

<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו נגיד שגם לעניין זה, במקום חודש מיום שהפך לגמלאי יבוא שנה מיום שהפך להיות גמלאי.

<נעה בן שבת: זה יהיה התיקון בהתאם למה שדובר קודם.

<אסי מסינג: כפוף להפחתה.

<אסי מסינג: כולל ההפחתה.

<נעה בן שבת: בכפוף להפחתה?

חיים כץ: כן.

<נעה בן שבת: הפחתה מתוך החודש.

<אסי מסינג: אותו מועד.

חיים כץ: מה זה משנה?

חיים כץ: הוא משלם, שישלם כל שנה וייתן לה מענק.

חיים כץ: מה היא משלמת?

<קריאה: חצי-חצי.

חיים כץ: אבל היא מקבלת.

חיים כץ: לא היה לה כלום.

חיים כץ: היא לא משלמת כלום והיא מקבלת חצי.

<נעה בן שבת: אנחנו צריכים להגיד שזה גם אופציונלי.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אם זה שנתיים – בסדר, אם זה לא – שלוש שנים בכפוף להפחתה.

חיים כץ: עוד פעם את חוזרת?

<אסי מסינג: למה שלוש שנים?

<נעה בן שבת: כי שנתיים היה לה לפי החוק היום.

חיים כץ: ונשאר שנתיים.

חיים כץ: הוספנו את השנה.

חיים כץ: אל תחזרי יותר.

חיים כץ: די.

חיים כץ: נגמר.

<נעה בן שבת: רק השנה הנוספת כפופה להפחתה?

<קריאה: כן.

חיים כץ: לא.

<נעה בן שבת: סליחה.

<נעה בן שבת: שנתיים.

<נעה בן שבת: אני התבלבלתי.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על השנה.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: הולכים קדימה.

חיים כץ: (3) תיקון סעיף 38 לחוק הגמלאות כאמור בסעיף 24(13) לחוק זה וביטול סעיף 30 לחוק שירות הקבע כאמור בסעיף 25(14) לחוק זה לא יחולו לגבי מי שניתנה לו התחייבות לתשלום מזונות על פי פסק דין או על פי הסכם בכתב שניתנו לפני יום התחילה.

חיים כץ: מי שיש לו התחייבות כזאת, ממשיך לגביו הדין הקיים.

חיים כץ: (ג) ניתן פסק דין לחלוקת חסכון פנסיוני לפני יום התחילה, ולא מתקיים תנאי מהתנאים להגשת בקשה לרישום פרטי פסק הדין בהתאם להוראות פרק ב', באתם לסעיף 42א לחוק הגמלאות כנוסחו בסעיף 24(15) לחוק זה או בהתאם לסעיף 47א לחוק שירות הקבע כנוסחו בסעיף 25(16) לחוק זה, לפי העניין, רשאי בן הזוג לשעבר לפנות לערכאה הראשונה בבקשה להורות בדבר אופן חלוקת החיסכון הפנסיוני באמצעות הגוף המשלם לפי הוראות פרקים ב' עד ד', עד הוראות חוק הגמלאות, כנוסחו בסעיף 24, או לפי הוראות חוק שירות הקבע, כנוסחו בסעיף 25, לפי העניין (בסעיף זה – החוקים המסדירים).

חיים כץ: מצאה הערכאה הראשונה כי ניתן לחלק את החיסכון הפנסיוני כך שהחיסכון הפנסיוני, כולו או חלקו, יחולק באמצעות הגוף המשלם בהתאם להוראות החוקים המסדירים, יחולו הוראות אלה: הערכאה הראשונה תיתן הוראות לעניין חלוקת החיסכון הפנסיוני, כולו או חלקו, באמצעות גוף משלם, ויראו את החלטתה כאמור בפסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני שהוראות החוקים המסדירים חלות לגביו.

חיים כץ: חלק החיסכון הפנסיוני שהערכאה הראשונה החליטה שלא ניתן לחלקו בין החוסך לבין בן זוגו לשעבר באמצעות גוף משלם לפי הוראות החוקים המסדירים יחולק בין החוסך לבין בן זוגו לשעבר שלא באמצעות גוף משלם ולא יחולו לגבי החלוקה כאמור הוראות החוקים המסדירים.

חיים כץ: זה בעצם מאפשר לתקן פסקי דין שהייתה חלוקה ומאפשרים לתקן אותה עכשיו ולהחיל עליה את הוראות החוק.

חיים כץ: זה נחשב פסק דין מיום התחילה ואילך.

חיים כץ: פסק הדין הזה הוא פסק דין חדש.

חיים כץ: (ד) בסעיף זה - "גוף משלם" – לרבות גוף המשלם תשלומים לפי הסדר פנסיה תקציבית בחוק או לפי הסכם המאמץ את חוק הגמלאות.

חיים כץ: חוסך" – לרבות עובד שאינו גמלאי וכן מי שזכאי לקצבת פרישה לפי חוק הגמלאות או לפי חוק שירות הקבע.

חיים כץ: "חייל" – כהגדרתו בחוק שירות הקבע.

חיים כץ: "עובד" – כהגדרתו בחוק הגמלאות.

חיים כץ: "עובד שאינו גמלאי" – כל אחד מאלה: עובד.

חיים כץ: מי שבחר בזכויות לקצבה לפי סעיף 17א לחוק הגמלאות.

חיים כץ: חייל.

חיים כץ: מי שבחר בזכויות לקצבה לפי סעיף 12א לחוק שירות הקבע.

חיים כץ: "התקופה המשותפת" – כהגדרתה בסעיף 2, כהגדרתה בחוק הגמלאות או כהגדרתה בחוק שירות הקבע, לפי העניין.

חיים כץ: סעיף 31 הוא הוראת מעבר שהוספה לפי בקשת הקופות.

<אסי מסינג: אני רוצה לחזור לסעיף הקודם.

<אסי מסינג: סעיף (ג) הוא לא אמור להיות איזשהו סעיף לעקיפה של כל מה שדיברנו עליו עד עכשיו.

חיים כץ: סיימת לקרוא?

<נעה בן שבת: את סעיף 30 קראתי עד סופו.

<נעה בן שבת: נשאר לנו סעיף 31.

<אסי מסינג: אני אומר שהוא לא אמור להיות איזשהו מסלול לעקיפה של כל מה שדיברנו עליו עד עכשיו ולכן לעניין הזה של הגמלאי, חייבת להיות כמובן המגבלה הזאת של השנתיים גם כאן.

<אסי מסינג: שלא יובן אחרת כי אחרת כל אחד יכול להגיד שהתנאי לא התקיים ואז הוא חוזר לבית המשפט ואז לא עשינו שום דבר.

חיים כץ: תנסח את זה ברוח הדברים.

חיים כץ: אנחנו נצביע על סעיף 30.

חיים כץ: בעד – פה אחד סעיף 30 אושר.

חיים כץ: את מחליפה את מיכל בירן.

חיים כץ: כל חברי הכנסת הנוכחים אישרו את סעיף 30.

<נעה בן שבת: 31.

<נעה בן שבת: הוראת מעבר ניתן לפני יום התחילה פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני באמצעות צבירת כספים, הודיע הגוף המשלם כי אין ברשות נתונים בדבר היתרה הצבורה של העמית במועד הפירוד ואישר הממונה את הודעתו, תקבע הערכאה הראשונה את הסכום שייחשב כיתרה הצבורה במועד הפירוד לעניין ביצוע הוראות סעיף 6.

<נעה בן שבת: באו הקופות ואמרו שלא תמיד הן יכולות לאתר מה הייתה היתרה הצבורה במועד הפירוד, שהיא הסכום הקריטי להן.

<נעה בן שבת: אמרנו שבמקרים האלה, אם באמת הממונה – והכנסנו כאן הגדרה של הממונה – אישר שהגוף המשלם באמת לא יכול כי יש כאן בעיה אובייקטיבית לאתר את הנתונים של מועד הפירוד, בית המשפט יקבע.

חיים כץ: הוא ילך למסלקה הפנסיונית.

<צור גינת: לכל אדם בנפרד?

<צור גינת: הממונה צריך לאשר את זה?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: לא אמור להיות מצב.

<נעה בן שבת: בעצם בעידן המחשוב לא צריך להיות מצב שאי אפשר לאתר יתרה.

חיים כץ: אתה הולך למסלקה הפנסיונית ומשלם 15 או 20 שקלים, 40-50 שקלים, אתה מקבל סטייטמנט של כל הרכוש ונגמר הסרט.

חיים כץ: זה לא סיפור גדול.

<אסי מסינג: אנחנו מדברים כאן בעיקרון על פסקי דין ישנים, על יתרות צבורות ישנות.

<אסי מסינג: זאת הבעיה.

חיים כץ: בסדר גמור.

חיים כץ: על העתידי אני אשלח אותך למסלקה?

<אסי מסינג: לגבי הקיים אין בעיה.

<אסי מסינג: לא אמורה להיות בעיה.

<אסי מסינג: הבעיה היא רק לגבי כספים ישנים מתקופות מאוד ישנות.

חיים כץ: בסדר גמור.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על סעיף 31.

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: סעיף 31 אושר.

<נעה בן שבת: נשארה לנו התוספת עליה דיברנו ואני אזכיר.

<נעה בן שבת: שינינו את הכותרת ואמרנו שאנחנו מסתמכים על נתוניו של בן הזוג לשעבר, על העמית בן הזוג לשעבר ולא על מי הוא החוסך.

<נעה בן שבת: התוספת קובעת את שיעורי הפחתת קצבת הפרישה לגבי בן זוג לשעבר שהוא גבר – זה 1.2 אחוז, ולגבי בן זוג לשעבר שהוא אישה – 2.8 אחוז.

<נעה בן שבת: נשארו לנו כמה דברים נוספים, הערות נוספות שהגיעו.

<נעה בן שבת: אחת מהן נוגעת לנושא של החשבון החדש.

<נעה בן שבת: החשבון החדש של בן הזוג כשאנחנו מדברים על חלוקה של כספים.

חיים כץ: זה נולד הבוקר?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: או אתמול בבוקר.

<נעה בן שבת: במהלך אתמול.

חיים כץ: זה בעקבות השיחה עם עמוס?

<נעה בן שבת: גם בעקבות השיחה עם עמוס וגם בעקבות הערה שקיבלנו אתמול בבוקר.

<נעה בן שבת: נושא אחד הוא הנושא של החשבון החדש.

<נעה בן שבת: לנו יש כאן הוראה שיראו את המועד שבו הועברו הכספים לחשבון החדש של בן הזוג לשעבר כאילו - - -

חיים כץ: למה אתה צריך להעביר אותה לקופה חדשה?

<אסי מסינג: לא קופה חדשה.

<אסי מסינג: חשבון חדש.

חיים כץ: אבל למה לקופה חדשה?

חיים כץ: למסלול חדש?

<אסי מסינג: כי אנחנו נפרדים.

חיים כץ: יש לי תכנית עם תשואה מובטחת או מקדם קבוע או משהו אחר.

<אסי מסינג: המקדם לא רלוונטי לבת הזוג.

חיים כץ: תשואה מובטחת.

חיים כץ: מה זה משנה?

חיים כץ: למה זה לא רלוונטי?

חיים כץ: אתה יודע מה, תשואה מובטחת.

<קריאה: למה לא להשאיר את זה?

חיים כץ: יש לי תכנית ביטוח חיים שנסגרה פעם עם תשואה מובטחת.

חיים כץ: עכשיו אני מתגרש.

חיים כץ: למה אתה צריך להרוויח מזה?

<אסי מסינג: קודם כל, אנחנו מדברים כאן רק על מוצרים שהם מוצרים חדשים.

<אסי מסינג: אני מזכיר, הקרנות הוותיקות - - -

חיים כץ: מתגרשים אלה שיש להם מוצרים חדשים ולא מתגרשים אלה שיש להם מוצרים ישנים.

<אסי מסינג: לא.

<אסי מסינג: להם יש פתרון של חלוקה של הסכום הסופי ולא של פתיחת חשבון חדש.

<אסי מסינג: למעשה קופות הביטוח הישנות לא נכנסות כאן.

<אסי מסינג: אז נשארנו רק עם הבטחת תשואה במוצרים מסוימים.

חיים כץ: למה הן לא נכנסות כאן?

<אסי מסינג: כיוון ששם אין אפשרות לבצע חלוקה של הפוליסה לשניים.

חיים כץ: אז איך היא תקבל את הפיצוי?

<אסי מסינג: היא תקבל את הכסף בסוף.

חיים כץ: אם כן, אין בעיה.

<אסי מסינג: כאן לכאורה אין בעיה.

<אסי מסינג: אולי יש איזה משהו חריג ביותר שנכנס.

חיים כץ: אתה מדבר לעצמך ואנחנו לא מבינים מה אתה אומר.

יעקב מרגי: מעניין אותנו ה-אולי הזה.

<אסי מסינג: מה שנכנס, יכול להיכנס כאן, אלה קופות הגמל לתגמולים הישנות שהבטיחו תשואה, שהן רק גמל, בלי ביטוח.

חיים כץ: אז מה אכפת לך?

חיים כץ: אתה אומר שזה מעט וגם לא מבטיח תשואה, אז למה אתה צריך לפגוע?

חיים כץ: מה אכפת לך?

חיים כץ: העלות שלך אפס.

<מלכיאל רחמים: יש לך בעיה לתת מספר עמית חדש.

<מלכיאל רחמים: אי אפשר לייצר מספר עמית חדש.

חיים כץ: הוא ייתן לך אישור.

חיים כץ: אם החוק יאפשר, תוכל לתת לחשבון מפוצל.

חיים כץ: עם פסק דין תוכל לעשות.

<מלכיאל רחמים: אני מקבל מה שאתה אומר, אבל זאת בעיה.

חיים כץ: אתה יודע לעשות את זה.

<מלכיאל רחמים: על כל אישור צריך לתת אישור מיוחד.

חיים כץ: אז יינתן.

<נעה בן שבת: זה מתגבר אפילו על הוראות קופות הגמל.

<אסי מסינג: בבעיה שהועלתה כאן יש מספר דברים.

חיים כץ: אבל אתה מדבר על מעט מאוד אנשים ועל מעט מאוד מקרים.

חיים כץ: אפשר לעשות את זה פרטני.

חיים כץ: אלה לא עשרות.

חיים כץ: אולי עשרות.

חיים כץ: 11 זה עשרות, אז אולי עשרות.

<קריאה: אנשים שיש להם קופות גמל לא מתגרשים אלא שומרים.

חיים כץ: הם לא מתגרשים כי המסלולים האלה נסגרו בשנות ה-90.

חיים כץ: לפני עשרים שנים המסלולים האלה נסגרו והם אינם.

חיים כץ: הוא מדבר אתי על מסלולים שנסגרו לפני עשרים שנים.

<קריאה: אוגוסט 1988.

חיים כץ: לפני 26 שנים.

<נעה בן שבת: צריך לזכור שיש לכם גם את ההוראה שאומרת שיראו את המועד שהכספים הופקדו כאילו זה המועד שהם היו - - -

חיים כץ: אסי, זה כלום.

<אסי מסינג: רק בקופת גמל שאינה קופת גמל לקצבה.

<אסי מסינג: זה לא כתוב.

חיים כץ: אתה מבין מה אמרו לנו כאן?

חיים כץ: שאלה תכניות שנסגרו לפני 26 שנים ויש מעט אנשים.

חיים כץ: תן אישור לפתוח ולפצל את זה, כך שתהיה לה הבטחת תשואה ונגמור את הסרט הזה.

חיים כץ: זה כלום.

חיים כץ: מה אתה מהסס כל כך הרבה?

חיים כץ: להתחתן התחתנת ביתר קלות.

<הראל שרעבי: יכול להיות שקיימים בפוליסה תנאים אחרים שהם לא הבטחת תשואה.

<מלכיאל רחמים: הוא לא מדבר על פוליסה אלא על קופות גמל.

<הראל שרעבי: קופת גמל שאינה קופת גמל לקצבה.

<הראל שרעבי: זאת יכולה להיות גם פוליסה ולא בהכרח קופת גמל בהקשר של קופת גמל לתגמולים.

חיים כץ: בוא נגיד, קופת גמל לתגמולים.

חיים כץ: גמרנו?

חיים כץ: בוא נעבוד אתך בשיטת הסלאמי.

חיים כץ: קופת גמל לתגמולים, גמרנו?

חיים כץ: גמרנו.

חיים כץ: בסדר.

<הראל שרעבי: הבעיות שהעלו הגופים, זה ביטוח בעיקר.

חיים כץ: בוא נפנה לביטוח.

חיים כץ: בוא נפנה לביטוחי מנהלים.

חיים כץ: מתי נסגר ביטוח המנהלים נושא תשואה?

<מלכיאל רחמים: ינואר 1991.

חיים כץ: ינואר 1991.

חיים כץ: זה לפני 23 שנים.

<הראל שרעבי: בביטוח המבטיח תשואה, הסיפור הוא לא הבטחת התשואה.

<אסי מסינג: אני רק אזכיר שהפוליסות הישנות בכלל לא בסיפור כאן.

חיים כץ: אז גם בזה אין בעיה.

<נעה בן שבת: נשארה לנו קופות הגמל הישנות.

חיים כץ: הנה, הוא נתן את קופת הגמל.

<הראל שרעבי: לא.

<הראל שרעבי: פוליסת ביטוח.

<אסי מסינג: נשאר לנו בין 2003 ל-2005.

<אסי מסינג: פוליסות ביטוח של תגמולים, בין 2003 ל-2008.

<הראל שרעבי: מכאן ניתן לכאורה להבין - - -

<נעה בן שבת: הם יבטיחו תשואה?

<הראל שרעבי: לא.

<הראל שרעבי: הם לא יבטיחו תשואה.

<הראל שרעבי: הבעיה היא לא הבטחת תשואה.

<נעה בן שבת: הן פשוט צבורות.

<הראל שרעבי: הבטחת התשואה היא לא בעיה.

חיים כץ: בייחוד אלה של עד 7,000 שקלים.

<מלכיאל רחמים: לא.

<מלכיאל רחמים: ה-7,000 שקלים לא בסיפור הזה.

<הראל שרעבי: קופות ביטוח בהן ניתנו התחייבויות ביטוחיות כאלה ואחרות, ואני לא יודע לפרוט אותן אבל יכול להיות שיש נספח קצבתי כזה או אחר ומקדם קצבה.

<הראל שרעבי: אין אפשרות לעמיתים חדשים להצטרף ולמעשה יוצא שהיא כאילו מצטרפת למוצר.

חיים כץ: מה אמרת?

<הראל שרעבי: סליחה, היא מצטרפת.

<הראל שרעבי: אני יודע ש"כאילו" ו"בעצם" אי אפשר להגיד כאן.

חיים כץ: היא כאילו.

חיים כץ: החשבון נשאר אותו חשבון.

חיים כץ: היא לא יודעת להפקיד שם, היא לא יודעת להפריש שם?

<הראל שרעבי: אבל על הכסף שקיים שם לא ניתן להחיל תנאים ביטוחיים שניתנו.

חיים כץ: אנחנו מדברים רק על הכסף.

<הראל שרעבי: תנאי החיסכון הם לא הבעיה.

<הראל שרעבי: הבעיה היא מחויבויות ביטוחיות שעלולות להשתמע כאילו הן ניתנו כתוצאה מהנוסח שכתוב כאן.

<נעה בן שבת: אמרת שהיא מקבלת מעמד של עמית לא פעיל.

<נעה בן שבת: אתה אומר שהיא מקבלת מעמד של עמית פעיל?

חיים כץ: לא.

<הראל שרעבי: גם כסף לא פעיל ככל שיש נספח קצבתי עם מקדם כלשהו, חל עליו מקדם בבוא היום.

חיים כץ: אתה לוקח כלום ואתה עושה מזה Love story.

חיים כץ: אני משתגע.

חיים כץ: די.

חיים כץ: בוא תזרום.

חיים כץ: כמה שאתה בא ומבקש כאן ומקבל ומקבל בקלות, כאן כשבא משהו הפוך ואולי – אולי, לא בטוח – אין לך בכלל נזק, אתה עושה מזה סיפור.

חיים כץ: סגור את זה.

חיים כץ: הוא ייתן לי הוראה לפתוח חשבון נוסף עבורה, חצי מהסכום ונגמר הסרט.

חיים כץ: אסי, נגמור את זה.

חיים כץ: תקראי את זה ונצביע ואם הוא רוצה, שיסתייג.

<נעה בן שבת: אין לי כאן את הנוסח אבל אנחנו ננסח את זה והעיקרון היה שלא מונע פתיחת החשבון.

<אסי מסינג: מה שאפשר לנסות זה לראות פתרון – ואני מבין שזה הדגש עליו – בעניין הבטחת התשואה.

חיים כץ: אסי, תקשיב.

חיים כץ: אתה תשב עם נעה ותנסחו את זה.

חיים כץ: זאת רוח הדברים.

<אסי מסינג: רק לעניין הבטחת התשואה.

<אסי מסינג: כל העניין הביטוחי האחר, לא.

חיים כץ: מה זה ביטוחי?

<אסי מסינג: למשל מקדם.

חיים כץ: היא מקבלת חצי מהכסף.

<אסי מסינג: אבל את המקדם חייבים להתאים למקדם המתאים לה.

<אסי מסינג: אי אפשר לעשות את זה.

חיים כץ: היא מקבלת חצי מהכסף ביחס אליו.

יעקב מרגי: מכוחו.

<אסי מסינג: זה בסדר.

<אסי מסינג: אני מדבר על מקדם שממיר את זה בסוף לקצבה.

חיים כץ: אין הבדל.

<מלכיאל רחמים: יש הבדל.

<מלכיאל רחמים: אסי צודק.

<מלכיאל רחמים: ברגע שהגבר פתח את הפוליסה, יש לו מקדם משלו ולאישה, אם באותו יום הם היו פותחים, היה מקדם אחר.

חיים כץ: היא לא יכולה ליהנות מכל העולמות.

חיים כץ: היא חיה עם המקדם שלו.

<מלכיאל רחמים: אי אפשר.

חיים כץ: למה?

<אסי מסינג: זה חשבון חדש.

<מלכיאל רחמים: לרוב נשים לא מתות ולכן המקדם של הגבר יותר נמוך.

<מלכיאל רחמים: אתה לא יכול להעניק את זה לאישה.

חיים כץ: מה זה משנה?

חיים כץ: אני אגיד לך למה זה לא משנה.

<מלכיאל רחמים: אני חושב שאסי רוצה לעזור לך.

<מלכיאל רחמים: תן לו לסיים את המשפט וזה יסתדר.

<מלכיאל רחמים: אותו תאריך לאישה עם המקדם שלה כאילו היא פתחה, זה יכול לפתור לך את הבעיה.

חיים כץ: לא יודע.

חיים כץ: היא תקבל פחות כסף.

<מלכיאל רחמים: זאת בעיה.

חיים כץ: היא תקבל פחות כסף.

<מלכיאל רחמים: תמיד זה כך.

חיים כץ: עם המקדם שלה היא תקבל פחות כסף.

<מלכיאל רחמים: אבל זה תמיד כך.

חיים כץ: אני אגיד לך למה זה לא תמיד כך.

חיים כץ: אני לא רוצה את המקדם שלה.

חיים כץ: היא לא חסכה, היא שותפה לחיסכון שלו ולמקדם שלו והיא הייתה מקבלת את החלק שלו.

חיים כץ: אנחנו מתחלקים ברכוש שהוא צבר והיא עבדה בבית.

חיים כץ: עבדה בבית.

<מלכיאל רחמים: אני חושב שאתה רץ רחוק מדי.

<מלכיאל רחמים: דווקא אני מצטרף לדבריו של אסי.

חיים כץ: מותר לך.

<נעה בן שבת: בחשבון חדש, בקופות חדשות, לפי איזה מקדם היא תקבל?

<נעה בן שבת: שלה או שלו?

<מלכיאל רחמים: שלה.

<נעה בן שבת: בחשבון החדש שלה.

<אסי מסינג: שלה.

<אסי מסינג: זה כל הרעיון של הפיצול.

<אסי מסינג: יש שני חשבונות.

חיים כץ: היא תקבל פחות כסף והיא חיה יותר שנים.

<מלכיאל רחמים: הכוונה שהמקדם שהיא הייתה מקבלת ביום פתיחת הפוליסה ולא ביום הפירוד, ואז זה יפה מאוד.

חיים כץ: נכון.

<מלכיאל רחמים: אני חושב שאתה יכול ללכת לכיוון הזה.

חיים כץ: הוא גם יותר ארוך מאשר הגבר קיבל.

<מלכיאל רחמים: לא.

<מלכיאל רחמים: זה בשוליים.

חיים כץ: אם זה בשוליים, למה הוא מתווכח?

<מלכיאל רחמים: הוא לא מתווכח.

<מלכיאל רחמים: הוא רוצה לסיים לדעתי.

<אסי מסינג: לא.

<אסי מסינג: אני עוד לא הצעתי את העניין הזה שאתה דיברת עליו.

<מלכיאל רחמים: הרעיון הוא לתת לה את המקדם ביום פתיחת הפוליסה, את מה שהיה מגיע לה.

<אסי מסינג: זה אומר שאנחנו למעשה מתערבים כרגע בתנאים חוזיים אחורה.

חיים כץ: כמה כאלה יש?

<אסי מסינג: אני לא יודע.

<מלכיאל רחמים: יש הרבה.

חיים כץ: כמה כאלה יש?

חיים כץ: כמה תכניות יש?

חיים כץ: בוא נשחק סטטיסטיקה במספרים גדולים.

חיים כץ: כמה תכניות להערכתך יש?

<קריאה: הרבה.

<מלכיאל רחמים: זה יכול לפגוע באיזון של חברת הביטוח.

חיים כץ: אתה חושב?

<מלכיאל רחמים: כן.

<מלכיאל רחמים: אני חושב שאסי כאן שומר על חברות הביטוח.

<מלכיאל רחמים: אני חושב שזה חשוב.

חיים כץ: כמה קופות נפתחו להערכתך בתקופה הזאת והן עדיין פעילות?

<מלכיאל רחמים: אלה השנים שתמיד פחדנו שמקדם הקצבה המובטח ייעלם והסוכנים מכרו הרבה.

חיים כץ: כמה זה הרבה?

<מלכיאל רחמים: אני לא יודע, אבל לדעתי היו כי תמיד פחדנו מהבריחה.

חיים כץ: מכרת הרבה בדצמבר 2013.

<קריאה: לא.

<מלכיאל רחמים: ב-2012.

חיים כץ: עת סגרו את המקדם?

<מלכיאל רחמים: כן.

חיים כץ: ב-2012 מכרת מיליונים.

<קריאה: מכרו כמו משוגעים.

<קריאה: כן.

חיים כץ: מיליונים מכרת בסוף 2012.

<מלכיאל רחמים: כל שנה פחדנו שזה יורד.

חיים כץ: אבל כאשר סגרו ואמרו שזה החודש האחרון.

<מלכיאל רחמים: התשובה היא כן.

מרב מיכאלי: זה מורכב.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: זה מורכב כי גבר מקבל לפי הפרישה שלו ותוחלת החיים ואישה לפי הפרישה ותוחלת החיים ואז יש לה מקדם אחר ולו יש מקדם אחר בחיסכון.

חיים כץ: אנחנו נוגעים במשהו מורכב.

<אסי מסינג: אני מזכיר שהרעיון כאן הוא שדרכיהן נפרדות.

<אסי מסינג: זה הרעיון.

<אסי מסינג: כל אחד הולך לדרך חדשה.

<אסי מסינג: המשמעות של זה היא שכל אחד הולך לפי המקדם שלו.

חיים כץ: שהיה נקבע אז?

<אסי מסינג: שהיה נקבע אז, זה מאוד בעייתי כי אנחנו עושים משהו אחורה.

חיים כץ: אין מקדם עכשיו.

<אסי מסינג: למה לא?

חיים כץ: יש מקדם?

<מלכיאל רחמים: רק מגיל שישים.

חיים כץ: אבל היא בת ארבעים.

חיים כץ: אין מקדם.

<הילה בן חנוך-לוי: כמו בפנסיה חדשה.

חיים כץ: אבל אין מקדם.

<מלכיאל רחמים: יש מגיל שישים.

<מלכיאל רחמים: למה לא?

חיים כץ: אבל היא בת ארבעים.

<הילה בן חנוך-לוי: בארבעים אין לה.

חיים כץ: אסי, מצא לי פתרון.

<אסי מסינג: אנחנו יכולים לבדוק את זה ולחזור.

חיים כץ: אנחנו רוצים לסיים היום.

<אסי מסינג: אין לנו.

<אסי מסינג: זה שינוי מכל מה שכתוב כאן עד עכשיו.

<אסי מסינג: עד עכשיו אין שאלה שבקופות גמל לקצבה מדברים על המועד שבו הועברו הכספים.

<אסי מסינג: על זה אין שאלה ועל זה גם אין מחלוקת.

חיים כץ: זה הסעיף האחרון שנשאר?

חיים כץ: לא.

חיים כץ: לכי הלאה.

<נעה בן שבת: יש עוד שני תיקונים קטנים.

חיים כץ: לכי לשני התיקונים הקטנים ומחר נעשה עוד דיון.

חיים כץ: אנחנו ניתן לו זמן ללכת לחשוב שלא נגיד שלא מיצינו את כל האופציות הקיימות כדי לנסות ולשפר את מצבם של אותם אלה שמיררו לנו את החיים ונאלצנו להתגרש.

<נעה בן שבת: שתי הבהרות שביקשנו להבהיר לגבי הנוסח.

<נעה בן שבת: בסעיף 7(א) מדובר על מקרה של עמית שמשולמת לו קצבת פרישה חלקית.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לי יתרה צבורה אבל בינתיים הוא כבר אכל מתוכה קצבאות.

<נעה בן שבת: הוא אכל חלק מהיתרה הצבורה וההוראה אומרת בסעיף 7(א) שמחשבים את החלק המגיע לבן הזוג לשעבר לפי הסכום שהיה אמור להיות בקופה אם לא היו משלמים את הקצבה החלקית אלא אם כן נקבע ב- - - -

חיים כץ: עם זה גם לאסי אין בעיה.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: רק ביקשו מאתנו הבהרה שאי אפשר להעביר לבן הזוג לשעבר יותר ממה שנשאר כיתרה צבורה בפועל.

חיים כץ: בסדר.

<נעה בן שבת: אם זה לא כתוב, זה ייכתב.

חיים כץ: תכתבו את זה.

<נעה בן שבת: זאת הבהרה אחת.

חיים כץ: אנחנו צריכים להצביע עליה?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על הבהרות ורק נבהיר בנוסח.

<נעה בן שבת: הנושא של הכלל, בסעיף 9(א).

<נעה בן שבת: בסעיף 9(א) יש לנו מצב של מרוץ סמכויות.

<נעה בן שבת: סעיף 9(א) אומר שמרגע שנרשמה הערה על זה שהסכום המועבר צריך להיות מועבר לבן הזוג לשעבר, נדרשת הסכמתו של אותו בן זוג לשעבר למשיכה של הכספים, לעיקול עליהם ולכל מיני פעולות נוספות.

<נעה בן שבת: לא הטלת עיקול אבל למשיכת הכספים, להעברה בין מסלולים, לנטילת הלוואה ולפעולות אחרות.

<נעה בן שבת: נוצרת שאלה מה קורה אם בא העמית, נתן כבר הוראה למשל למשיכת הכספים ורק אז בא בן הזוג לשעבר ומגיש את הבקשה שלו לרישום.

<נעה בן שבת: יכול להיות מצב של מרוץ בין שתי בקשות בשני הליכים שהקופה צריכה להתמודד אתם.

חיים כץ: מה אומרת הצעת החוק?

<נעה בן שבת: הצעת החוק לא אומרת שום דבר.

<נעה בן שבת: היא אומרת שאם רשמת הערה, לא תוכל לבצע את הפעולה.

<נעה בן שבת: היא בעצם שותקת בנושא.

<אסי מסינג: יש גם הוראה שמדברת על כך שנקבע את המועדים לרישום ההערה.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: השאלה אם נקבע את המועדים האלה גם יחסית לבקשות לפעולות שנעשו לפי סעיף 9.

<נעה בן שבת: יכול להיות כלל הדדי שאומר שכל בקשה, נראה אותה כאילו היא בוצעה 24 שעות, 48 שעות או איזושהי תקופה אחרי מועד קבלת הבקשה.

<נעה בן שבת: צריך להתמודד גם עם השאלה מתי קיבלת הוראה לבצע את הפעולה הזאת.

חיים כץ: אם עד עכשיו הבנתי שלא כדאי להתגרש, עכשיו אני בטוח לא כדאי.

יעקב מרגי: כל עוד לא שוחררו הכספים, מה אכפת לי להתייחס עכשיו לבקשה של בת הזוג?

<נעה בן שבת: אני חושבת שצריך להתייחס לבקשה.

יעקב מרגי: יש חשש לניצול לרעה?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: טוענת הקופה שיכול להיות שהיא כבר קיבלה בקשה למשוך את הכספים, נתנה כבר הוראה, ההוראה כבר רצה במסלקה הבנקאית ועכשיו פתאום יש בקשה אחרת.

חיים כץ: שמעת מה אמרו קופות הגמל, אחרי ארבעה ימי עסקים כבר אין כסף.

<הילה בן חנוך-לוי: יש את ארבעת הימים האלה שהם בעייתיים.

חיים כץ: אני רוצה לומר לך שרציתי להעביר כספים מכלל, חיכיתי חודש, חיכיתי חודשיים, חיכיתי שלושה חודשים, חיכיתי ארבעה חודשים והכסף לא הגיעו.

חיים כץ: אמרתי שאני הייתי בין המחוקקים של הימים אבל הכסף לא הגיע.

חיים כץ: אמרו לי, תשמע, אנחנו מבקשים שתחשוב עוד פעם.

חיים כץ: למה לא העברתם?

חיים כץ: כמה כספים הלכו לאיבוד בהעברות האלה?

חיים כץ: הלכו לאיבוד כספים, חבל לך על הזמן.

חיים כץ: אלה לא ארבעה ימים.

<הילה בן חנוך-לוי: ארבעה ימים זה לפי חוק בקופות הגמל.

חיים כץ: בסדר, אבל כמה אתם מיישמים את החוק?

<הילה בן חנוך-לוי: מאה אחוזים.

חיים כץ: אני אומר לך ממש לא.

חיים כץ: אני אומר לך שמכלל לא העבירו לי ארבעה חודשים.

<מלכיאל רחמים: אתה מדבר על העברה בין קופות גמל או במשיכה?

חיים כץ: בין קופות.

<מלכיאל רחמים: אלה עשרים ימי עסקים.

חיים כץ: אני אומר לך ארבעה חודשים.

<מלכיאל רחמים: עשרים ימי עסקים.

<הילה בן חנוך-לוי: הייתה תקופת חגים.

חיים כץ: תקופת חגים והקופות לא עובדות כל כך הרבה.

חיים כץ: עובדות יומיים בחודש.

חיים כץ: כמה זמן את צריכה כדי לסיים את זה?

חיים כץ: חצי שעה, שעה, שלוש שעות?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: אולי אתם רוצים לקבוע את זה בתקנות.

<אסי מסינג: אפשר.

<נעה בן שבת: אפשר לקבוע את זה בתקנות אבל בקנות צריך להסמיך, גם לקבוע את ההוראות יחסית למועדי הגשת הבקשות האלה.

חיים כץ: באישור ועדת העבודה.

<אסי מסינג: בתקנות ניתן יהיה לקבוע מה יקרה בתקופה הזאת.

חיים כץ: תוך כמה זמן תגישו את התקנות?

חיים כץ: אני בטח לא אהיה כאן.

חיים כץ: הבחירות בעוד שלוש שנים ואני כבר לא אהיה כאן.

<מאירה בסוק: הם יעצרו את החוק.

<נעה בן שבת: תקנות שאמורות לפתור איזושהי בעיה.

<נעה בן שבת: צריך לתת עליה את הדעת.

חיים כץ: לא צריך תקנות.

חיים כץ: תקבעי כלל בחקיקה ראשית.

חיים כץ: יש לך סעיף אחד קטן שאנחנו נסיים אותו מחר.

חיים כץ: שבי עכשיו עם אסי מסינג, תגמרי את הסעיף הזה ותגמרו את הניסוחים.

<נעה בן שבת: עוד נושא אחד, נושא ניסוחי.

<נעה בן שבת: הנושא של הכיסוי הביטוחי, העירו לנו – אנחנו מדברים על סעיף 9(ב)(1) בעמוד 14 – שלגבי עמית, אם יש כיסוי ביטוחי לסיכוני מוות שעלותו מושפעת מהיתרה הצבורה, לא יחול שינוי בכיסוי הביטוחי.

<נעה בן שבת: זה הכלל שקבענו.

<נעה בן שבת: רצו להבהיר שזה רק בשל העברת הכספים לבן הזוג, שאם היה שינוי אחר - - -

חיים כץ: בסדר גמור.

<נעה בן שבת: זה ברור.

<נעה בן שבת: כמובן ההערה של חברת הכנסת מרב מיכאלי שאנחנו בעצם לא סיימנו את הדיון לגביה.

חיים כץ: מחקנו אותה.

חיים כץ: לא?

מרב מיכאלי: הייתה אי הבנה.

חיים כץ: ביקשנו לדעת אם נושא כזה קיים והתברר שהוא לא קיים.

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: להפך.

מרב מיכאלי: התברר דווקא שהוא כן קיים והתברר שלמשל אפשר לקבל את סוג ההטבה הזאת מהמעביד ואפשר לבחור בהרבה מקומות עבודה.

חיים כץ: אמרנו שאנחנו מתחמקים מזה.

מרב מיכאלי: אבל אמרנו שלפעמים אפשר להוון אותה ולפעמים אפשר לפרוס אותה ואז קורה מצב שאותה הטבה, אם היא באה בחתיכה אחת, היא תתחלק, ואם הוא פורס אותה, היא לא תתחלק.

מרב מיכאלי: ברור שכולם יבחרו לפרוס אותה ולא להתחלק.

מרב מיכאלי: אני רק רוצה לא להרע את המצב הקיים.

מרב מיכאלי: זה מה שאני מבקשת ממך.

חיים כץ: אני לא רוצה להרע.

מרב מיכאלי: אני רק רוצה לשמור את האופציה.

מרב מיכאלי: יש פסק דין של בית המשפט העליון.

מרב מיכאלי: לפעמים המענקים האלה הם ברי חלוקה ואני רוצה לשמור את שיקולה דעת של בית המשפט לגבי הדברים האלה.

חיים כץ: שמעת מה היא אמרה?

חיים כץ: תחזרי.

<אסי מסינג: שמעתי.

<אסי מסינג: הנוסח שמוצע כאן עם התוספת אומר שככל שיש זכות כזאת, ואנחנו לא נכנסים לעניין הזכות - - -

חיים כץ: הוא מעגן לך את זה.

חיים כץ: ככל שיש זכות כזאת, את יכולה לדרוש אותה.

<אסי מסינג: היא תישמר אבל מחוץ לחוק.

<אסי מסינג: כלומר, לא במסגרת החוק.

מרב מיכאלי: לא, התוספת שלנו אומרת את זה.

חיים כץ: הוא חושב שבלי התוספת זה מעוגן.

<אסי מסינג: את אומרת את זה גם לפני הליכים.

מרב מיכאלי: היא אומרת לגבי פרישה שלא - - -

חיים כץ: מה זה משנה?

חיים כץ: הוא אומר בסדר, הוא חי עם זה.

מרב מיכאלי: אם הוא חי עם זה, בסדר.

מרב מיכאלי: אם אתה חי עם התוספת, בסדר גמור.

<אסי מסינג: ככל שותפות קיימת.

<אסי מסינג: אני לא קובע.

<אסי מסינג: זה מחוץ לחוק.

<מלכיאל רחמים: לא הבנתי.

<מלכיאל רחמים: מה הסיכום שלכם?

<אסי מסינג: זה מחוץ לחוק.

מרב מיכאלי: אנחנו שומרות את שיקול הדעת לבית המשפט, כמו שהיה לו עד היום בדברים כאלה.

<מלכיאל רחמים: לפעמים יש בעיה שהמעסיק גומר את חייו לפני שהעובד גמר את חייו.

חיים כץ: כן, גם דברים כאלה יש.

חיים כץ: בגופים גדולים אין נגיעה פרטנית כזאת אלא הכול בהסכמים קיבוציים מסודרים.

חיים כץ: יש מעסיק שאצלו יש שלושה עובדים והוא יכול לעשות מניפולציות כאלה.

מרב מיכאלי: בסדר.

מרב מיכאלי: הכוונה היא לא להרע.

חיים כץ: עכשיו אנחנו מתדיינים מי ישב ליד הנהג במכונית שנגריל במגן דוד אדום כשלא קנינו כרטיס הגרלה ואין הגרלה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב ראש, זה היה הסעיף האחרון.

מרב מיכאלי: ברשותך אני רוצה להציע הצעה.

מרב מיכאלי: אני חשבתי על משהו.

מרב מיכאלי: אסי, בעקבות הדרמה הקטנה שהייתה כאן אתמול עם זה שניסינו וניסינו ובסוף אמרנו שאין לנו פתרון לנשים האלה.

חיים כץ: החמרנו כאן היום את מה שהיה אתמול.

חיים כץ: נשים שאמרנו להן אתמול שהן מסודרות, הן לא מסודרות.

מרב מיכאלי: אני רוצה להציע משהו ותגידו לי שניכם האם זה רלוונטי.

מרב מיכאלי: האם אנחנו יכולות לקבוע סעיף שאומר שבעצם מיום תחילת החוק גמלה של חוסך שנפטר או גמלאי שנפטר תתחלק בין הגרושה האלמנה לבין הידועה בציבור האלמנה?

מרב מיכאלי: בלי להוסיף כסף.

מרב מיכאלי: הסכום שמשולם היום רק לידועה בציבור, שיתחלק חצי-חצי?

חיים כץ: זה לא פותר להן את הבעיה.

מרב מיכאלי: זה נותן להן משהו.

מרב מיכאלי: היום אין להן כלום.

חיים כץ: ההיא אלמנה, אין לה כלום, נגמר.

חיים כץ: זה לא נותן לה כלום.

מרב מיכאלי: למה?

מרב מיכאלי: זה נותן לה חצי.

חיים כץ: ממה?

מרב מיכאלי: מהגמלה.

חיים כץ: הידועה בציבור כבר מקבלת את הגמלה.

חיים כץ: אי אפשר לקחת ממנה.

מרב מיכאלי: זאת השאלה.

מרב מיכאלי: האם אי אפשר להגיד שמהיום – לא אחורה, לא רטרואקטיבית.

חיים כץ: היא מקבלת קצבה חודשית.

<אסי מסינג: את בוודאי מדברת על מישהו שעוד לא נפטר.

מרב מיכאלי: גם על מי שנפטר.

<אסי מסינג: אם כבר ההצעה הזאת הייתה יכולה לבוא בחשבון לגבי גמלאים ושיש שאירים עתידיים.

מרב מיכאלי: את זה פתרנו.

<אסי מסינג: לא.

<אסי מסינג: לא פתרנו.

<אסי מסינג: פתרנו רק שנה.

<קריאה: זאת הבעיה.

<אסי מסינג: מי שנפטר, בוודאי אי אפשר.

חיים כץ: דיברנו על זה.

מרב מיכאלי: אני מדברת על לחלק את מה שבלאו הכי מחולק.

<אסי מסינג: לגבי מי שנפטר, אנחנו פוגעים עכשיו בזכויות של האלמנה החדשה.

חיים כץ: אין דבר כזה.

חיים כץ: אני ישבתי וסיכמתי מה אני מוכן לשלם ומה את מוכנה לקבל כדי לעזוב אותי.

חיים כץ: הלכתי.

חיים כץ: קיבלת את הכול.

חיים כץ: מה אכפת לך מאחרים?

חיים כץ: את קיבלת את כל מה שסיכמנו עד הגרוש האחרון.

חיים כץ: עשינו לך היוון, עטפנו בצלופן ושמנו סרט ורוד.

חיים כץ: פתאום את רוצה עוד.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: כי הלכתי לעולמי.

חיים כץ: את לא בירושה.

חיים כץ: זה נגמר.

חיים כץ: נעה, מה נשאר לנו?

<נעה בן שבת: הנושא של החשבון החדש.

חיים כץ: על זה את יושבת עכשיו עם אסי.

<נעה בן שבת: נושא המועדים של מרוץ הבקשות.

חיים כץ: על שני הנושאים.

<אסי מסינג: אמרנו שניתן הסמכה.

<נעה בן שבת: לא.

<אסי מסינג: מדובר בתקנות.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אל תעשה תקנות.

חיים כץ: תנסה לגמור את זה.

יעקב מרגי: תגמור את זה בלי תקנות.

חיים כץ: שב ונסה לגמור את זה.

חיים כץ: איזה הצבעות נשאר לנו להצביע היום?

<נעה בן שבת: על סעיף 28, על התיקון, התוספת שלו.

<נעה בן שבת: דיברנו כאן על כל מיני הבהרות.

חיים כץ: קודם כל, נצביע על סעיף 28, על התוספת של מרב.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: סעיף 28 עם התוספת של מרב אושר.

<נעה בן שבת: צריך להצביע על סעיף 31.

<נעה בן שבת: בעד – פה אחד

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: סעיף 31 אושר.

חיים כץ: אסי, עכשיו אתה יושב עם נעה.

חיים כץ: וילמה, מה הסדר היום שלנו מחר?

<וילמה מאור: אנחנו נבטל את הישיבה של מחר בנושא הטיפול בחולי הנפש.

<וילמה מאור: מחר בשעה 09:30.

חיים כץ: ב-10:15.

חיים כץ: יהיו לנו 45 דקות כי אם לא, נגלוש למליאה.

<וילמה מאור: בשעה 09:45 עד 10:30.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.