ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 48, 2014-06-17 11:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

משה גפני: אנחנו מקדמים בברכה את השר להגנת הסביבה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

משה גפני: במסגרת יום הסביבה הבין לאומי, על פי בקשתו של השר להגנת הסביבה, אנחנו נעסוק בנושא חשוב בנושא הזה – החשיבות בהיערכות ישראל לשינויי אקלים בעקבות דו"ח הפאנל הבין ממשלתי לשינויי אקלים, שינוי האקלים שאנחנו עדים לו מעת לעת, אפילו במועדים יותר תכופים מאשר בעבר נדמה לי.

משה גפני: שינוי האקלים עלולים להשפיע על נושאים רבים, גם על המצב הזה שבו אנחנו נתקלים במחלות חדשות שלא היו קודם.

משה גפני: שינויי אקלים שיצרו מצב בעייתי, גם הנושא הזה שבמהלך השנה היו את ארבעה ימי השלג הקשה הזה, שהביא למצב שאנחנו לא היינו ערוכים אליו לחלוטין וצריך להיערך אליו.

משה גפני: על כל פנים, אנחנו נקיים דיון איך ישראל נערכת לשינוי אקלים, ולפני הכל אני מבקש מהשר להגנת הסביבה, חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה, כמה מילים.

עמיר פרץ: אדוני יושב הראש, חבר הכנסת משה גפני, אני מאד מודה לך על כך שוועדת המדע התפנתה לדון בנושאים הסביבתיים.

משה גפני: אנחנו ועדה מאד מאד עמוסה, אבל בגלל שהייתה פנייה שלך, אי אפשר לסרב לך.

עמיר פרץ: אני מודה לך.

עמיר פרץ: אני מאוד מודה לך ואני בטוח שכל הנוכחים לא יצטערו, כי צריך באמת להדגיש את הקשר הזה בין מדע, טכנולוגיה ובין סביבה.

עמיר פרץ: נמצאת איתנו כאן המדענית הראשית של המשרד, נמצאים פה גורמים שונים, שכולם עוסקים בעניינים האלה של הקשר בין מדע, טכנולוגיה וסביבה, אבל אין ספק שהטריגר המרכזי, כפי שאתה הצגת אותו, בכל מה שקשור בסוגית שינוי האקלים, הוא נושא חשוב מאד, נושא מקיף מאד, ואני באמת חושב שגם מדינת ישראל לא יכולה יותר לטמון את ראשה בחול ולחשוב שאיתני הטבע תלויים רק בשאלה של מה יגידו בבתי הכנסת.

עמיר פרץ: איתני הטבע תלויים גם במידה מסוימת בכמה אנחנו מזיקים להם, ואני בטוח שגם כבוד הרב גפני מסכים איתי, שמול כל התופעות האלה יש לנו סיבה טובה לבוא ולבדוק מה המקורות שלהם, כיצד תהיה ההשפעה שלהם על מדינת ישראל, והדו"ח שהוכן במשרד הוא באמת דו"ח שצריך להדליק נורה אדומה ומהר ככל האפשר.

עמיר פרץ: אנחנו מקווים לקיים דיונים מול הממשלה, לנסות להקצות לזה את התקציבים הראויים, גם ברמה הממלכתית, גם ברמה המקומית.

עמיר פרץ: בנושאים האחרים שהם בחיי היום יום, מה שמדהים שבכל פעם שיש מפגש של אנשי סביבה בארץ ובעולם, היקף היצירתיות, היקף הטכנולוגיות החדשות שמוצגות, הפתרונות הבלתי רגילים שאתה רואה חדשות לבקרים שמציעים לך, מסתבר שמדובר לא רק בשוק שהוא עניין של אידיאולוגיה.

עמיר פרץ: הוא שוק שהולך והופך ותופס נפח כלכלי מאד משמעותי בהרבה מאד גזרות.

עמיר פרץ: אני אתן לך דוגמא, אנחנו היום הולכים לפרויקט של מה שנקרא ניהול משאבי הפסולת, שאנחנו מקווים מאד שהאוניברסיטאות בישראל ייקחו את זה על עצמן.

עמיר פרץ: הקצנו לזה 40 מיליון שקלים, כדי שהאוניברסיטאות יוכלו לבצע את המחקר.

עמיר פרץ: יש לנו ויכוח עם האוניברסיטאות כמה תהיה ההשתתפות שלהן.

עמיר פרץ: הן כמובן מעדיפות לא להשתתף בכלל, אבל אנחנו דורשים שבצד ה-40 מיליון שקלים שאנחנו מקצים, גם הן תקצנה חלק מהכסף, כדי שיהיה סכום יותר גדול, אבל זה באמת סכום שנופל בול לתוך אותן הגדרות שמוגדרות בוועדה שלך, של ההשקעה במידע, השקעה בטכנולוגיה.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך שכל הזמן שהקצאת, אם היינו מתחילים לעבור נושא-נושא, תחום-תחום בנושאים של הגנת הסביבה, ומהם לנסות להקיש מה בעצם, איזה אתגרים מדעיים יש, איזה אתגרים טכנולוגיים יש, היינו עוברים תחום-תחום ומוצאים תשובות עולם ומלואו.

עמיר פרץ: אבל מכיוון שדיברנו על הרף הגבוה של האוניברסיטאות, של המחקר, של התפיסה שלעתים עושה מחקרים לשם מחקרים, לעתים המחקרים הם מחקרים יישומיים ולא אחת אתה צריך להגדיר האם אתה רוצה מחקר יישמו או מחקר לשם מחקר, ואלה שני מסלולים שונים לחלוטין.

עמיר פרץ: אנחנו פוגשים התעוררות מאד גדולה באוניברסיטאות עצמן, שרואות בזה אתגר שלהן.

עמיר פרץ: איך קוראים למתקן שהיינו בו בתל אביב?

<סיניה נתניהו: אוספי הטבע.

<סיניה נתניהו: פרופסור תמר דיין גם נמצאת פה.

<תמר דיין: עם כל הופעות החרקים.

עמיר פרץ: אז אני מציע לך לבקר שם.

עמיר פרץ: זה פשוט לא להאמין.

משה גפני: מה יש שם?

עמיר פרץ: היא תיכף תתאר בעצמה.

עמיר פרץ: כל מה שאתה רוצה, חקר מהרמש הכי קטן ועד לבעל החיים הכי גדול שאתה יכול לדמיין לך.

עמיר פרץ: פשוט אתה נכנס לשם ואתה מרותק.

עמיר פרץ: יש עכשיו שדרוג של המכון הזה והולכת גם להיות השקעה של עשרות מיליוני שקלים ואנחנו גם משתדלים לתת את חלקנו.

עמיר פרץ: בעבר נתנו את חלקנו, גם הפעם אנחנו מקווים לתת את חלקנו.

משה גפני: אתם הופעתם פעם בוועדת הכספים?

משה גפני: לא, כי הרמשים נכנסו לי בראש.

משה גפני: אבל אישרנו לכם כסף.

עמיר פרץ: זה מדהים, תלך ותראה.

משה גפני: לא הייתי.

משה גפני: אני צריך למצוא זמן ללכת.

עמיר פרץ: אז לכן אני רוצה מהספירה הגבוה הזאת גם לרדת לשני פרויקטים קטנים, שמראים שבסוף גם צריך לגשת, דווקא באוכלוסיות היותר נמוכות.

עמיר פרץ: למשל, אני מקווה מאד שנצליח להגיע לסיכומים עם האוכלוסייה החרדית, בכל מה שקשור לטיפול באותו חשמל כשר, החשמל שלצערנו במהלך סוף שבוע נמצא על ידי אותם גנראטורים, ולא תמיד גנראטורים ברמה.

משה גפני: זה השתכלל כבר מאד.

עמיר פרץ: נכון, אבל אנחנו הצענו להם פרויקט משותף, לכל המפעילים למיניהם, כי זה גם זיהום אוויר, גם סיכונים בטיחותיים.

משה גפני: כן, מה?

עמיר פרץ: לעבור למהלך של יצירת אגירת חשמל באמצעות סוללות, בהיקפים מאד גדולים.

עמיר פרץ: אנחנו מגייסים את התעשייה, פרסמנו קול קורא לתעשייה, לכל העוסקים במלאכה, כדי שיביאו הצעות ואנחנו מקווים לחבר ביניהם.

עמיר פרץ: נושא נוסף שהוא אולי נראה יותר פרטי, אבל זה מצביע על איך הטכנולוגיה מגיעה גם לפרט.

עמיר פרץ: אנחנו היום עוסקים במהפכה בתוך המגזר הבדואי.

עמיר פרץ: אחד הדברים שעשינו, שכנראה בתוך שבועיים ואני לא רוצה להתחייב, אבל בתוך זמן קצר אנחנו הולכים להכניס לתוך משפחות בדואיות בכפרים מסוימים, מתקן שהוא מתקן שהופך את הפסולת האורגנית של הבית, של המשפחה, לגז לשימוש ביתי – גם לבישול, גם לתאורה וגם לצרכים נוספים, כמובן לא להפעלת מקררים ואחרים, אבל זה שילוב.

עמיר פרץ: זה בעצם משקף את התפיסה שלנו שצדק סביבתי וצדק חברתי הולכים ביחד.

עמיר פרץ: שאי אפשר להשאיר את הצדק הסביבתי שיהיה נחלתם של אוכלוסיות מסוימות בלבד, אי אפשר להשאיר צדק חברתי שישרת רק את התפיסות של מה המשמעות של שינוי אקלים וכמה סנטימטר בשנה אנחנו יכולים לחזות בירידת גובה ועליית גובה פני הים וכו' והשפעתו, אלא לדבר גם במונחים המאד מאד דרמטיים שיוצגו כאן, אבל גם לבדוק כל העת כיצד גם האזרח הבודד, בקצה הטיפול, מקבל את הטכנולוגיה לביתו ואת המדע כמשרת את האדם.

עמיר פרץ: תודה.

משה גפני: תודה רבה, תודה אדוני השר.

משה גפני: זה נכון, האמת היא שגם אצלנו, כשלומדים על הנושא הזה של איתני הטבע, אז ברור, האדם לא יכול לסמוך על הנס וברגע שהוא עושה נזקים, וזה גם כתוב במדרש – כשהקדוש ברוך הוא ברא את האדם, אז הוא לקח אותו והראה לו את העולם והוא אמר לו – תראה איזה בראתי, תן דעתך, שלא תקלקל ותחריב את עולמי.

משה גפני: אנחנו במו ידינו יוצרים, הרי זה גם בגלל ההתפתחות הטכנולוגית, גם בגלל דברים שאנחנו עושים בפועל.

משה גפני: אנחנו פוגעים גם באקלים, אנחנו פוגעים בכדור הארץ ופוגעים בכל מה שצריך לשמור עליו וחשובה מאד העבודה שאתם עושים.

משה גפני: תודה רבה אדוני השר.

משה גפני: עכשיו את הצגת הדו"ח.

משה גפני: ד"ר סיניה נתניהו, המדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה, בבקשה.

<סיניה נתניהו: תודה רבה.

משה גפני: אגב, אנחנו קיימנו על זה דיון ביום 4 ביוני 2013.

משה גפני: אנחנו לא מפרים מזה.

<סיניה נתניהו: נכון, ועל זה אנחנו רוצים להודות, גם על ההזדמנות השנייה לעדכן ולספר על הדו"ח החמישי שהתפרסם בחודשים האחרונים בכמה חלקים ועוד צפוי לנו באוקטובר פרסומו של החלק הרביעי שלו.

<סיניה נתניהו: זה הדו"ח החמישי של הפאנל הבין ממשלתי לשינוי האקלים.

<סיניה נתניהו: הפאנל הבין ממשלתי לשינוי האקלים הוא גוף מדעי, בין ממשלתי, הפועל מטעם האו"ם.

<סיניה נתניהו: שותפים בו ה-WMO, השירות המטאורולוגי העולמי, וגם ארגון נוסף - תכנית הסביבה של האו"ם.

<סיניה נתניהו: הוא החל לפעול בשנת 1988 והדו"ח הראשון שלו כבר יצא בשנת 1990.

<סיניה נתניהו: זה היה הדו"ח הראשון וכרגע יצא הדו"ח החמישי.

<סיניה נתניהו: העבודה שלו היא הבסיס המדעי לאמנת האקלים שישראל חתומה עליה גם כן.

<סיניה נתניהו: הוא נשען על ממצאים של רבבות דו"חות מדעיים, בעצם עשרות אלפי דו"חות מדעיים וידע של מדענים ומומחים מכ-20 מדינות.

<סיניה נתניהו: מדווחת לי פה הגברת איילת רוזן, ראש אגף יחסים בינלאומיים שלנו במשרד, שחזרה מהתכנסות בבון, שבהמשך יצפו שכל מדינה ומדינה תבסס את הידע המדעי שלה ותעמוד מאחורי המספרים שהיא מוסרת בהקשר של עלייה של הטמפרטורה, עלייה במפלס פני הים וכו', מה שיחייב את ישראל להמשיך לעשות עוד ניטור ולפתח את הידע המדעי ולא להסתמך רק על ידע בין לאומי או אזורי.

<סיניה נתניהו: הדו"ח בדרך כלל מתמקד בכמה חלקים, שלושה חלקים.

<סיניה נתניהו: אחד זה שינוי האקלים שנגרמים מפעילות אנוש, ההשפעה של שינוי האקלים עלינו והאופציות להסתגלות לשינוי האקלים ולפעילויות של מיטיגציה.

<סיניה נתניהו: הפאנל הבין ממשלתי חלק בשנת 2007 את פרס נובל יחד עם אל גור.

<סיניה נתניהו: הדו"ח הזה אולי מנסה לתקשר, שאת הבחירות, והכוונה לא לבחירות המוניציפאליות, אבל הבחירות שאנחנו נעשה ברמה הלוקאלית, האזורית, גלובאלית, ביחס לשינוי האקלים וביחס לצורת החיים שלנו, הם אלה שישפיעו על סיכונים משינוי אקלים לאורך כל המאה ה-21.

<סיניה נתניהו: זה Statement מאד מאד חזק, הצהרה מאד מאד חזקה.

<סיניה נתניהו: הם מדברים על סיכונים, על סוג הסיכונים, על רמת הסיכונים ועל השפעה של הסיכונים האלה.

<סיניה נתניהו: החלק הראשון שפורסם לאחרונה בספטמבר 2013, מדבר על המדע הפיזי של שינוי האקלים והשפעת פעילות האדם על האקלים.

<סיניה נתניהו: אדוני יושב הראש, אני לא אוכל לסכם עשרות אלפי דו"חות ו/או עשרות אלפי מאמרים שעליהם מסתמך הדו"ח, ואנחנו רק ניגע אולי בדבר או שניים שהדו"ח הזה מבקש למסור.

משה גפני: יש לי שאלה לפני שאת ממשיכה.

משה גפני: אם היינו לוקחים את זה יותר ברצינות, את מה שאתם עושים, היה אפשר להיערך לימים האלה של השלג אחרת?

<סיניה נתניהו: כן, בהחלט כן.

<סיניה נתניהו: אנחנו נדבר על זה, ונמצאת כאן פרופסור אופירה אילון שתפרט על ההיערכות של השלטון המקומי ומה השלטון המקומי יכול לעשות.

<סיניה נתניהו: הדו"ח הזה מבקש - - -

משה גפני: אני מדבר כמדינה.

<סיניה נתניהו: בוודאי, בוודאי, גם כמדינה וגם כשלטון מקומי.

<סיניה נתניהו: הדו"ח מבקש למסור שאירועי קיצון, מאז שנת 1950 אנחנו צופים באירועים אקלימיים שלא התרחשו במאות קודמות, הוא הולך אפילו אלף שנה אחורה, ויש פה אירועים קיצוניים של גלי חום, של בצורת, של גלי קור וכו' שלא נצפו, התחממות.

<סיניה נתניהו: כל אחד משלושת העשורים האחרונים, משנת 1880 ואילך, היה חם יותר על פני כדור הארץ מאשר עשורים קודמים וכל זה מאז שנת 1850.

<סיניה נתניהו: האטמוספרה והאוקיינוסים התחממו, כמויות השלג פחתו, גובה פני הים עלה, ריכוזי גזי חממה עלו.

<סיניה נתניהו: עד סוף המאה ה-21 צפויה עליה לפחות של 1.5 מעלות צלסיוס ויש הצופים אפילו הרבה יותר, וזה ביחס לממוצע של 1850-1990.

<סיניה נתניהו: השונות על פני הגלובוס היא מאד מאד גדולה.

<סיניה נתניהו: השפעות שינוי אקלים אינן אחידות על פי הגלובוס וגם לא בין עונות השנה.

<סיניה נתניהו: התרחישים האקלימים במאה ה-21 שצופה הדו"ח הם כאלה, ולא נכנס למודלים האקלימיים האלה.

<סיניה נתניהו: אולי טיפה יזכיר את זה אבנר מהשירות המטאורולוגי.

<סיניה נתניהו: הם מדברים אפילו על שינויים של עד 4 מעלות או אפילו שצופים של יותר, אפילו של 5 או 6 מעלות, כאשר הממוצע שמדברים עליו הוא 1.5 מעלות, אבל שוב, התרחישים היותר ריאליים הם כנראה 2 מעלות, אם אנחנו לא נעשה דבר בנושא של הפחתת פליטות גזי חממה, ולדבר הזה יש הרבה מאד השלכות.

<סיניה נתניהו: אנחנו נעמוד עליהן עוד מעט.

<סיניה נתניהו: אני אתן רק דוגמא אחת לגבי עליית מפלס פני הים.

<סיניה נתניהו: באמצע המאה ה-19 קצב עליית מפלס פני הים ברמה הגלובאלית - - -

משה גפני: רגע, בכמה עלה עד היום?

<סיניה נתניהו: ברמה הגלובאלית אנחנו מדברים על 0.19 מטר - - -

משה גפני: לא, לא על זה.

משה גפני: את אומרת שלפי התחזית הממוצע זה 1.5 מעלות צלסיוס שזה יעלה.

משה גפני: מה היה עד היום?

משה גפני: עד היום זה עלה?

<סיניה נתניהו: כן, בוודאי, רואים בשנים האחרונות.

משה גפני: כמה?

<סיניה נתניהו: 0.5-0.6, אבל הממוצעים הגלובליים הם לא רלבנטיים.

<סיניה נתניהו: מה שחשוב זה אחר כך לדעת את הפרטים ברמה הלוקאלית.

<סיניה נתניהו: אז אני חושבת שהממוצע הגלובאלי מתאים גם כן ואני חושבת שחשוב להסתכל מה קורה במקומות שונים בעולם.

<סיניה נתניהו: אנחנו, שיושבים ליד המדבר, בגבול שבין אפריקה לצפון, יש חשיבות מאד גדולה לראות את המגמה של ההשפעות הגלובאליות כאן אצלנו בישראל.

<סיניה נתניהו: לגבי מפלס פני הים, אנחנו מדברים על 0.19 מטר משנת 1901 עד שנת 2010, ובעצם יש עדות למהירות גדולה יותר מהקצב הממוצע ב-2000 השנים האחרונות.

<סיניה נתניהו: גם בישראל אנחנו רואים עלייה בקצב עליית מפלס פני הים, ומדברים על 12-16 סנטימטרים ב-20 השנה האחרונות, או אפילו פחות לדעתי, גם כאן בחופי ישראל.

<סיניה נתניהו: זה אומר הרבה מאד על איך אנחנו צריכים להיערך מבחינת תשתיות.

<סיניה נתניהו: אני בקצרה אעבור לחלק השני של הדו"ח, שהוא מדבר על ההשפעות של שינוי האקלים בעקבות מערכות אנושיות וטבעיות, סקירה של האפשרות להיערכות לשינוי האקלים, הקשרים בין שינוי אקלים ללחצים חברתיים, כלכליים, דמוגרפיים, קונפליקטים והזדמנויות לעתיד, כאשר יש דגש מאד גדול בדו"ח על כך שבעצם שינוי האקלים הופכים להיות מכפלות לחץ ומכפלות לחץ בעיקר על אוכלוסיות עניות ברחבי העולם, שהן הרבה יותר פגיעות, הרבה יותר חשופות, יש להם הרבה פחות אמצעים להתמודד ולהגן על עצמן מפני שינוי אקלים קיצוניים.

<סיניה נתניהו: הדו"ח מדבר על סיכון, על הסיכון מפני שינוי אקלים כתלות במפגשים, בחשיפות שלנו למפגעים.

<סיניה נתניהו: שוב, אזורים שונים בעולם חשופים פחות או חשופים יותר, תלוי אם אתה מדינת אי או לא, וכמובן ברמת הפגיעות.

<סיניה נתניהו: שוב, ככל שהתשתיות, ככל שהמכונות נמוכה יותר, רמת הפגיעות גבוהה יותר וזה משתנה בין אזורים שונים לעולם.

<סיניה נתניהו: לגבי ההשפעות השליליות שמיוחסות לשינוי האקלים, שהדו"ח בוחר להסתכל על שלוש מערכות: מערכות פיזיות, הוא מסתכל על קצב המסת השלגים בעולם, הצפות, בצורות, בליה של חופים, וזה מסומן בצבע תכלת במפה.

<סיניה נתניהו: הוא בוחן את המערכות הביולוגיות, את ההשפעה על מערכות אקולוגיות יבשתיות וימיות והוא מסתכל על שריפות יער ברחבי העולם – זה מסומן בצבע ירוק.

<סיניה נתניהו: הוא מסתכל על מערכות אנוש, מה קורה ליכולת שלנו לייצר מזון, ליכולת שלנו להתפרנס, לבריאות שלנו ולכלכלה והוא מונה אותם בעצמויות שונות.

<סיניה נתניהו: שוב, אני רק נותנת טעימה של הדו"ח, לא ניכנס לפרטים מה קורה בכל אזור ואזור, אבל זה היקף הדו"ח.

<סיניה נתניהו: ומה שזה אומר רק בהסתכלות על ישראל, שאלה דברים שאנחנו צריכים לעשות ולהעמיק ברמה של ישראל גם כן.

<סיניה נתניהו: אני אתן דוגמא נוספת להשפעות שליליות המיוחסות בתחום החקלאי.

<סיניה נתניהו: הם בחנו את ההשפעה של ארבעה סוגים של יבולים: חיטה, סויה, אורז ותירס ומייז, והערכה של השפעת שינוי האקלים על היבולים בשנים 1960 עד 2013 באזורים המוזגים, הטרופיים יש צפי לירידה עד כ-2%.

<סיניה נתניהו: 0.2% עד 2% ירידה ביבולים, ספציפית חיטה.

<סיניה נתניהו: הם מדברים על 2% שיכולים להיגרם.

<סיניה נתניהו: מאידך, אם נערך, אם נשנה את צורת ההתנהלות החקלאית שלנו, אנחנו גם יכולים להעלות את היבולים עד כדי 17 ו-18%.

<סיניה נתניהו: הדבר הזה גורר בעקבותיו גם עלייה במחירי המזון.

<סיניה נתניהו: זה חשוב לישראל, כי אנחנו חשופים, אנחנו לא מייצרים את כל המזון שלנו, ומה שקורה באקלים ברוסיה או מה שקורה באקלים במקום אחר, בקנדה או במקומות אחרים בעולם, משם אנחנו מביאים את התבואות שלנו ואת המזון שלנו, משפיע עלינו, משפיע על מחירי המזון, משפיע על אורחות החיים שלנו וכו'.

<סיניה נתניהו: יש רגישות אקלימית כמובן, כמו שציינתי, באזורי מפתח של ייצור מזון ברחבי העולם, ואת זה גם כן מדגיש הדו"ח.

<סיניה נתניהו: הדו"ח מדבר על סוגי הסיכונים, על מוות, פציעות, יכולת קיום כפי שהזכרתי קודם באזורי חוף נמוכים, באיים קטנים, במדינות מתפתחות, עקב עלייה במפלס פני הים, הצפות של חופים וסערות.

<סיניה נתניהו: במובן הזה, מדוע אני מזכירה את המדינות המתפתחות – לא רק בגלל שהדו"ח מזכיר את זה, אלא גם זה רלבנטי עבורנו במדינת ישראל.

<סיניה נתניהו: יושבים פה נציגים ממשרד החוץ, ובסיוע החוץ שלנו הרבה פעמים אנחנו מסייעים למדינות כאלה.

<סיניה נתניהו: היום נדרש הרבה סיוע בתחום של מים, של חקלאות וכו', והכל בתוך הפריזמה הזאת שקוראים לה שינוי אקלים וההשפעות שלהם.

<סיניה נתניהו: סוגי סיכונים נוספים זה אי ביטחון, היעדר ביטחון של מזון שקשורים בהתחממות, פגיעה קשה באוכלוסיות עירוניות כתוצאה משיטפונות בתוך המדינה.

<סיניה נתניהו: אנחנו מכירים את השיטפונות בדרום תל אביב, אנחנו מכירים את השיטפונות בהרצלייה, אנחנו מכירים את השיטפונות בנהרייה, אנחנו מכירים את השיטפונות באזורים אחרים.

<סיניה נתניהו: סיכונים של אובדן פרנסה בגלל היעדר מים לשתייה והשקיה וירידה בייצור חקלאי.

<סיניה נתניהו: הדברים האלה, בעיקר עבור חקלאים עם הון מינימאלי באזורים יבשים למחצה, הדבר הזה מאד חשוב כי זה משפיע על ישראל מבחינת ההגירה.

<סיניה נתניהו: הרבה מהגרים מהגרים בגלל בעיה של העדר מים, העדר יכולת פרנסה.

<סיניה נתניהו: הם מהגרים למדינות צפון, ואנחנו גם חווים את זה פה במדינת ישראל, ולזה גם מתייחס פרופסור ארנון סופר בדו"ח שכתב מרכז הידע שלנו באוניברסיטת חיפה.

<סיניה נתניהו: אירועי קיצון ישפיעו גם על קשר ברשתות תשתית, בשירותים.

<סיניה נתניהו: ראינו את ההשפעות שיכולות להיות במערכת החשמל, על מערכת המים ועל מערכות הבריאות שלנו.

עמיר פרץ: פשוט המנכ"ל שלי, הוא היה מנכ"ל משרד המדע קודם, אז פשוט אני הולך לוועדת כספים.

משה גפני: כן, כן, אני יודע, הגנת הסביבה לשמחתנו שם.

משה גפני: ברוך הבא.

<סיניה נתניהו: ברשותך אני אחזור על הנקודה האחרונה, כי אני מוצאת אותה חשובה.

<סיניה נתניהו: יש אירועי קיצון בכנסת, בסדר, צריך להיערך גם אליהם.

משה גפני: אני מתנצל, זה גם נוגע אליכם מה שאנחנו מדברים.

<סיניה נתניהו: בסדר גמור, אם זה נוגע אלינו זה בסדר גמור.

משה גפני: ששון ושמחה.

משה גפני: כאן אנחנו מדברים על דברים רוחניים, שם הם מדברים על דברים חומריים.

<סיניה נתניהו: אני חושבת שאלה דברים גשמיים גם כן.

<סיניה נתניהו: זה יקרה מתי שהוא בסוף המאה ה-21, אדוני יושב הראש, וזה כבר קורה עכשיו.

<סיניה נתניהו: ברשותך, אני שוב אחזור על המשפט האחרון – על אירועי קיצון שישפיעו על קשר ברשתות, תשתית.

<סיניה נתניהו: אתה שאלת בתחילת הדברים איך אנחנו נערכים, איך אפשר להיערך.

משה גפני: זה הדבר הכי חשוב שאני רוצה לדעת.

משה גפני: הסיכונים קיימים, זה ברור, שכנעת אותנו, אבל מה עושים?

<סיניה נתניהו: אוקיי, אז אנחנו קודם כל נציג את היקף הבעיה.

<סיניה נתניהו: אז שוב, זה ברשתות תשתית של החשמל, של המים, של מערכות הבריאות, של יכולת הרווחה שלנו לספק שירותים ברגע של מצור בגלל 4 או 5 ימי שלג וכו'.

<סיניה נתניהו: עוד סוגי סיכונים, אובדן מערכות אקולוגיות ימיות והשירותים שהם מספקים עבור קיום מחיה באזורי החוף, בעיקר בקהילות שעוסקות בדיג, אבל גם בארץ.

<סיניה נתניהו: אנחנו רואים ועדים לאובדן מערכות אקולוגיות יבשתיות ושירותים שהם מספקים עבור קיום מחיה ביבשה, ההשפעות שלהם על החקלאות וכו'.

<סיניה נתניהו: יש פה מדענים שעוסקים בתחום ואני אשמח אם הם יוכלו להרחיב על הנושא הזה.

<סיניה נתניהו: מוות ומחלות בגלל אירועי חום קיצוניים, כמו למשל לפני 10 שנים, חודש שלם של גל חום באירופה, מתקיף את אירופה ומביא לתמותה של כמעט 70,000 איש.

<סיניה נתניהו: רק בצרפת לבד כ-30,000 איש.

<סיניה נתניהו: למעלה מ-40 מעלות, מערכות קירור לא מסוגלות להתמודד עם הדברים האלה, אנשים מגיעים לבתי חולים, נפגעות מערכות פיזיות בגוף שלהם, אלה דברים שצריך להיערך אליהם.

משה גפני: מה עושים?

<סיניה נתניהו: שוב, כל המערכות צריכות להתכונן.

<סיניה נתניהו: אנחנו נדבר על זה.

<סיניה נתניהו: גם מערכת הבריאות, במקרה הזה מערכת הבריאות.

משה גפני: זה הדבר הכי חשוב, בגלל שאני השתכנעתי שיש סכנות בעניין הזה, זה ברור, כולם כבר יודעים את זה, כבר לא צריך לשכנע בזה.

משה גפני: מה עושים?

משה גפני: מה הממשלה צריכה לעשות, מה הרשויות צריכות לעשות?

משה גפני: מה הציבור לעשות?

משה גפני: מה האדם הפרטי צריך לעשות?

<סיניה נתניהו: אוקיי, אנחנו נדבר על זה, אנחנו רק מציגים כרגע את הדו"ח בכללותו.

<סיניה נתניהו: פרופסור אופירה אילון תדבר על המוכנות ועל הצורך בהיערכות.

<סיניה נתניהו: נושא נוסף זה ביטחון אישי, הגירה.

<סיניה נתניהו: אנחנו רואים הרבה אי סדר ברמה המוניציפאלית הרבה פעמים, כשיש מחסור במים וכו' במקומות מסוימים בעולם.

<סיניה נתניהו: מלכודות עוני חדשות, כפי שהזכרנו קודם והאטה וצניחה כלכלית.

<סיניה נתניהו: אז ראשית, אנחנו מחויבים לתכניות להיערכות לשינוי אקלים, כדי למזער את הנזק הצפוי.

<סיניה נתניהו: זאת אומרת אנחנו לא נוכל בהכרח לשנות את הטמפרטורות או להפחית ברמה הלוקאלית שלנו כאן במדינת ישראל, כי אנחנו שחקן קטן באופן יחסי, אבל כפי שאמרנו, אנחנו כן צריכים להכין את המערכות השונות שלנו.

<סיניה נתניהו: התכנית מתמקדת - - -

משה גפני: למסתננים שמגיעים לכאן יש השפעה?

<סיניה נתניהו: אז כפי שאמרתי קודם, בהחלט.

<סיניה נתניהו: אחת מתופעות ההגירה שרואים בעולם, גם בישראל, יש אנשים שמשייכים את זה להיעדר מים ואז להיעדר היכולת להתפרנס וקיום ומחיה וחקלאות וכו', במדינות מאד מאד יבשות ואנשים בסופו של דבר רוצים לחיות, רוצים להתפרנס ודואגים לעצמם ומהגרים צפונה.

משה גפני: לא, אבל אני מדבר על המסתננים שנכנסים לפה, הם יכולים לגרום לבעיות האלה?

<סיניה נתניהו: אולי הם באים בגלל הבעיה הזאת במדינות אחרות, שלא נערכו ושהן חשופות הרבה יותר.

<סיניה נתניהו: מדינת ישראל בהרבה תחומים כן ערוכה.

<סיניה נתניהו: בנושא של המים אנחנו מאד מתקדמים, רשות המים עושה את עבודתה בעניין הזה, אבל יש מדינות ששוב, המים לא בנמצא, או שיש בצורת ואין בכלל מקורות מים או שהמים פשוט לא מובלים למקומות - - -

<קריאה: ואז יש מלחמות ואז מהגרים.

<סיניה נתניהו: ואז יש מלחמות ויש מחלות ואין מזון ואנשים בכל זאת רוצים להתקיים והם מצפינים ואנחנו רואים את זה בהרבה מקומות בעולם.

<סיניה נתניהו: אז התכניות בדרך כלל מתמקדות בהפחתה ובניהול הסיכונים מאסונות, כמו למשל אפשר לומר שחיסכון במים, התפלה וכל ההיערכות שלנו במשק המים, היא דרך אחת להפחית את החשיפה שלנו לסיכונים של בצורת, כי יש לנו איזה שהוא מנגנון תומך למקרה שלא יהיו מים בטבע.

<סיניה נתניהו: יש לנו מים שמותפלים ובכך אנחנו מוגנים.

<סיניה נתניהו: אז ישראל היא באמת מתקדמת מבחינה טכנולוגית, אבל אסור לנו להישען רק על טכנולוגיות, כי כשל במערכות מים יכול לקרות גם כשיש כשל במערכת חשמל בגלל כמה ימים של חום או קור וכו'.

<סיניה נתניהו: אימוץ טכנולוגיות ותשתית, חקלאות, חופים, משאבי מים, תכנון רגיש לעליית מפלס הים, הבנייה הירוקה שלא מוזכרת פה, אבל היא גם בנייה שמתמודדת עם שינוי אקלים, היערכות ברמה העירונית, שאופירה תדבר עליה, השקעות ארוכות טווח ותכנון במשק האנרגיה והתשתית הציבורית.

<סיניה נתניהו: אם לא נעשה כלום, הנזקים הנאמדים ברמה הגלובלית מבחינת התל"ג הם עד כ-2%.

<סיניה נתניהו: כשיש לנו שיטפונות ואנחנו מאבדים ימי עבודה ופריון במשק, ההשפעות האלה ניכרות.

<סיניה נתניהו: יש הכרה עולמית בחשיבות של שמירה על המערכות האקולוגיות, כחלק מההיערכות לשינוי האקלים.

<סיניה נתניהו: הפעולות שאנחנו עושים הן פעולות אינסטרומנטליות, אנחנו לא עכשיו הופכים סדרי עולם, אנחנו לא מבקשים את משרדי הממשלה לא להמשיך לעשות את עבודתם, אלא אנחנו מבקשים תרומה שנקראת מיין סטרימיניג, זאת אומרת בתוך המדיניות של המשרדים עצמם, של משרדי הממשלה, לתת גם התייחסות וגם הסתכלות להיערכות של המשרדים לשינוי האקלים.

<סיניה נתניהו: אנחנו קוראים לזה צעדי אי חרטה.

<סיניה נתניהו: החלק השלישי, ואני אסיים בזה, החלק השלישי שיצא לאחרונה באפריל 2014, מדבר על הפחתת פליטות גזי חממה והדרכים למטיגציה, דרכים אחרות למטיגציה, כולל קיבוע פחמן.

<סיניה נתניהו: פליטות גזי החממה - ברמה העולמית ממשיכים להיענות באופן חסר תקדים, למרות מדיניות הפחתה שאומצה במקומות שונים בעולם.

<סיניה נתניהו: בין 2000 ל-2010 כמות הפליטות גדלה בקצב מהיר יותר מזה שנרשם בכל אחד משלושת העשורים האחרונים, ובנקודה הזאת אני אזכיר שהמשרד שלנו, בשיתוף עם משרדים אחרים, יצא עם תכנית להפחתת פליטות גזי חממה שלצערנו נעצרה והתכנית כרגע לא ממומנת וזה חבל מאד, ולו בכדי כדי להעביר את המסר.

<סיניה נתניהו: גם אם לא נצליח לחולל פה הפחתה דרמטית בפליטות גזי החממה, זה איזה שהוא מסר שאנחנו מעבירים לעולם העסקי בתחום של התנהלות אנרגטית, וגם למגזר הביתי.

<סיניה נתניהו: בשנים 2000 עד 2010 רואים 2.2% בסך גזי החממה הנפלטים ממקורות אנטרופוגנים או ממקורות שהאנושות אחראית.

<סיניה נתניהו: כאן הגרף הזה מייצג התפלגות של מקורות שונים של הפליטות האלה, אבל סך הכל אנחנו לצערנו, למרות כל המאמצים, למרות אמנת האקלים, אנחנו במגמת עלייה.

<סיניה נתניהו: והשקף האחרון, על מנת שלא לחצות את 2 מעלות צלסיוס מעבר לטמפרטורה הקדם תעשייתית, יש להפחית 40 עד 70% מפליטות גזי החממה עד 2050 בהשוואה לשנת 2010, ואפילו הדו"ח אומר, ל-0 פליטות גזי חממה בסוף המאה ה-21.

<סיניה נתניהו: לצורך כך נדרשת מחויבות של המוסדות, שינוי התנהגותי בראש ובראשונה ואימוץ קשת רחבה של טכנולוגיה.

<סיניה נתניהו: אנחנו מדברים על שינוי הרגלי הצריכה של הפרט, שינוי התנהגותי, על הפחתת ייצור אנרגיה, על מעבר לגז טבעי שגם הוא אחראי לפליטות גזי חממה, אבל יקטין את הפליטות.

<סיניה נתניהו: התארגנות אנרגטית בכלל המשק, הפחתת פליטות מתחבורה, ממבנים, בחקלאות.

<סיניה נתניהו: בלימת השינוי בשימושי קרקע וסילוק פחמן דו פחמי מהאטמוספרה על ידי לכידת פחמן וייעור.

<סיניה נתניהו: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: מה שחשוב לי, בזה אנחנו כולנו השתכנענו, מה שחשוב זה שצריך להיות ממוקדים מה צריך לעשות.

משה גפני: במהלך ה-10 או ה-20 שנה האחרונות, המודעות לאיכות הסביבה הפכה להיות מודעות יותר רצינית ממה שהיה בעבר.

משה גפני: אני נמצא כאן בכנסת 25 שנה, בהתחלה זה היה נראה דבר הזוי, הנושא של איכות הסביבה.

משה גפני: חשבו שזה דבר שהוא בסדר, זה לכמה אליטיסטים.

משה גפני: אני הייתי אחד האנשים - - -

<קריאה: היית אחד הראשונים בשדולה.

משה גפני: אחד האנשים המשונים בכנסת: גם חרדי, גם איכות הסביבה, גם קיבלתי פרסים על זה.

משה גפני: חשבו שמשהו השתבש לי, אבל אז אני הבאתי הוכחות גם מהתורה וגם מהגמרא וגם מפסקי הלכה של שולחן ערוך, שחייבים לשמור על איכות הסביבה.

משה גפני: היום התברר, ואני אמרתי את זה גם אז, היום התברר שאנחנו מדברים פה בסכנת חיים.

משה גפני: לא מדברים על איזה דבר שאנחנו רוצים לחיות עם איכות סביבה גבוהה יותר.

משה גפני: אם אנחנו לא מקפידים על הדברים האלה, אנחנו עלולים להגיע למצבים שהם יכולים גם לעלות בחיי אדם, ומה שאת תיארת כאן זה תיאור נכון.

משה גפני: אני על זה העברתי את חוק חופי הים התיכון, שזה גם כן היה מאד מעניין להעביר את הזה.

משה גפני: הממשלה תמכה בחוק וכולם תמכו וכולם היו בעד איכות הסביבה, אבל כל משרד התנגד למה שנוגע למשרד שלו, והיה גם תהליך מאד מעניין כדי להעביר, אבל העברתי את החוק.

משה גפני: העברנו אז את חוק אוויר נקי, העברנו מספר חוקים שבעבר היה בלתי אפשרי להעביר אותם.

משה גפני: זה היה נראה דבר הזוי, בגלל שכל חוק כזה הוא גם עולה כסף, הוא בסופו של דבר מונע ממשרדים לפעול, אלא אם כן הם משקיעים השקעות כאלה, שיגרמו להפחתה בפגיעה גם באוויר, גם באדמה, גם בחוף, גם במקומות אחרים.

משה גפני: אדוני המנכ"ל, האם אתה מבקש לדבר?

משה גפני: בסדר, אוקי.

משה גפני: אבנר אורשפן, מנהל אגף האקלים.

<אבנר פורשפן: נכון, אם אפשר להחליף את סיניה אני אשמח, או שאני אעשה את זה מפה?

משה גפני: לא, רגע, רגע, אותה לא מחליפים כל כך מהר, אנחנו רק מחליפים את הכסא.

<אבנר פורשפן: בוודאי לא, רק את הכיסא.

משה גפני: בבקשה, אבנר פורשפן.

<אבנר פורשפן: אז תודה.

משה גפני: אם אפשר להתמקד, בגלל שאני רוצה שכמה שיותר ידברו, זה מאד חשוב.

משה גפני: בבקשה.

<אבנר פורשפן: בסדר.

<אבנר פורשפן: לפני שאני מתחיל, רציתי להזכיר באמת את השנה המאד נדירה שעברה, בהחלט חריגה כמעט בכל קנה מידה, אם זה השלג הכבד שירד, שמה שמיוחד בו זה לא שהוא היה כבד כל כך, כי היו כאלה כבדים בעבר, אבל שהוא ירד במחצית הראשונה של חודש דצמבר וזה חסר תקדים.

<אבנר פורשפן: היובש שהגיע לאחר מכן ושאר האירועים.

<אבנר פורשפן: זה בהחלט אירוע קיצוני וחריג ושאלת מיליון הדולר היא האם באמת אירוע כזה הוא ביטוי לשינוי אקלימי, אז בהחלט יכול להיות שכן אבל זה לא בהכרח.

<אבנר פורשפן: כי אולי ברמה העולמית לא היו אירועים קיצוניים כאלה כמו שיש ב-50 השנים האחרונות, אבל צריך לזכור שבהיסטוריה האקלימית של ארץ ישראל, היו אירועים שהיו חסרי תקדים, לדוגמא השלג שירד בתל אביב בשנת 1950; לדוגמא 3 ימים עם טמפרטורה מעל 44 מעלות בעיר הזאת בסוף אוגוסט 1881, בתחנה בעיר העתיקה, ולכן אנחנו צריכים בהחלט לבדוק את העניין הזה, אבל לא להגיע למסקנות חד משמעיות לגבי העניין ולהמשיך לבדוק את העניין ועל זה אני אדבר בהמשך.

משה גפני: מה אני עושה, אני לא מומחה בזה, מה אני עושה עם אמירה כזאת שלך?

משה גפני: מה לעשות עם זה?

<אבנר פורשפן: אני אומר כך - - -

משה גפני: אז זה כן או לא?

<אבנר פורשפן: זה כן ואני אסביר למה.

משה גפני: זה כן?

משה גפני: אבל זה כבר היה בעבר.

<אבנר פורשפן: אני אסביר למה.

<אבנר פורשפן: אז אני אומר, בישראל זה היה בעבר, והדבר השני - - -

משה גפני: למישהו יש תשובה לזה?

<נאור ירושלמי: זה לא עניין של תשובה, זה זמן לעשייה.

<נאור ירושלמי: יש ידע, יש מדע, יש כאן מרכז ידע שלם שאני מקווה שידברו - - -

משה גפני: אז תיכף ניתן לו.

<נאור ירושלמי: זה זמן להחלטות.

<נאור ירושלמי: אנחנו יכולים לחקור והאקדמיה תחקור עוד הרבה מאד שנים, אבל את המשברים אנחנו רואים ואתה שמת את האצבע על הנקודה.

<נאור ירושלמי: החורף הזה זה משבר.

<נאור ירושלמי: לא העלייה ההדרגתית של מילימטר - - -

משה גפני: טוב, נגיע לזה.

משה גפני: בבקשה.

<אבנר פורשפן: אז אני אמשיך בהמשך למה שהוא אומר, גם אם האירוע הזה הוא לא ביטוי לשינוי אקלימי ובהחלט יכול להיות אמרתי שהוא כן ביטוי לשינוי אקלימי, עדיין, גם ההשתנות הטבעית של האקלים יכולה לגרום לנו לאירועים כאלה שאנחנו צריכים להיערך אליהם, ואפשר לראות את זה גם בעבר, ולכן אני בפירוש תומך במגמה של המשרד להגנת הסביבה להיערכות מלאה לעניין הזה.

<אבנר פורשפן: נתחיל מזה.

<אבנר פורשפן: עכשיו לגבי העובדות עצמן.

<אבנר פורשפן: אז אני אדבר בקצרה על הטמפרטורות ב-60 השנים האחרונות ואני אעדכן לאור בדיקות הומוגניות, ואני אסביר מה זה, מה המגמה במשקעים ב-90 השנים האחרונות, רק על תחזיות ה-IPCC, ומה המאמצים - - -

משה גפני: ממתי מודדים את המשקעים?

משה גפני: 100 שנה?

משה גפני: 200 שנה?

<אבנר פורשפן: אז אני אומר, בירושלים יש מדידת משקעים מהמאה ה-19.

<אבנר פורשפן: דרך אגב, כל המידע שלנו מפורסם באתר האינטרנט בממשל זמין, למי שרוצה, אפשר.

משה גפני: אבל אני אין לי זמן להסתכל באינטרנט ועכשיו אתה פה, אז מה?

<אבנר פורשפן: כן, אוקיי, אז אני אומר.

<אבנר פורשפן: בירושלים זה 150 שנה, במקומות אחרים זה 90 שנה, במקומות אחרים זה פחות, אבל יש קבוצה די גדולה של תחנות שהן פעילות כבר 90 שנה ואפשר לעשות לגביהן ניתוח ואנחנו נראה אותו, ותחזיות ה-IPCC וכמו שאמרתי ... כרגע.

<אבנר פורשפן: אני רוצה להדגיש משהו לגבי הנושא של טמפרטורות.

<אבנר פורשפן: אנחנו בשנת 2014 ביצענו לראשונה בדיקות הומוגניות לסדרות נתונים נבחרות.

<אבנר פורשפן: מה שחשוב להבין בנתונים אקלימיים, זה שנתוני טמפרטורות בעיקר, אבל לא רק, מושפעים לא רק על ידי שינוי אקלים אלא מושפעים גם מכל מיני גורמים אחרים שאינם אקלימיים.

<אבנר פורשפן: למשל, מכשור, אתם רואים פה הבדלים בין מכשירים: מכשיר חדש אלקטרוני לעומת מכשיר אחר, ואני שואל את עצמי את השאלה האם אני יכול להשוות בין הנתונים שהיו בשנות ה-50, שמדדו בציוד ישן, לעומת הנתונים עכשיו.

<אבנר פורשפן: זו שאלה שמטרידה מאד את העולם המדעי המטאורולוגי, והיום אומרים אם רוצים לעשות ניתוח אקלימי ראוי לטובת שינוי אקלים, חייבים לבצע בדיקות הומוגניות לפני כן ואנחנו התחלנו בתהליך הזה.

<אבנר פורשפן: אני יכול להראות דוגמא נוספת.

<אבנר פורשפן: שימו לב לתחנה בצפת, איך היא נראתה בשנת 1939, ואיך היא נראית היום, בשנת 2005, לפני 10 שנים – חל שינוי מאד משמעותי.

<אבנר פורשפן: אני לא בטוח שזה משפיע - - -

משה גפני: זה בשחור לבן.

<אבנר פורשפן: אני לא בטוח שזה משפיע, אבל זה בהחלט דבר שצריך לקחת אותו בחשבון.

משה גפני: אבל בשנת 1969 זה היה נראה לא רע.

<אבנר פורשפן: לא אמרתי שזה לא.

<אבנר פורשפן: חברה, אני לא נגד שינוי, אני בעד שינוי.

משה גפני: אני דווקא פעם הייתי בעד שינוי, אבל היום לא.

<אבנר פורשפן: אני רק אומר שכשמנתחים נתוני אקלים, צריך להתייחס לדברים האלה ולשאול את השאלה עד כמה הם משפיעים אם בכלל.

<אבנר פורשפן: אז בתהליך הומוגניזציה, מה שאנחנו מנסים לעשות זה לסלק או לנטרל את השינוי, שהוא לא אקלים.

<אבנר פורשפן: זה התפקיד שלנו.

<אבנר פורשפן: זה לא המקום להסביר את התהליך מכיוון שמדובר בתהליך סטטיסטי מורכב, משולב במידע על התחנה, אבל לדוגמא אתם יכולים לראות פה את הנתונים של התחנה שלנו בצפת.

<אבנר פורשפן: הקו האדום המקווקו זה הנתונים שאנחנו פרסמנו לפני 4 שנים, נתונים שהם לא מתוקנים.

<אבנר פורשפן: זה מה שאתם תקבלו אם תשלפו את הנתונים ממאגר ממשל זמין היום ותייצרו את הגרף הזה; והקו הכחול הוא הקו המתוקן, לאחר שביצענו תיקונים של הומוגניות.

משה גפני: מה זה הומוגניות?

<אבנר פורשפן: הומוגניות זה מה שהסברתי, זה סילוק או נטרול הסיגנל הלא אקלימי.

<אבנר פורשפן: למשל, מכשיר, ואני אתן דוגמא קלאסית.

<אבנר פורשפן: באירוע האחרון בשבועות נמדדה בתחנה בנגבה טמפרטורה של 42.2 מעלות צלסיוס.

<אבנר פורשפן: השיא הקודם ליוני - במאי נמדדו טמפרטורות גבוהות יותר – השיא הקודם ליוני היה 42 מעלות.

<אבנר פורשפן: האם זה שיא או לא שיא?

<אבנר פורשפן: טכנית זה שיא, אבל אני יודע שהמכשיר היום הוא הרבה יותר רגיש ונוטה לפלוקטואציות הרבה יותר חריפות.

<אבנר פורשפן: אם אני רוצה להביא אותו לבסיס שווה עם המכשירים שלפני 50 שנה, יכול להיות שהם לבסיס שווה ובעצם השיא לא נשבר.

<אבנר פורשפן: אז זה סוגיות שאנחנו מתמודדים איתן וכל העולם המדעי המטאורולוגי מתמודד איתן.

<אבנר פורשפן: אני נותן פה כרגע את הגרף הסופי בעצם של הטמפרטורות, ומה שאנחנו רואים פה זה קודם כל את הקווים המקווקווים שהיו לפני תיקוני ההומוגניות, לפני הטיפול הסטטיסטי המורכב הזה, שמנסה להביא את הנתונים לבסיס שווה, והקווים המלאים הם מייצגים את השינויים שהיו לאחר תיקוני ההומוגניות, ומה שרואים בתוצאה הסופית את התופעה הברורה, ש - - -

משה גפני: מה זה, זה כזאת עלייה בטמפרטורות?

<אבנר פורשפן: כן, כן, כן.

<אבנר פורשפן: תראו, הגרף הזה הוא קצת מטעה.

<אבנר פורשפן: מה שאם רואים זה קו האפס - - -

משה גפני: מה זה השנה?

משה גפני: תחזור.

משה גפני: אתה יכול להגיד לוועדה מה אנחנו רואים בגרף הזה?

<אבנר פורשפן: בהחלט.

<אבנר פורשפן: מה שאנחנו רואים פה בגרף הזה זה קודם כל את הממוצע של 5 תחנות שמייצגות את הטמפרטורה הממוצעת ברחבי ארץ ישראל.

<אבנר פורשפן: כלומר, חמש תחנות – צפת, ירושלים, בית שאן, נגבה ואילת.

<אבנר פורשפן: אנחנו מצאנו שממוצע של התחנות האלה מייצג בקירוב טוב מאד את הממוצע של כל שטח המדינה, ועשינו כמה בדיקות רגישות כדי לבדוק את זה.

<אבנר פורשפן: מה שאנחנו עוד רואים בגרף הזה, אנחנו רואים את ההפרש בין הנתונים בכל שנה, אבל את ההפרש של הנתונים בכל שנה מהממוצע של תקופת התקן 6190 ולכן הגרף לא מראה טמפרטורות אבסולוטיות, אלא הוא מראה אפס, שהוא קו של סביב 6190 ומעל או מתחת.

<אבנר פורשפן: אנומליה.

<אבנר פורשפן: כלומר, אפשר מול הממוצע הזה.

<אבנר פורשפן: ומה שאנחנו רואים זו תופעה מעניינת.

<אבנר פורשפן: בשנות ה-50 היו שנים חמות, אבל בשנות ה-2000 אנחנו עדים לטמפרטורות יותר גבוהות אפילו מאלה של שנות ה-50, ופה אני מוכרח להגיד שזה תואם בגדול את המגמה של ה-IPCC, את המגמה העולמית.

<אבנר פורשפן: כלומר, אני לא רואה את זה כדבר מקרי.

<אבנר פורשפן: אם מדברים על שינוי אקלימי, מדברים על עלייה בטמפרטורות בשלושת העשורים האחרונים, אז אמנם היו עשורים – אתם רואים בשנות ה-50 שהיו טמפרטורות גבוהות יותר - - -

<ענת לוי: עליה בכמה?

<אבנר פורשפן: אז אני אומר, מסתכלים על הגרף, זה סדר גודל בממוצע רץ, ביחס ל-6190 – של בערך מעלה.

<ענת לוי: מעלה?

<אבנר פורשפן: בערך מעלה.

<ענת לוי: בישראל?

<אבנר פורשפן: בישראל.

<אבנר פורשפן: ואת הדבר הזה צריך להבין, ומדובר פה על ממוצע רץ, אבל עדיין זאת המגמה ואת הדבר הזה צריך לקחת בחשבון.

<אבנר פורשפן: אז זה לגבי נושא של טמפרטורות, שפה זה התאמה מלאה - - -

משה גפני: מעלה זה הרבה?

<סיניה נתניהו: כן, מעלה זה נחשב הרבה.

משה גפני: מה הממוצע העולמי?

<אבנר פורשפן: לא, שנייה.

<אבנר פורשפן: צריך פה להסביר.

<אבנר פורשפן: ככל שאתה ממצה יותר תחנות, הממוצע הוא יותר יציב ולכן שינוי של 0.2 מעלות בממוצע עולמי, זה שינוי מאד משמעותי, ושינוי של 2 מ עלות בתחנה בודדת, זה שינוי אולי פחות משמעותי, כי זה תלוי.

<אבנר פורשפן: פה אנחנו מדברים על חמש תחנות ואנחנו מדברים על הממוצע של הממוצעים.

<אבנר פורשפן: אנחנו לא לוקחים רק מקסימום או מינימום, אז מעלה זה בהחלט משמעותי ודבר שצריך להביא אותו בחשבון.

<אבנר פורשפן: אם אנחנו מדברים על משקעים ומשקעים בדגש אזורי, אנחנו ראינו את השנה האחרונה שהייתה מאד מאד חריגה ואנחנו יכולים לראות את הנקודות.

<אבנר פורשפן: מה שאנחנו רואים פה זה ממוצע של כל התחנות שקיימות במשך 70 או 80 או 90 שנה, תלוי באזור, ורואים את הנקודות השונות, כל נקודה מייצגת שנה.

<אבנר פורשפן: רואים את שנת 2014 בקצה הימני בכל גרף.

<אבנר פורשפן: למה אני מציג בדגש אזורי, מכיוון שאנחנו פרסמנו בשנת 2011 דו"ח של שינוי אקלים ברמה הכלל ארצית ואמרנו שרואים פחיתה בכמויות המשקעים ב-30 השנים האחרונות, אבל כשמסתכלים על 90 שנה, אין שינוי משמעותי.

<אבנר פורשפן: אני חושב שאפשר לראות זה גם ברמה האזורית.

<אבנר פורשפן: לא רואים קו שינוי מאד משמעותי בכמויות המשקעים ואני מדגיש - זה כמויות המשקעים ועדיין אנחנו נדרשים לעבוד על נושא של ערכי קיצון וכל הדברים האחרים.

משה גפני: אבנר, כמה זמן אתה עוד צריך?

<אבנר פורשפן: אני צריך עוד שתי דקות.

<אבנר פורשפן: בסדר?

משה גפני: בבקשה, כן.

<אבנר פורשפן: ואם אנחנו מדברים על הרמה הכלל ארצית, מה שאתם רואים פה זה תקופות תקן שונות.

<אבנר פורשפן: בצד השמאלי תקופה 2150, 3160 וכן הלאה.

<אבנר פורשפן: התקופה ה-81-2010 שהיא התקופה האחרונה היא בצד ימין.

<אבנר פורשפן: אנחנו רואים, למרות שהכמויות לא משתנות לאורך השנים, רואים בכל זאת ש-9190 יותר נוגעת בקו ה-500 ויותר גבוהה מ-81-2010, אבל 3160 שקדמה לה, אפילו יותר יבשה, וזה לא רק עניין של כלל ארצי.

<אבנר פורשפן: אם ניקח את הנתונים של תחנה בכפר גלעדי, אתם תראו שהממוצע של כפר גלעדי לתקופה האחרונה הוא 768, ירידה מאד משמעותית ביחס לתקופה 6190, אבל בתקופה שקדמה לה – 3160 – הממוצע דומה לממוצע שקיים.

<אבנר פורשפן: דרך אגב, זה דומה מאד למה שה-IPCC אומר, כי הוא אומר הממצה הבולט ביותר ב-IPCC - אני מדבר על מוניטורים, לא על תחזית לעתיד – זה עלייה בכמויות המשקעים במרחבים הבינוניים בשטחי היבשה במחצית הצפונית, כלומר צפון אמריקה וצפון אירופה, ובשאר האזורים הם אומרים – יש שינויים, אנחנו צריכים להתייחס אליהם, אבל עדיין זה לא ברמת ודאות גבוהה.

<אבנר פורשפן: זה עדיין לא אומר מה יהיה בעתיד.

<אבנר פורשפן: אם אנחנו מדברים על טמפרטורות, בתחזיות של ה-IPCC, וזה לא הדו"ח האחרון, אלא דו"ח שיצא לפני שנה על ערכי קיצון, אנחנו רואים פה מה הסבירות שאירוע שקרה פעם ב-20 שנה, ב-30 השנים האחרונות שקרה פעם ב-20 שנה, מה תהיה השכיחות שלו באמצע המאה או בסוף המאה, ואנחנו רואים שבאזור שנוגע לנו, האזור של אירופה ואזור הים התיכון, אירוע שקורה פעם ב-20 שנה היום, צפוי להיות הרבה יותר שכיח בהמשך הדרך לגבי ההתחממות.

<אבנר פורשפן: זה בהחלט דבר שצריך להיערך לגביו.

<אבנר פורשפן: בנושא של משקעים שואלים את אותה שאלה לגבי עוצמות הגשם, ואז רואים שהתמונה היא מעט שונה.

<אבנר פורשפן: באזור של אירופה רואים את השינוי.

<אבנר פורשפן: אצלנו לא רואים שינוי מאד משמעותי במידה הזאת, אבל שוב, זה אירוע שהוא ממוצע וצריך להתייחס לנתונים.

<אבנר פורשפן: אני רוצה לסיים בשקף של מה שאנחנו רוצים לעשות בתקופה הקרובה.

<אבנר פורשפן: אלף בנושא של אקלים אנחנו רוצים לעשות בדיקות הומוגניות לתחנות נוספות, כי אנחנו שוב אומרים, זה בסיס לכל עבודה אקלימטולוגית, וזה גם בנושא של משקעים ואנחנו רוצים לעבוד על הנושא של ערכי קיצון, כי על זה לא דיברתי עכשיו, ובהחלט יכול להיות שמה שאנחנו לא רואים בממוצע, נראה בערכי קיצור, אבל בשביל זה צריך לעשות הומוגניזציה של אינדקסים של ערכי קיצון.

<אבנר פורשפן: בנושא של מחקר ופיתוח מערכות חיזוי, אנחנו מכיילים מודל אקלימי לאזור שלנו.

<אבנר פורשפן: אנחנו הצטרפנו לפרויקט של קורדט, שזה הרצת מודלים אקלימיים בסטנדרט קבוע, כדי לעשות השוואות ומשתפים פעולה עם השרת הסרבי.

<אבנר פורשפן: אני רוצה להגיד בעניין הזה מילה לסיום.

<אבנר פורשפן: אנחנו התקדמנו מאד בחמש השנים האחרונות, אבל אין לנו מספיק כוח אדם כדי לעשות את כל העבודות האלה בקצב הראוי - - -

משה גפני: מי זה לנו?

<אבנר פורשפן: לשירות המטאורולוגי.

<אבנר פורשפן: אני אתן דוגמא.

<אבנר פורשפן: בדו"ח מבקר המדינה הוא הציע להוסיף לשירות המטאורולוגי שלוש משרות בנושא של שינוי אקלים, אנחנו קיבלנו רק משרה אחרת, זה אותו ניטור שינוי אקלים, אותם גרפים של הומוגניות שראית.

<אבנר פורשפן: זו עבודה מבורכת, הבחור היה לפני חודש בסמינר בבודפשט, הציג את התכניות וזכה לשבחים, אבל הוא רק אחד ואי אפשר לעשות את זה רק עם בן אדם אחד, צריך יותר אנשים כדי לעשות את העבודה הזאת.

<אבנר פורשפן: ובזה אני גם אסיים.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: נאור ירושלמי, מנכ"ל חיים וסביבה אתה ביקשת להגיד משהו בקצרה, בבקשה.

<נאור ירושלמי: כן.

<נאור ירושלמי: ראשית אני לא יכול בלי להזכיר את השותפים לארגון יום הסביבה בכנסת, יחד עם השדולה לסביבה חברתית.

<נאור ירושלמי: אני לא יכול בלי להגיד בהתחלה תודה לך, כבוד יושב הראש.

<נאור ירושלמי: מדי יום סביבה אתה מקפיד לקיים דיון בוועדה שלך ולא משנה מה היא הוועדה שלך.

<נאור ירושלמי: בוועדת הכספים היינו אצלך כמה פעמים וגם בוועדת המדע, גם השנה, גם שנה שעברה.

משה גפני: בוועדת הפנים הייתי יותר יעיל בעניין של הסביבה.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: הגעתי לכספים, אז שם נהיה - - -

<נאור ירושלמי: אני אנסה להגיד באמת מאד בקצרה, אבל אני אחזור על המסר שאמרתי קודם ולאן אנחנו צריכים ללכת לדעתי.

<נאור ירושלמי: הידע לעולם אינו מספק, אבל המדע בעניין של שינוי אקלים הוא חד משמעי.

<נאור ירושלמי: יש פאנל מדענים בינלאומי של אלפי מדענים מכל מדינות העולם ובהם גם מדענים מישראל, שקבעו את התפיסה שהיא מקובלת כיום על האו"ם ועל כל מדינות העולם, וגם על ממשלת ישראל מקובלת באופן עקרוני וצריך לזכור שאנחנו לא רק יכולים לבחון את זה בשינויים ההדרגתיים הקטנים שאולי באמת בעוד 100 שנה, יהיו ניתנים לראייה.

<נאור ירושלמי: כמו שנרמז כאן, הקיצון הוא השגרה.

<נאור ירושלמי: במשבר האקלים בשינוי האקלים יהיו יותר ויותר אירועים קיצוניים לכל הכיוונים.

משה גפני: המדינה נערכת לזה לפי דעתך?

<נאור ירושלמי: וכאן בדיוק העניין.

<נאור ירושלמי: משרד הגנת הסביבה, שהמנכ"ל והמדענית הראשית יושבים כאן, הם הגורם, למיטב הבנתנו, שדוחף את העניין הזה, אבל אנחנו עוד מאד רחוקים מקבלת החלטה ממשלתית ותקצוב ממשלתי מחייב.

<נאור ירושלמי: עכשיו, לכאורה תגיד תקצוב הוא בלתי מוגבל, כי מה, כיפת ברזל מעל כולנו.

<נאור ירושלמי: השיטה המקובלת היום, וגם זה כבר הוזכר כאן, היא שיטת האין חרטות.

<נאור ירושלמי: באנגלית קוראים לזה – No Regret - תעשה דברים שלא תצטער עליהם, גם אם לא תקרא עוד שריפה בכרמל.

<נאור ירושלמי: אני לא סתם אומר את זה.

<נאור ירושלמי: השריפה בכרמל, ההצפה של היישוב בת חפר, החורף האחרון, עם מה שקרה בירושלים, בצפת, במקומות אחרים, הם אירועי קיצון שכמותם חריגים – שוב, אחד חום, אחד קור – יהיו לנו יותר ויותר.

<נאור ירושלמי: צריך להיערך לאירועי הקיצון האלה.

<נאור ירושלמי: צריך לעשות מיפוי מסודר, צריך להשקיע בזה משאבים, ואחרי זה להתחיל ולראות איך בונים תשתיות, בעיקר איך בונים והמונח המשלים לזה הוא חוסן.

<נאור ירושלמי: חוסן חברתי, כלומר שעירייה לא תצטרך לפנות לתושבים שלה – אם אתם יודעים על קשישים גלמודים שאין להם חימום בבית, בשלג – תפנו לעירייה.

<נאור ירושלמי: העירייה צריכה לדעת איפה הקשישים הגלמודים האלה, או איפה החולים, או איפה האנשים שאין להם מיזוג בקיץ למשל, נמצאים.

<נאור ירושלמי: זה חוסן חברתי, חוסן בריאותי, עם מרבית המידע למערכת הבריאות על תחלואה, כדי שנוכל לזהות התפרצויות של מגפות לא אחרי חודשיים אלא בזמן מאד מאד קרוב; וחוסן בתשתיות, כמו שלהבדיל, אבל זה אותו דבר, בנינו חוסן בתשתיות להתקפות של קאסמים.

<נאור ירושלמי: אז זה דבר נקודתי שנופל ונעלם.

<נאור ירושלמי: המשברים האלה המשמעות שלהם תהיה הרבה יותר מרחיקת לכת וצריך להתחיל לפתח את התשתיות האלה, בין אם זה הגנה על המצוק החופי, על הכורכר, שלא יתמוטט לנו כל מה שבנוי בבני ברק, סליחה בבת ים על החוף - -

משה גפני: מה היה בבני ברק?

<נאור ירושלמי: לא, לא, לא, בבני ברק לא היה כלום.

<דוד לפלר: הוא בודק את הערנות שלך.

<נאור ירושלמי: בהחלט, בני ברק שוכנת לה בבטחה, אבל בת ים או נתניה - - -

משה גפני: צודק המנכ"ל, אתה בדקת את הערנות שלי.

משה גפני: נו, כן, לא חשוב.

<נאור ירושלמי: זה משפיע פשוט על הדיון.

<נאור ירושלמי: אז תשתיות כאלה, תשתיות של ניקוז.

<נאור ירושלמי: תשמע, מה שקרה בבת חפר זה מאד פשוט, חסמו ערוץ של נחל ויום אחד הוא פשוט התפרץ והציף יישוב שנבנה במורד הערוץ.

<נאור ירושלמי: אלה הדברים, צריך להתחיל לקבל החלטות ולדחוף אותן בממשלה.

<נאור ירושלמי: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך.

משה גפני: פרופסור אופירה אילון, מרכז ידע להיערכות לשינוי אקלים בישראל.

משה גפני: מה שאני מבקש, אמרתי למנהלת הוועדה, על הדברים שאמרת – להוציא מכתב לשרים הרלבנטיים.

משה גפני: למשל לגבי הנושא הזה, האם השלטון המקומי יודע איפה נמצאים קשישים.

משה גפני: זאת אומרת האם יש איזה מטה שבודק את הדברים האלה.

משה גפני: צריך לשלוח את זה לשר, צריך לשלוח את זה ליושב ראש השלטון המקומי.

משה גפני: גם בנושא התשתיות – לשלוח לראש הממשלה.

משה גפני: היה פה דיון ביום הסביבה הבינלאומי, יש פה דברים שאנחנו רואים את מצבי הקיצון שהיו גם השנה, אבל שהם קיימים ושהם עלולים להגיע בתדירות יותר גבוהה, ושלא נגיע ונאמר.

משה גפני: על כל פנים, המכתב שאת שולחת לשרים האלה יהיה מסמך מחייב, אם יצטרכו אי פעם להשתמש בו, ואנחנו התרענו.

משה גפני: והתרענו אני לא אומר את זה בגלל ראש קטן, לא, אלא בגלל שזה באמת דבר שלא מצריך היערכות מי יודע מה.

משה גפני: יש את שירותי הרווחה, יש את הרישומים של משרד הפנים.

משה גפני: עירייה מסודרת צריכה להיות ערוכה לדעת איפה נמצאים הקשישים.

משה גפני: מה עם המחלות?

משה גפני: גם משרד הבריאות צריך לדעת.

משה גפני: כל נושא עם השר הרלבנטי ואנחנו נוציא את המכתב הזה.

משה גפני: פרופסור אילון, בבקשה.

<אופירה אילון: תודה רבה אדוני יושב הראש, כבוד המנכ"ל, המדענית.

<אופירה אילון: מרכז הידע לשינוי אקלים לא לחינם בחר את נוח כמסתגל הראשון לנושא של שינוי האקלים ומשמר המגוון הביולוגי, כי הוא ידע שיגיע המבול והוא נערך למבול הזה.

<אופירה אילון: וזה בעצם המהות של ההיערכות לשינוי אקלים.

<אופירה אילון: מרכז הידע הזה הוקם באוניברסיטת חיפה על ידי המשרד להגנת הסביבה.

<אופירה אילון: כמובן שלא כל החכמה התרכזה בבניין אשכול באוניברסיטת חיפה, ולכן צרפנו גם מדענים מאוניברסיטת תל אביב, מהטכניון וממוסד מימן, שאני מגיעה ממנו גם.

<אופירה אילון: הרעיון של המרכז הזה היה בעצם לייצר מאגר ידע, מאגר מומחים שבעצם יוכל לסייע לממשלה לפתח תכנית לאומית להיערכות לנושא של שינוי האקלים, שהתכנית הזאת תהיה מבוססת על מידע, על מחקרים קיימים ולא על אינטואיציות ודברים נוספים.

<אופירה אילון: המרכז הזה הוקם בשנת 2011 והוא בעצם סיפק על היום שלושה דו"חות שעסקו בנושא של זיהוי פערי ידע מחקריים, בהמלצות והעבודה האחרונה – שעליה אני קצת ארחיב היום – זה כל הנושא של ההיערכות של השלטון המקומי לנושא של שינוי האקלים.

<אופירה אילון: מה שחשוב לי להגיד זה שבמרכז הידע הזה פעלו לאורך השנתיים שהמרכז הזה היה קיים, למעלה מ-100 מדענים שחברו איתנו לעבודות.

<אופירה אילון: אם אנחנו לוקחים את הדו"ח של ה-IPCC, שיש שם 1,500 מדענים מכל העולם, אז 100 מישראל זאת סטטיסטיקה מצוינת ומאד מאד מכובדת, מה שאומר שבעצם העבודה שלנו היא עבודה מבוססת ואמיתית.

<אופירה אילון: חוץ מזה, אנחנו הקמנו מרכז אינטרנט פנימי לרשות המדענים, כדי לאסוף שם נתונים, שלא כל אחד פתאום יגלה את הדו"ח הזה והזה, כדי שהעסק יהיה מסודר.

<אופירה אילון: כרגע האתר הזה לא פתוח לציבור הרחב והאתר הזה יש לו משך חיים בזמן שהוא פועל.

<אופירה אילון: מאחר שאנחנו כבר שנה ומשהו לא מתחזקים את האתר הזה, האתר הזה כבר לא מעודכן, ולכן אני גם אגיע כמובן לבקשות בסוף - - -

משה גפני: כן, אבל אם אפשר, יש פה גם את מרכז השלטון המקומי ואני רואה שיש פה גם מהעיריות וגם ממשרד הביטחון, שאני רוצה שגם הם יתייחסו למה שנאמר עד עכשיו.

משה גפני: תנסי לתמצת.

<אופירה אילון: אני מתמצתת.

<אופירה אילון: אנחנו עוסקים בעבודה הזה במשק המים בנושאי הבריאות, המגוון הביולוגי, הבנייה העירונית וכמובן כוללים בתוך הנושא הזה את ההיבטים הכלכליים.

<אופירה אילון: אני, כדי לא להיכנס ליותר מדי פרטים, עשיתי פשוט איזה שהוא ניתוח סווט לתהליך שאנחנו עברנו ולכל הנושא הזה של ההיערכות לשינוי האקלים.

<אופירה אילון: מבחינת החולשות שלנו, אמנם ישראל היא תורמת קטנה לסך הפליטות של גזי החממה, אבל היא מדינה, בגלל המבנה שלה, בגלל המיקום שלה, היא מדינה שמאד מאד חשופה לשינוי האקלים האלה.

<אופירה אילון: אז מבחינת חולשות, אנחנו רגישים וכפי שנאמר קודם על ידי אבנר וגם מהממצאים שלנו, אנחנו כן רואים עלייה ממוצעת בטמפרטורות, אנחנו כן רואים ירידה קטנה בכמות המשקעים, אנחנו כן רואים עלייה בשכיחות ובעוצמה של גלי החום, אירועי קיצון, שריפות יער, על הדברים האלה כבר דיברנו, לרבות הנושא של עליית מפלס פני הים וכבר דיברנו על השריפה בכרמל ודיברנו על בת חפר ודיברנו על אלכסה ומזל שלא הגענו לבנג'מין, אלא הסתפקנו בא' הזה של האלכסה, אבל אין ספק שלא היינו ערוכים לדברים האלה.

<אופירה אילון: בעצם מה שאנחנו עשינו בעבודה הזאת עבור הרשויות המקומיות, זה קודם כל לייצר אטלס עם מיפוי של הסיכונים.

<אופירה אילון: חי יקותיאל ועופרה קארו מהאוניברסיטה, בעצם הכינו אטלס שבו אנחנו יכולים לחזות או לראות את אותם אזורים שנמצאים בסכנה לנושא של עליית מפלס פני הים, הצפות, שריפות, סופות אבק וזיהום אוויר.

<אופירה אילון: בכל אחת מהמפות האלה אנחנו גם רואים את מספר האנשים שחשופים או עלולים להיות פגיעים, אם במקרה הדברים האלה יתרחשו.

<אופירה אילון: מבחינת חוזקות, אני רואה את ישראל וקצת דיברנו על זה קודם, היא מודעת לנושא של חירום ולכן ניתן לשלב מערכי חירום קיימים – רח"ל ואחרים – לנושא הזה של היערכות לשינוי אקלים.

<אופירה אילון: כל החשיבה שלנו, במהלך השנתיים שעבדנו על הנושא הזה ודובר על זה, זו חשיבה של – No Regret.

<אופירה אילון: זאת אומרת אנחנו עכשיו לא ממציאים מנגנונים חדשים, רשויות חדשות, תקציבים נוספים, אלא אנחנו נערכים על המצב הקיים וממנפים אותו, כי הוא נדרש בגלל הנושא של שינוי האקלים.

משה גפני: כן.

משה גפני: עוד כמה זמן?

<אופירה אילון: עוד.

<אופירה אילון: מבחינת עלויות, ברור לנו לחלוטין - - -

משה גפני: לא מבחינת עלויות, כמה זמן?

<אופירה אילון: כמה זמן לי יש?

<אופירה אילון: שלוש דקות.

<אופירה אילון: מבחינת עלויות, אנחנו יודעים שכל דולר שאנחנו משקיעים היום אנחנו יכולים לחסוך 8 דולר בתיקון הנזקים אם הנזקים האלה יקרו.

<אופירה אילון: בנושא של תחום המים, ואני מניחה שיהיו אחרי זה אנשים נוספים שידברו על זה ,יש לנו סדרה מלאה של המלצות שמאד כדאי לנו לחסוך במים בלי קשר לשינוי אקלים, ולכן כדאי לנו לנהל את הנגר שלנו, כדאי לנו לחסוך בדלק, כדאי לנו לחנך את הציבור ולא להגיד לציבור – סליחה, נגמר משבר המים כי אנחנו יודעים להתפיל ואפשר לסיים את הסיפור הזה של חינוך של שנים שכבר עשינו.

<אופירה אילון: בנושא של הבריאות, שוב, הרבה מאד מידע לא זורם מבתי החולים ON LINE לנושא הזה.

<אופירה אילון: אין לנו מידע לגבי אותם קשישים מנותקי חשמל וכל הדברים האלה הם מאד מאד חשובים להיערכות שלנו.

<אופירה אילון: בנושא של הבינוי - - -

משה גפני: איך יכול להיות?

<אופירה אילון: כי אין מידע ON LINE.

משה גפני: לא, למה לכם צריך שיהיה?

<אופירה אילון: משום שיושב אצלנו צוות בריאות שרוצה לבדוק את ההשפעות.

משה גפני: למי פונים?

<אופירה אילון: יושבים רופאים, שזה התפקיד שלהם ואם אין מידע ON LINE, אז זה לא רק לנו, זה גם לרשויות המקומיות.

<אופירה אילון: אין את המידע הזה, הוא בא ב-Delay של שבועות, ואז כבר אי אפשר לעשות עם זה הרבה, לצערי.

משה גפני: יש כאן מהמרכז לשלטון מקומי ד"ר מילכה דונחין?

<אופירה אילון: לא, לא, ד"ר מילכה דונחין היא מרשת ערים בריאות.

משה גפני: אף אחד לא נמצא מהשלטון המקומי?

<קרנית גולדווסר: יש.

<קרנית גולדווסר: שמי קרנית גולדווסר ואני יועצת איכות הסביבה של השלטון המקומי.

משה גפני: טוב, אז אני תיכף אשאל אותך שאלה או שתיים.

<אופירה אילון: נושא של בנייה ירוקה, תכנון רגיש למים, תכנון עירוני מותאם, אקלים – גם בנושא של הטבע העירוני והמגוון הביולוגי.

<אופירה אילון: אני לא רוצה להרחיב.

<אופירה אילון: חולשה מאד מאד חשובה שחשוב לי להדגיש אותה פה, זה כמובן הטיעון הבנאלי של היעדר תקציבים ויהיה בסדר; ועוד טיעון מאד מאד מדאיג, שזה לא במשרד שלי.

<אופירה אילון: שינוי האקלים האלה הם לא ודאים ב-200 אחוז, אולי הם יקרו בעוד חמש שנים, אני כבר לא אהיה פה, ולכן משרד ממשלתי לא בהכרח רואה את זה כחובתו.

<אופירה אילון: מבחינת איומים, אנחנו מכירים את הנושא הזה ששינוי אקלים זה ספין פוליטי, שיהיה בסדר.

<אופירה אילון: כל מה שיש לנו להגיד זה שכל מה שאנחנו עושים בדבר הזה, גם בנושא של התאמה וגם בנושא של הפחתת פליטות, יש לו תועלות שהן הרבה יותר גדולות מההשקעה שאנחנו נשקיע וחשוב לנו לזכור את הדברים האלה.

<אופירה אילון: הזדמנויות, ויש פה חברה ממשרד הכלכלה שהכינו ברושור שלם על היכולות של ישראל לשווק כלכלה ומשרד החוץ - - -

<קריאה: לא ברושור, אלא מאגר מידע.

<אופירה אילון: מאגר מידע וברושור והכל, שבעצם מראים איזה יכולת יש לישראל לשווק את הדברים האלה, ובוודאי דורון וגיל יגידו אחרי זה את הדברים האלה, ואנחנו יכולים להתפאר בדברים האלה.

<אופירה אילון: סתם לקחתי פה דוגמא קטנה של ערים חכמות, שזה כאילו לא שייך, אבל זה לגמרי שייך.

<אופירה אילון: תראו כמה חברות רק מטפלות בנושא הזה שיכולות לייצא ידע.

<אופירה אילון: הסיכום זה שאנחנו כרגע, מרכז הידע, לא פעיל.

<אופירה אילון: הוא לא מתוקצב כבר שנה.

<אופירה אילון: הוא לא עסק בנושאים של אנרגיה ותחבורה - - -

משה גפני: למי אתם קשורים?

<אופירה אילון: אנחנו למשרד להגנת הסביבה, אבל זה לא רק התפקיד של המשרד להגנת הסביבה, יש עוד משרדים רלבנטיים.

משה גפני: בסדר, לא שאלתי על האחריות.

<אופירה אילון: ושכרגע אין לנו גם איזו שהיא דרך לעשות בנצ'מרקינג של הדברים ולראות אם באמת הדברים מתקדמים כמו שצריך ואני מקווה שהם יתקדמו.

משה גפני: טוב, תודה רבה, אני מאד מודה לך.

משה גפני: קרנית גולדווסר, את יועצת של השלטון המקומי, את יודעת על ערים שיש להן נתונים, שברגע שקורה משהו הם יודעים להוציא את זה, שזה יכול לבוא לידי שימוש בהרבה מאד מקרים.

משה גפני: למשל, איפה יש קשישים בודדים, שאם יש מזג אוויר קיצון, שאפשר להגיע אליהם.

משה גפני: יש ערים כאלה, או שבכלל מדברים על הדבר הזה?

<קרנית גולדווסר: אז אני חייבת להגיד שאני לא יודעת על כאלה ערים שיש בהן כרגע מוכנות, שב-ON LINE - - -

משה גפני: זה בכלל עולה על השולחן?

משה גפני: זה נדון באיזה פורום?

<קרנית גולדווסר: אז לגבי ההיערכות שלנו, יש לנו היום שיתוף פעולה מצוין עם המשרד להגנת הסביבה, ואנחנו ביחד עם אגף שלטון מקומי כן עושים איזו שהיא היערכות לאירועי קיצון, מתחילים עבודה של היערכות לאירועי קיצון יחד עם אגף חירום, שנמצא בשלטון המקומי.

משה גפני: לא, לא מבין בזה.

משה גפני: שנייה, אני לא מבין בזה.

משה גפני: שיתוף פעולה אני בעד, זה אהבת ישראל וזה, אחד אוהב את השני - - -

<קרנית גולדווסר: לא, אבל - - -

משה גפני: שנייה.

משה גפני: וזה שיש היערכות למצבי קיצון זה גם דבר מאד חשוב.

משה גפני: לא את זה שאלתי.

משה גפני: שאלתי דבר נורא בנאלי, האם יש עיר במדינת ישראל שיש לה מידע על הקשישים הבודדים שנמצאים בעיר שלה.

משה גפני: למשל.

<קרנית גולדווסר: יש לה מידע, אבל - - -

משה גפני: אני אגיד לך למה אני שואל את זה.

משה גפני: מה זה נוגע לדיון הזה?

משה גפני: הדיון הזה מדבר על שינוי אקלים, מדבר על מצבי קיצון, מדבר על מצב שפתאום יש שלג בכמויות כאלה או בפרק זמן כל כך קצר, שיש אנשים שהם קשישים, בודדים, מבודדים לגמרי כתוצאה מהמצב הזה, והם צריכים להגיע לעירייה כדי שיעזרו להם או להתקשר, כשקווי הטלפון בעצם נותקו.

משה גפני: האם יש עירייה אחת של 5,000 תושבים, שהם יודעים מי זה הקשישים האלה?

משה גפני: רשום במחשב?

<ראובן לדיאנסקי: אני בודק לך.

משה גפני: בסדר, אתה תמצא.

<ראובן לדיאנסקי: אני בודק לך בעיריית תל אביב.

משה גפני: כן, בסדר, בעיריית תל אביב עשו גם מצעד הגאווה.

משה גפני: לגבי העניין הזה דבר נורא פשוט, לא מדעי, לא טכנולוגי, לא שום דבר.

<מילכה דונחין: אז יש עירייה אחת שאני יודעת עליה.

משה גפני: שנייה, שנייה, אני לא סתם שואל.

משה גפני: זה מה ששלמה המלך אמר, יוסיף דעת יוסיף מכאוב.

משה גפני: אני הייתי כיושב ראש ועדה, אני הייתי גם כשהייתה השריפה בכרמל שהיינו צריכים לשלם פיצויים.

משה גפני: אני הייתי בהרבה מאד מקרים שבהם המדינה הייתה צריכה להתערב ולשלם הרבה מאד כסף על דברים שהיו יכולים להימנע בדבר שכמעט לא עושה כסף.

משה גפני: שתשב מחלקה בעירייה ובמחלקה הזאת יהיו נתונים, שאם חס וחלילה קורה משהו, זה רק יום אחד או יומיים או ארבעה ימים ומטפלים באופן מסודר.

משה גפני: אגב, זה ההבדל בין מדינת עולם שלישי למדינה מודרנית.

משה גפני: זה ההבדל.

משה גפני: יודעים איפה נמצא הבן אדם שצריך לעזור לו.

משה גפני: אני שואל האם את יודעת שיש עיר כזאת במדינת ישראל.

משה גפני: לא שיתוף פעולה, אני לא שואל.

משה גפני: בסדר, אז יש שיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה, לא רלבנטי מבחינתי.

משה גפני: אני דווקא בעד מחלוקות, אבל שיהיה לעירייה משהו מסודר.

<מילכה דונחין: אפשר לתת לכם שם של עירייה?

משה גפני: אה, בוודאי, מה השאלה?

<מילכה דונחין: בבקשה, עיריית אשדוד.

משה גפני: מי הגברת?

<מילכה דונחין: שמי מילכה דונחין.

משה גפני: אה, אז אני שאלתי עליך.

<מילכה דונחין: כן, אבל אתם לא רציתם, רציתם מישהו יותר רשמי של מרכז השלטון המקומי, סליחה.

משה גפני: לא, אני דווקא שאלתי מי זאת מילכה דוחנין, לפני שקרנית גולדווסר אמרה את שמה.

משה גפני: עיריית אשדוד מסודרת עם העניין הזה?

<מילכה דונחין: עיריית אשדוד מסודרת.

משה גפני: מאיפה את יודעת?

<מילכה דונחין: כיוון שאני עובדת איתם.

<מילכה דונחין: אני יושבת ראש רשת ערים בריאות.

<מילכה דונחין: עיריית אשדוד לקחה על עצמה מחויבות להיות עיר בריאה.

<מילכה דונחין: אנחנו ב-9 בספטמבר נקיים כנס שנתי באשדוד, ושם הם אמורים להציג את הדברים.

<מילכה דונחין: הנושא שלנו הוא חוסן.

משה גפני: בסדר, אני לא, בגלל שלא למדתי ליבה, שנייה, ואת אומרת לי מילים בעברית.

משה גפני: בעיריית אשדוד, ואגב זה לא נכון מה שאני אומר כל הזמן שלא למדתי ליבה.

משה גפני: למדתי בחינוך העצמאי, למדתי ליבה, אבל אנשים אוהבים שאני אומר את זה, אז אני אומר.

משה גפני: שר החינוך כל הזמן אוהב שאני אומר את זה.

משה גפני: אני שואל האם בעיריית אשדוד יש מחלקה, פקידה, פקיד?

משה גפני: יש להם את הרשימה של הקשישים הבודדים באשדוד?

<מילכה דונחין: יש לעיריית אשדוד נוהל, עיריית אשדוד ערוכה למצבי חירום, כולל מצבים של אקלים, כולל רשימה של אנשים בודדים, כולל רשימה של גורמים נוספים.

<מילכה דונחין: הם ערוכים למופת, ואנחנו הולכים ללמוד את זה מהם.

<מילכה דונחין: זאת המטרה שלנו בכנס.

משה גפני: טוב, יפה.

משה גפני: אני מבקש, אנחנו נוציא מכתבים, מה שאמרתי קודם.

משה גפני: יש דברים שהם לא עולים הרבה כסף, אם בכלל.

משה גפני: דברים שנערכים, מדינה מודרנית, מתוקנת, אחרי שאנחנו שומעים שאנחנו נמצאים במצבי קיצון.

משה גפני: אמנם זה קורה לעתים נדירות, אבל זה קורה וברגע שזה קורה העיריות צריכות להיות ערוכות לכך.

משה גפני: אני שוקל אפילו להגיש הצעת חוק כזאת.

משה גפני: אני לא יודע עוד, נראה קודם מה יהיה פה בתוצאת הדברים.

משה גפני: היום כל דבר הולך עם חוק.

משה גפני: גם עם חוק לא עושים כלום, אבל בלי חוק וודאי שלא.

משה גפני: אבל צריך לעשות את זה.

משה גפני: זה דבר שהוא ברור לחלוטין, שיכול להיות מצב של חום מאד קשה, כפי שהיה שלושה-ארבעה ימים, כפי שנאמר פה, מצב של שריפה מהסוג הזה שחס וחלילה, אנחנו לא רוצים לפתוח פה לשטן, שבעזרת השם לא יקרה שום דבר, אבל להיות ערוכים לעניין, ואני מבקש ממך שתעלי את הדברים האלה.

משה גפני: זה מה שאנחנו מבקשים.

משה גפני: אנחנו גם נוציא מכתבים בעניין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: כן, גברת.

משה גפני: מאיזו עיר?

<גילה אמדה: אני מירושלים.

משה גפני: טוב, ירושלים זה לא משהו.

משה גפני: כן משהו?

<גילה אמדה: קודם כל באמת אני - - -

משה גפני: דקה, אין לנו הרבה זמן.

<גילה אמדה: אוקיי, אז אני אקצר, אני לא אעלה את כל זה.

<גילה אמדה: מה שרציתי לומר, שאצלנו למשל, כשירד השלג הכבד הזה - - -

משה גפני: בירושלים עיר הקודש.

<גילה אמדה: נכון.

<גילה אמדה: אני גרה בארמון הנציב ועשינו את הפעילות בשיתוף עם משרד הרווחה, המינהל הקהילתי והעירייה ויידענו את כולם.

<גילה אמדה: זאת אומרת את התושבים הבודדים וקשישים שאין להם עזרה ואין תמיכה, ויש לנו את כל הרשימה הזאת, ואני חושבת שבכל עיר ועיר, לדעתי כן יש להם את זה.

משה גפני: אם יש אז זה בסדר, אני משבח אותם.

<גילה אמדה: ופנינו טלפונית לכל התושבים האלה, שהם באמת חשוכים.

משה גפני: לעיריית ירושלים יש את הרשימה של כל הקשישים הבודדים?

<גילה אמדה: זה אצלנו במינהל הקהילתי, במשרד הרווחה.

משה גפני: יש?

משה גפני: יפה.

<גילה אמדה: יש לנו את הרשימה של כולם, יש לנו גם כן את המועדון של הגיל השלישי, שדאגנו לכל הדברים האלה.

<גילה אמדה: אם זה לחימום ואם זה למזון ואם זה לשמיכות ולכל הדברים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: ד"ר דוד ברנד, מנהל אגף ייעור בקק"ל.

משה גפני: ברוך הבא.

<דוד ברנד: אם רק אפשר לעמעמם את האורות טיפה.

משה גפני: כן, אבל לא הרבה זמן.

<דוד ברנד: 7 דקות.

משה גפני: זה הרבה.

<דוד ברנד: זה מה שהקציבו לי.

<דוד ברנד: אני אעשה את זה הכי מהר.

משה גפני: כן, כן, אבל אנחנו פה בקיצוצים כל הזמן.

<דוד ברנד: מאה אחוז.

<דוד ברנד: אז אני רוצה להציג את היערכות קק"ל לשינוי אקלים ביערות, בשטחים הפתוחים, באמצעות מחקר ופיתוח לניטור ארוך טווח.

<דוד ברנד: הקרן הקיימת לישראל משקיעה שבעה מיליון שקלים במחקר ופיתוח, במגוון של תחומים: ייעור, מרעה, אקולוגיה, נזקים וכו'.

<דוד ברנד: כל המחקרים הם מחקרים יישומיים.

<דוד ברנד: זאת אומרת שבעזרת המחקרים האלה, מנהלי השטח יידעו איך לנהל את השטח בצורה יותר טובה.

<דוד ברנד: בנוסף לכך, חוץ ממחקרים שהם לטווח קצר, משקיעים כסף רב מאד בנושא של ניטור אקולוגי ארוך טווח.

<דוד ברנד: יש לנו כאלה ארבע תחנות – בצפון הנגב, יתיר, יער ירושלים ובעתיד נקים גם בבירייה.

<דוד ברנד: מה הכוונה של מערך ניטור אקולוגי ארוך טווח – אנחנו למעשה מנסים ליישם את המשפט מקהלת: בַּבֹּקֶר זְרַע אֶת זַרְעֶךָ וְלָעֶרֶב אַל תַּנַּח יָדֶךָ, כִּי אֵינְךָ יוֹדֵע אֵי זֶה יִכְשָׁר, הֲזֶה אוֹ זֶה, וְאִם שְׁנֵיהֶם כְּאֶחָד.

<דוד ברנד: הניטור ארוך טווח שלי נותן לי כל הזמן אפשרות לראות אם מה שאני מבצע בפועל בשטח, הוא באמת בהתאם למטרות שאני קבעתי לי, וזה למעשה מה שנקרא ממשק אדפטיבי, ממשק מסתגל בהתאם לשינויים שקורים סביבנו.

<דוד ברנד: אני רוצה לדבר על האיומים על היערות, החורשים והשטחים הפתוחים.

<דוד ברנד: יש לנו ארבע דוגמאות לאיומים: אחד - אירועי גשם קיצונים, מה שדיברו עליהם; שתיים – יובש ושנות בצרות, שריפות יער וחורש, מזיקים ומחלות ממינים פולשים, ואני אתן דוגמאות איך אנחנו נערכים להם.

<דוד ברנד: דוגמא מגשר ניצנה, חורף 2010 שנהרס עקב שיטפון.

<דוד ברנד: מה שאנחנו עושים, בוואדיות, בנחלים, בייחוד בדרום, אנחנו מבצעים טרסות, מבצעים מן בריכות נטועות ...

<דוד ברנד: הבריכות הללו למעשה מווסתות את עוצמת השיטפונות.

<דוד ברנד: היות שאנחנו מבצעים ניטור יש מדידות.

<דוד ברנד: בשטח שלא מטופל בשיטות שלנו, מ-0.1 קמ"ר נגר, הספיקה היא 9 מטר קוב לשנייה.

<דוד ברנד: שטח שאנחנו מטפלים בו בשיטות שלנו של איגום, של איסוף מי נגר, שהוא גדול פי עשרה מהשטח הקודם, רק 4 מטר קוב לשנייה.

<דוד ברנד: ככה נראות אותן בריכות.

<דוד ברנד: אנחנו גם נוטעים אותן ובהמשך הם גם מספקים מגוון מאד רחב של שירותים אקולוגיים.

<דוד ברנד: נושא של יובש ושנות בצורת.

<דוד ברנד: השינויים הם כבר כאן.

<דוד ברנד: בתמונה העליונה אתם יכולים לראות מערכת שהייתה בשנת 2007 עם שיחים.

<דוד ברנד: בתמונה התחתונה זה אחרי שתי שנות בצורת רצופות, והאם מישהו יכול לזהות או לומר לי מה זה הקטעים הלבנים?

<דוד ברנד: יש לכם איזה שהוא רעיון?

<דוד ברנד: יפה, שבלולים.

<דוד ברנד: מה שקרה, ופה אנחנו רואים דוגמא מצוינת להתמוטטות של מערכת אקולוגית, השיחים מתו, בעקבות השיחים מתו השבלולים.

<דוד ברנד: מה אנחנו עושים כדי להילחם בנושא של יובש, או להיערך ליובש ותנאי בצורת – אנחנו מחפשים מינים, זנים עמידים ליובש.

<דוד ברנד: איתרנו עצים מצטיינים בכל רחבי הנגב, של שיטה סלילנית, של אלה אטלנטית, ואנחנו אוספים מהם את הזרעים, מתוך מטרה שדור העתיד יהיה עצים עמידים יותר ליובש.

<דוד ברנד: לא רק את העצים האלה, גם בברושים.

<דוד ברנד: הבעיה היא שכאשר אתה אוסף זרעים מעצים מצטיינים, כדי לדעת אם מה שאתה עושה הוא נכון או לא נכון, אתה צריך לעקוב אחריהם בדרך כלל בשיטה המסורתית – 20 שנה.

<דוד ברנד: לייצר שתילים, לטעת את הזרעים האלה ולראות אם הם באמת עמידים ליובש.

<דוד ברנד: פיתחנו, בשיתוף האוניברסיטה העברית, הפקולטה לחקלאות, חממה מתקדמת שבה אנחנו שמים שתילים שאפשר לעקוב אחר המאזן של המים שלהם בצורה רציפה.

<דוד ברנד: אני יכול לזהות שתילים – אם הם עמידים ליובש או לא עמידים ליובש.

<דוד ברנד: בחנו את זה הלכה למעשה ושתילים שהמקור שלהם היה מאותם עצים מצטיינים שעמדו בבצורות, הגיעו למצב שההישרדות שלהם הייתה 100%, לעומת שתילים רגילים, שלא שרדו.

<דוד ברנד: אנחנו חיקינו בחממה הזאת, עשינו חיקוי של בצורות וכו'.

<דוד ברנד: איום של שריפות יער וחורש: המענה לדבר הזה מעבר לדילול היערות ומעבר להפחתת חומר הבעירה, זה הקמה של קווי חיץ, של אזורי חיץ מסביב ליישובים שבסיכון.

<דוד ברנד: אנחנו פתחנו במהלך הזה לפני שלוש שנים, השנה אנחנו מסיימים את זה.

<דוד ברנד: בלמעלה מ-170 יישובים הקמנו סביבם קווי חיץ, על מנת שבעתיד, אם תקרה שריפה, נוכל להילחם בשריפה.

<דוד ברנד: והאיום האחרון – מזיקים ומחלות, מינים פולשים והמענה לדבר הזה זה הדברה ביולוגית ושימוש באמצעים ידידותיים לסביבה.

<דוד ברנד: דוגמא, בצד שמאל אתם רואים עלה של איקליפטוס שנגוע בצרעות של איקליפטוס שחדרו כאן לישראל, הם חדרו דרך אגב לכל העולם.

<דוד ברנד: ובצד ימין זה הנושא של כנימת הצבר, שרק עכשיו בחודש האחרון חדרה, תיכף אני אספר על זה.

<דוד ברנד: הנושא של צרעות האיקליפטוס שעושות נזק לאיקליפטוסים, זה התפשט בכל העולם.

<דוד ברנד: עשינו מבצע גדול, איתרנו אויבים טבעיים ולמעשה היום אנחנו המדינה היחידה בעולם שיש לה את אותם אויבים טבעיים ואנחנו מחלקים את זה לכל מיני מדינות כמו סין, הודו ואחרות, ועוזרים להן להילחם במזיק הזה.

<דוד ברנד: רק עוד דבר אחד לגבי הצבר, לפני כחצי שנה חדרה כנימה אלימה שמסכנת בצורה מאד רצינית את כל שיחי הצבר במדינת ישראל.

<דוד ברנד: היא כרגע נמצאת רק בצפון.

<דוד ברנד: אנחנו מנטרים, עוקבים ופתחנו בהליך הבאה של אויבים טבעיים, כדי להילחם.

<דוד ברנד: הכל כמובן תחת הרגולציה ותחת התקנים המחמירים של משרד החקלאות והשירותים להגנת הצומח, כי כמובן אנחנו לא רוצים להביא איזה שהוא מדביר ביולוגי שייכנס הנה לארץ ויעשה נזק במקום תועלת.

<דוד ברנד: חשוב לציין , שליש מאוכלוסיית העולם נמצאת באזורים יובשניים, כמונו.

<דוד ברנד: 40% מהשטח היבשתי של כדור הארץ מוגדר כיובשני צחיח ויש עלייה קבועה - - -

משה גפני: אנחנו יובשניים?

<דוד ברנד: אנחנו חצי יובשניים, Sub Humid.

<דוד ברנד: תלוי באיזה אזורים.

<דוד ברנד: חלק מאיתנו זה אזור ים תיכוני, חלק הספר המדבר הוא חצי יובשני.

משה גפני: הנגב, מה?

<דוד ברנד: יובשני לחלוטין.

<דוד ברנד: זה מחולק לשלושה מה שנקרא.

<דוד ברנד: שיעור העלייה בשטחים המדבריים בעולם הוא 0.04%.

<דוד ברנד: זאת אומרת ששטח פי שלושה ממדינת ישראל כל שנה עובר תהליכי מדבור.

<דוד ברנד: מה שאנחנו עושים, בייחוד ברצועת הספר, לחימה במדבור, איגום מי הנגב - - -

משה גפני: אנחנו נהיינו יותר מדבר?

<דוד ברנד: יש תהליך.

<דוד ברנד: זה תהליכי מדבור.

<דוד ברנד: אני אסביר.

<דוד ברנד: תהליכי מדבור זה לא ששטח הופך להיות מדבר.

<דוד ברנד: תהליכי מדבור הכוונה שקרקע שעד עכשיו הייתה פורייה, מאבדת מהפוריות שלה ואז היא הופכת, זה הכוונה לתהליכי מדבור.

משה גפני: זה קורה אצלנו?

<דוד ברנד: קורה אצלנו, בוודאי, בגבול הספר, בצפון הנגב.

<דפנה הר אבן: קו המדבר עולה צפונה.

<דוד ברנד: הוא עולה צפונה.

<דוד ברנד: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם משרד החוץ.

<דוד ברנד: בשבוע שעבר הייתה כאן מוניק ברבור, מזכ"לית האו"ם לאמנת המדובר, ללחימה במדבור.

<דוד ברנד: עשינו לה סיור בשטחים שלנו, היא מאד התפעלה מהידע, מאד התפעלה מהרצון והיא רוצה לשתף איתנו פעולה.

<דוד ברנד: מה שצריך לגבי היערכות לשינוי האקלים, זה מחייב מחקר ופיתוח, ניטור ארוך טווח.

<דוד ברנד: אנחנו נערכים לכך.

<דוד ברנד: תודה רבה.

משה גפני: טוב, תודה רבה.

משה גפני: אני מבקש את משרד הבריאות, ד"ר מאיה שניט אורלנד.

משה גפני: אז אם אפשר בקצרה ממש, אנחנו צריכים לעבור עוד הרבה אנשים ואני רוצה להתכנס לסיכום.

משה גפני: בבקשה.

<מאיה שניט אורלנד: קודם כל פרופסור גרוטו מתנצל שהוא לא יכול היה להגיע.

משה גפני: אני לא ידעתי שהוא היה צריך לבוא, אז את לא צריכה להתנצל.

<מאיה שניט אורלנד: מאה אחוז.

<מאיה שניט אורלנד: קודם כל אז ד"ר סיניה נתניהו כבר סקרה את ההשפעות העיקריות, כולל השפעות אפשרויות על הבריאות.

<מאיה שניט אורלנד: חשוב לי להגיב לכמה נקודות שעלו פה.

<מאיה שניט אורלנד: נושא המהגרים – מהגרים שמגיעים למדינת ישראל גם יכולים להביא איתם מחלות שונות וגם חשופים למחלות שלנו, שאולי הם לא מחוסנים באופן טבעי.

<מאיה שניט אורלנד: נאור ירושלמי, שדיבר על נושא הידע על מחלות ומגיפות בזמן אמת, אז משרד הבריאות קידם בשנה האחרונה בעצם את נושא המחשוב של תיקי מטופלים על פגיעות חום בבתי חולים ומחלות זיהומיות, כדי לשפר את העברת הידע בזמן אמת וכדי שנוכל לפעול בזמן.

<מאיה שניט אורלנד: הוא פעל גם בנושא של חינוך אנשי מקצוע גם בקהילות וגם אנשי מקצוע באגפים השונים, כדי לתת מענה למקרים של אירועי קיצון.

<מאיה שניט אורלנד: בנושא של מחקר, למדען הראשי במשרד הבריאות - - -

משה גפני: מישהו נמצא כאן ממשרד האוצר?

<בוריס פבלוג: אני נציג המפקחת על הביטוח במשרד האוצר.

משה גפני: בסדר, זה חשוב, אבל אין מאגף תקציבים?

<מאיה שניט אורלנד: ברשותך, אני אמשיך.

<מאיה שניט אורלנד: אז בנושא של מחקר, למדען הראשי במשרד הבריאות יש תקציב מוגבל, אין לנו קולות קוראים בצורה ספציפית לנושא שינוי אקלים, ושוב, בלי תקצוב קשה מאד לפעול בנושא.

<מאיה שניט אורלנד: אני רק חייבת לציין שנושא של - - -

משה גפני: כמה שנים את במשרד הבריאות?

<מאיה שניט אורלנד: פחות משנה.

משה גפני: יש עוד מישהו ממשרד הבריאות?

<מאיה שניט אורלנד: אני קיבלתי הכנה ונערכתי.

משה גפני: לא, בסדר, אני אגיד לך למה אני שואל את זה - - -

<מאיה שניט אורלנד: אז בוא אני אסיים את דברי ואולי תקבל תשובה.

משה גפני: בבקשה.

<מאיה שניט אורלנד: תודה.

<מאיה שניט אורלנד: אז שוב, משרד הבריאות מקדם את הנושאים הללו גם של מחשוב וגם של חינוך אנשי מקצוע, ללא תקציב מהתכנית הלאומית להיערכות לשינוי אקלים, כחלק מהיערכות המשרד לנושאים הללו, במצב של רווח כפול, פעילות של אי חרטה.

<מאיה שניט אורלנד: כן חשוב לי להזכיר גם את הנושא שרופאי מחוזות במשרד הבריאות פועלים כדרך שגרה לאיתור של אוכלוסיות בסיכון, לפי מצב סוציו-אקונומי, גיל, בעצם כדי לאתר אותם מראש במצבים של אירועי קיצון, כדי לאפשר מענה, אבל באמת צריך לעבוד פה מול הרשויות המקומיות.

<מאיה שניט אורלנד: גם נושא של התכנית הלאומית לעידוד שתיית מי ברז שהיא לא מתוקצבת והיא מאד מאד חשובה.

<מאיה שניט אורלנד: זהו, בקצרה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: אני רציתי לשאול אותך, האם יש במשרד הבריאות שינוי שהוא שינוי משמעותי בעקבות גם הדו"ח הזה, שאנחנו דנים עליו עכשיו וגם בעקבות דו"חות קודמים – האם משרד הבריאות שינה היערכות בעצם כדי להתמודד עם התופעות הללו?

<מאיה שניט אורלנד: אז שוב, כמו שאמרתי - - -

משה גפני: מה שאמרת זה בסדר, אבל זה נראה שיגרתי.

<מאיה שניט אורלנד: נושא המחשוב - - -

משה גפני: בסדר, זה שעברו למחשוב, גם משרד הדתות עבר.

משה גפני: עבר למחשוב?

משה גפני: יכול להיות.

<מאיה שניט אורלנד: לגבי משרד הדתות אני לא יכולה לענות לך.

משה גפני: לא, את לא צריכה לענות.

משה גפני: כולם עוברים למחשוב, מי לא עובר למחשוב?

משה גפני: אני שואל האם הייתה היערכות במשרד הבריאות, שהוא משרד מאד משמעותי בנושאים שהועלו כאן.

משה גפני: האם היה איזה שינוי דרמטי?

משה גפני: אני לא בטוח שאת יכולה לענות על זה, בגלל שאם את רק שנה במשרד, כדאי שתבדקי את זה – האם נעשה שינוי כמטה היה?

משה גפני: הרי משרד הבריאות יהיה נושא אם חס וחלילה יקרה משהו.

משה גפני: האם נעשה משהו בעניין?

משה גפני: ואז יגידו יש דו"ח של המשרד להגנת הסביבה.

<סיניה נתניהו: הכינו תכנית, אדוני יושב הראש, הם הכינו תכנית בעקבות העובדה שאנחנו פועלים עם הרבה מאד משרדי ממשלה, דווקא משרד הבריאות הכין תכנית להיערכות לשינוי אקלים, אבל - - -

<מאיה שניט אורלנד: משרד הבריאות והמשרד להגנת הסביבה מקדמים את זה ביחד בכל פגישת מטה מול מטה.

משה גפני: מה זה תכנית?

משה גפני: זה צריך כסף, מה זאת אומרת תכנית?

<מאיה שניט אורלנד: התכנית הלאומית לבריאות הסביבה.

<מאיה שניט אורלנד: יש פרק ש - - -

משה גפני: זאת אומרת אם יקרה משהו חס וחלילה, אז אנחנו נגיד שהייתה תכנית?

<מאיה שניט אורלנד: והיא לא תוקצבה.

משה גפני: מדינת עולם שלישי.

משה גפני: הייתה תכנית, זה גם כן משהו.

משה גפני: לא, זה - - -

<איזבלה קאראקיס: אם אפשר להוסיף כמה מילים.

משה גפני: בסדר.

<איזבלה קאראקיס: ד"ר איזבלה קראקיס, האפידמיולוגית הסביבתית של משרד הבריאות.

משה גפני: כן, בסדר, אני עכשיו מחפש כסף, אז?

משה גפני: קודם כל אני מודה לך.

משה גפני: ד"ר אריה ונגר, אדם טבע ודין, בבקשה.

<אריה ונגר: תודה אדוני.

משה גפני: רגע, רשות המים, מי רוצה?

משה גפני: אתה רשות המים, בסדר.

משה גפני: אז אני רוצה שכל אחד ידבר.

<אריה ונגר: אני רק אומר כמה מילים.

<אריה ונגר: בקצרה, לא יותר מחצי שעה.

משה גפני: אני לא ביקשתי יותר מחצי שעה.

משה גפני: ביקשתי רק שזה יהיה שתי דקות.

<אריה ונגר: אני קודם כל רוצה לברך את דוקטור נתניהו ואת פרופסור אילון והמשרד להגנת הסביבה, על העבודה החשובה שלהם - - -

משה גפני: ואת המנכ"ל.

<אריה ונגר: ואת המנכ"ל כמובן, ואת השר ואת הוועדה על קיום הדיון.

<אריה ונגר: אנחנו מכירים מהניסיון האנושי, אדוני, שגם ברפואה, גם בסביבה ובעוד הרבה תחומים, מניעה של בעיות הרבה פעמים הרבה יותר זולה, הרבה יותר יעילה והרבה יותר קלה ונכונה מאשר להתמודד איתם אחרי שהן נוצרו, וברוח זו החליטו בוועידות האקלים של האו"ם, בוועידות האחרונות, שהאנושות צריכה לצעוד בשני מסלולים.

<אריה ונגר: מסלול אחד – הפחתת פליטות, כדי למזער את הבעיה או למנוע את מה שעוד אפשר למנוע, ומסלול אחר של התאמה והסתכלות, כדי להסתגל בכל זאת לנזקים שחלקם הם בלתי נמנעים.

<אריה ונגר: אז האנושות התחילה ללכת בשני המסלולים.

<אריה ונגר: מדינת ישראל התחילה ללכת במסלול של הפחתת פליטות גזי חממה, עם החלטת ממשלה ותקצוב והתכנית הזאת בהחלטה בדיוני התקציב בשנה שעברה, החלטה שהיא לטעמי ולהבנתי לא פחות משערורייה בקנה מידה לאומי, התכנית הזאת נכנסה למגירה, מגירה עמוקה וחשוכה.

<אריה ונגר: אני חושש מאד שגם התכניות היפות שהמשרד מכין עכשיו להסתגלות, ייכנסו לאותה מגירה מיניסטריאלית שאנחנו לא יודעים כרגע איפה המפתח שלה.

משה גפני: למה?

<אריה ונגר: למה?

משה גפני: כן.

<אריה ונגר: אדוני עוד מחפש כסף, אז כנראה שזאת הסיבה.

משה גפני: אני תיכף חוזר למשרד האוצר

<אריה ונגר: כן.

<אריה ונגר: אני חייב לציין שאנחנו מאד מאוכזבים ואנחנו מצפים גם מהשר להגנת הסביבה, גם מכל מי שיכול להשפיע ולהשמיע את קולו, אנחנו מצפים גם מהוועדה המכובדת הזאת, להשמיע את קולם כדי להחזיר בדיוני התקציב של שנה הבאה, אם לא קודם לכן, את התכנית הלאומית להפחתת פליטות של זיהום אוויר, בצד קידום התכניות החשובות להסתגלות, וזה רק קצה הקרחון למה שנמצא פה.

<אריה ונגר: יש הרבה מאד תחומים שצריך להיערך בהם.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: בבקשה, אדוני המנכ"ל.

משה גפני: דור, אתה אחריו.

<דוד לפלר: שלום.

משה גפני: יש בעיה עם כסף.

<דור בלוך: בדרך כלל יש.

משה גפני: בדרך כלל יש?

<דור בלוך: בעיה עם כסף.

משה גפני: בדרך כלל יש בעיה עם כסף?

<דור בלוך: באופן כללי.

משה גפני: לא.

משה גפני: 4 מיליארד שקלים על 0% מע"מ על דירות וזה לא יוזיל את מחירי הדירות.

<דור בלוך: כמה אפשר לקחת?

<אריה ונגר: אגב, התכנית שבוטלה עברה הערכה כלכלית והיא נמצאה כיעילה מבחינה כלכלית ולמרות זאת היא בוטלה.

משה גפני: טוב, תודה.

משה גפני: אדוני המנכ"ל.

<דוד לפלר: כן, אז כמו שאמרנו, הנושא של היערכות לשינוי אקלים מתחלק למיטיגציה ואדפטציה.

<דוד לפלר: מה שנקרא המיטיגציה, זו אותה תכנית שאריה דיבר על הפחתת פליטת גזי חממה.

<דוד לפלר: לפי דעתי היה פה מיתוג גרוע, השם של התכנית לא היה טוב, מכיוון שהתכנית הזאת הייתה תכנית כלכלית פרופר.

<דוד לפלר: התכנית הזאת הביאה להתייעלות אנרגטית, שגם הרשויות ירוויחו.

<דוד לפלר: למשל רשויות מקומיות כמו ירוחם, כמו מעלות, כמו מעלה עירון, שנכנסו לתכנית, גם הן חסכו מאות אלפי שקלים בשנה, רשויות קטנות וגם היזמים הרוויחו, כי זו תכנית עם תשואה כלכלית.

<דוד לפלר: לכן אני עד עכשיו לא מבין למה היה ביטול של התכנית הזאת, ואני מקווה שהיא כן תחזור כי היא הייתה תכנית שלא באה להציל את העולם, היא בסופו של דבר נתנה תשואה כלכלית.

<דוד לפלר: אבל אני אדבר יותר על ההסתגלות, מה שאנחנו קוראים אדפטציה.

<דוד לפלר: ראשית, אופירה, אנחנו נעביר את הכסף כדי שאתר האינטרנט של מרכז הידע יוכל להמשיך לתפקד.

<דוד לפלר: אנחנו מתכננים כנס חוצה ממשלה, של כל משרדי הממשלה ובעניין הזה אני רוצה לציין שאנחנו קבענו הרבה זמן - לפעמים צריך קצת מזל – קבענו הרבה זמן מראש כנס וישיבה גדולה של המטה, של הוועדה לשינוי אקלים, ולמזלי הטוב זה יצא שבוע אחרי אירוע השלג, אז הייתה נוכחות וכולם אמרו איך ידעת לעשות את זה, אבל האמת שזה תוכנן הרבה זמן מראש.

<דוד לפלר: אנחנו עובדים על הצעת מחליטים יחד עם משרד הבריאות, להיערכות לשינוי אקלים, הצעת מחליטים בממשלה.

<דוד לפלר: כאשר שוב, הבעיה העיקרית שמאד אופיינית למדינה שלנו היא, שזה לא נראה נושא דחוף.

<דוד לפלר: זה נראה נושא, אוקי, יש שריפה בכרמל, נדבר.

<דוד לפלר: יש שלג, נדבר.

<דוד לפלר: ועכשיו מה אתם רוצים – הכל בסדר.

<דוד לפלר: אבל האתגר שלנו, האמיתי, אדוני יושב הראש, זה להביא את זה כדבר חשוב, עכשיו, כשלא קרה לשמחתנו שום אסון טבע.

<דוד לפלר: נושא אחרון שאני רוצה לציין, בימים אלה מוקמת, הוקמה כבר חברה לטיפול בנושא המצוק החופי, הגנה על מצוקי הארץ, כאשר אני רוצה לציין שהממשלה החליטה לתת כ-500 מיליון שקלים ל-10 שנים על מנת לטפל בבעיה שלא רואים אותה ביום יום, אבל השחיקה של מצוקי הכורכר בחופי הים התיכון, הוא נושא שיטופל.

<דוד לפלר: הוקמה חברה ייעודית לנושא הזה ובימים אלה בוחרים מנכ"ל לחברה ואני חושב שזה חשוב שהצעד הזה נעשה.

משה גפני: אוקיי, תודה רבה.

משה גפני: דור בלוך, אגף התקציבים.

משה גפני: תראה, אנחנו דנים בדו"ח של המדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה, הד"ר סיניה נתניהו ומן הדברים עולה כך: אנחנו נמצאים במצב, העולם נמצא במצב, אבל גם אנחנו נמצאים במצב של מצבי קיצון שקורים מפעם לפעם.

משה גפני: קרה הנושא של השלג, שזה קרה השנה, היו כמה ימים של חום מאד קשה.

משה גפני: יש דברים שהם דברים שאנחנו צופים שהם יקרו.

משה גפני: אנחנו מקווים שלא, אבל אם אנחנו מסתכלים בעיניים פקוחות, וחז"ל אומרים שאין סומכים על הנס וצריך להיערך לזה.

משה גפני: אי אפשר להגיד יהיה בסדר ובלאו הכי זה לא עכשיו, מי יודע מתי.

משה גפני: כדי להיערך לזה, לא צריך כסף גדול אבל צריך כסף.

משה גפני: אי אפשר להיערך לעניין הזה, וכדי למנוע תופעות כאלה, למשל צריך שלרשויות המקומיות יהיה את המידע על אנשים שנמצאים, קשישים בודדים, הנושא של תשתיות.

משה גפני: יש דברים שצריכים תקציב יותר גבוה ויש דברים שצריכים תקציב יותר קטן.

משה גפני: השאלה האם למשרד האוצר היו פניות בכלל של המשרד להגנת הסביבה, של משרד הבריאות, של משרד הפנים – האם היו פניות לאגף התקציבים במשרד האוצר כדי להגדיל תקציבים לצורך ההיערכות הזאת - ההסתגלות – כפי שזה נקרא, או לא חשוב באיזה מינוח זה מכונה; והאם לכם יש נכונות להוסיף כסף, מעבר למה שהיה עד עכשיו, לצורך הנושא הזה עצמו.

<דור בלוך: אנחנו נמצאים כל העת בשיח עם המשרד להגנת הסביבה, עם משרד הבריאות ועם המשרדים האחרים הרלבנטיים לנושא הזה, כשבשיח הזה כמובן עולות גם בקשות תקציביות שונות, ואנחנו מנהלים את השיח הזה בהתאם לעמדות המקצועיות, בהתאם לסדר העדיפויות של הממשלה.

<דור בלוך: אני לא מכיר פנייה קונקרטית, למרות שיכול להיות שהייתה פניה כזאת, שאני לא מכיר בתחומי.

<דור בלוך: אני לא מכיר פניה קונקרטית כזאת, וככל שתגיע פניה קונקרטית כזאת – אנחנו נבחן אותה בהתאם לסדרי העדיפויות התקציביות של הממשלה והפרמטרים המקצועיים, כמו כל בקשה אחרת.

משה גפני: יש לי חיסרון שהייתי יושב ראש ועדת הכספים, אני מכיר את התשובות הטובות.

משה גפני: זאת אומרת עשית שיעורי בית.

משה גפני: אני רק רוצה לשאול מי מהמשרד להגנת הסביבה - - -

<סיניה נתניהו: אני רוצה לומר משהו על התכנית.

משה גפני: רק על כסף.

<סיניה נתניהו: רק על כסף.

<סיניה נתניהו: אנחנו עוד לא ביקשנו את כל - - -

משה גפני: ביקשתם ממשרד האוצר כסף?

<סיניה נתניהו: על הפחתת פליטות גזי חממה – כן, לא על ההיערכות.

<סיניה נתניהו: על ההיערכות עדיין לא.

<סיניה נתניהו: אנחנו כותבים את התכנית הזאת ואנחנו נביא את זה בפני הממשלה, המלצות לממשלה.

<סיניה נתניהו: אנחנו עובדים עם למעלה מ-15 משרדי ממשלה.

<סיניה נתניהו: יש הרבה נושאים במשרדים השונים, יש אנרגיה, יש מים, יש הרבה נושאים אחרים.

משה גפני: אני מדבר אבל על דבר מאד מוגדר.

משה גפני: זה לא הרבה.

<סיניה נתניהו: שוב, טרם הוגש - - -

משה גפני: יש לי בקשה.

משה גפני: אני גם אדבר עם השר.

משה גפני: תדברי גם עם המנכ"ל ועם החשב אצלכם במשרד.

משה גפני: אפשר להגיש בקשה מעבר לתכנית הגדולה.

משה גפני: התכנית הגדולה תיקח הרבה זמן.

משה גפני: אני מדבר על תכנית, שהתכנית הזאת תהיה עם המשרדים, בדברים שצריך היערכות שהיא די פשוטה, היא לא היערכות - את מדברת על הפחתת גזי החממה.

משה גפני: זו תכנית - - -

<סיניה נתניהו: אני מדברת על ההיערכות לשינוי אקלים.

משה גפני: כן, כן, אני מדבר על הדבר הזה.

משה גפני: תדברי במשרד, ודווקא הוא נראה בחור נחמד, שאם אתם תבקשו הוא ייתן.

משה גפני: הוא רק אמר שהוא לא יודע שביקשו, זה הכל.

<סיניה נתניהו: עוד לא הגשנו את הבקשה.

משה גפני: בסדר, אז אני מבקש – תגישו בקשה, תנתקו את הבקשה הזאת מהנושא הכללי.

משה גפני: ההיערכות שעליה את מדברת היא היערכות גדולה מאד, היא תצריך הרבה כסף, עם תקציב גבוה.

משה גפני: לנתק חלק שהוא היערכות מאד פשוטה, שעל זה צריך תקציב לא גדול ואני מבקש רק אם תוכלו לעדכן אותי מה עשיתם בעניין הזה.

משה גפני: כמה כסף מוקצה בכלל לעניין הזה של שינוי אקלים, אתה יודע?

<דור בלוך: לא.

<דור בלוך: זה מוקצה למשרדים שונים ולכן אין איזו שהיא - - -

משה גפני: בסדר, אבל אין תקציב של משרד האוצר שמועבר לנושא הזה של שינוי אקלים עם הדו"חות שמראים על תופעה שהיא מאד סבירה, לצערי הרב?

<דור בלוך: יש לזה תקציבים בנפרד - - -

משה גפני: זה שינוי אקלים שיצרו בעיות.

<דור בלוך: יש לזה תקציבים במסגרת המשרד להגנת הסביבה, כמו שהמנכ"ל תיאר את הפעילות הענפה שהמשרד עושה בהקשרים האלה.

<דור בלוך: אז כן יש לזה כסף.

<דור בלוך: אני לא יודע להגיד כאן כמה בדיוק הולך לכל תחום.

משה גפני: טוב, אנחנו מסכמים את החלק הזה.

משה גפני: את תבואי בדברים, או מישהו במשרד אצלכם, מי שעוסק בעניין הזה, אבל לבוא בדברים עם המשרדים הרלבנטיים, במנותק מהנושא הכללי.

משה גפני: הנושא הכללי, אמרתי, הוא נושא כללי ואני רוצה לדעת האם יש התייחסות, האם אנחנו באמת מדינת סמוך כזו, הכל יהיה בסדר, לא נורא, או שנערכים לזה וזה צריך להיות גם מועיל לגבי דברים אחרים, שהם לאו דווקא אסונות טבע או שינויים משמעותיים באקלים.

משה גפני: זה דבר שהוא חשוב מאד ואני אעקוב אחרי הדבר הזה.

<סיניה נתניהו: רק אם יורשה לי עוד משפט.

<סיניה נתניהו: אני מוכרחה לומר, בכל הישיבות שזימנו את מרבית המשרדים, רובם הגיעו, רובם ככולם הגיעו לישיבות שלנו.

<סיניה נתניהו: יש הכנות במשרד החקלאות, יש התכוננות, יש היערכות לפחות במגמה של מה נדרש לעשות, ואנחנו צריכים לתרגם את זה - - -

משה גפני: כן, אבל אין לי את הידע שלך, אבל נדמה לי שמזג האוויר לא מחכה שתגמרו את זה, אז בואו נערך כבר עכשיו, הרי זה יכול לקרות גם מחר.

משה גפני: בסדר, אני מודה לך, תודה רבה.

משה גפני: כן ראובן, בבקשה, עיריית תל אביב.

<ראובן לדיאנסקי: כן, בעיריית תל אביב לא רק עושים מצעדי גאווה - - -

משה גפני: לא, לא, זה סתם.

<ראובן לדיאנסקי: שהשתתפו 130,000 איש ו-25,000 תיירים הגיעו.

משה גפני: תגיד לי, אתה חושב שאני אתן לך פה במה למצעד הגאווה?

משה גפני: תדבר על האקלים.

<ראובן לדיאנסקי: גם נערכים בצורה רצינית.

משה גפני: ויש לי הרבה מה לומר בעניין הזה.

<ראובן לדיאנסקי: אתה מה שנקרא הרמת לי להנחתה.

משה גפני: לא, בגלל שהייתי ביום שישי בתל אביב, בבית ציוני אמריקה.

משה גפני: הגיע אלי חבר הכנסת גלאון, אומר אתה בא?

<ראובן לדיאנסקי: נו, והלכת או לא?

משה גפני: לעוד שיעור תורה.

משה גפני: ראובן, לגבי האקלים.

<ראובן לדיאנסקי: לגבי עניין הרשימה של הקשישים, אז עיריית תל אביב כבר חמש שנים עובדת על רשימה של קשישים ונכים עריריים, שאין להם מערכות תמיכה.

<ראובן לדיאנסקי: אנחנו יודעים ברמת המיפוי, יש אפילו מפה שאפשר לראות חלילה אם נופל טיל – איזה קשישים עריריים, שאין להם גופי תמיכה, נמצאים באותו אזור, שאפשר להגיע אליהם ולפנות אותם בחירום או לסייע להם בחירום.

<ראובן לדיאנסקי: זה לגבי תל אביב.

משה גפני: תודה.

משה גפני: יפה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: בבקשה.

משה גפני: רשות המים אחריה.

<אורלי רונן: ד"ר אורלי רונן, מרכז השל ובית ספר פורטר.

<אורלי רונן: אני רק רציתי להתייחס בדיוק לנקודה שאדוני זיהה.

<אורלי רונן: זו אולי אחת מנקודות החולשה של היערכות בכלל לנושא אקלים, וזו אי ההתייחסות שלנו בדרך כלל לנושאים היותר קהילתיים, היותר חברתיים, היותר חלשים, דווקא בהיבט של המחקר והמידע.

<אורלי רונן: אין כמעט תקציבים שמופנים להסתכלות, גם ברמה של חוסן קהילתי, גם ברמה של מדיניות.

<אורלי רונן: אנחנו לא מדברים על משהו שיקרה בעתיד.

<אורלי רונן: בתל אביב למשל, כבר היום צריכים להתמודד עם בעיות של פליטי אקלים ברמה של לייצר חוסן קהילתי, לעשות את המערכים ואת החברות, לייצר אולי מנגנונים עירוניים, וכרגע אין כמעט התייחסות, גם בהיערכות, גם של משרד הרווחה וגם של המשרדים שהם יותר המשרדים הקהילתיים.

<אורלי רונן: יש הרבה מאד ארגונים בארץ שעוסקים בחוסן קהילתי ואף אחד מהם לא מחובר להיערכות הזאת, לנושא האקלים.

<אורלי רונן: אז מה שאני הייתי מאד שמחה להציע, זה קודם כל התייחסות בהיבט הזה ובאמת איזו שהיא קריאה, מהשולחן הזה, דווקא להתארגנויות החברתיות הגדולות, של הארגונים שכבר יש להם את הכלים להתמודד עם חוסן, שגם יתחילו להסתכל על ההיבטים של אזור מצוקה חדש, שדורש מענה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: ד"ר עמיר גבעתי, רשות המים, בקצרה.

<עמיר גבעתי: כן, אני אשתדל להיות קצר וברור.

<עמיר גבעתי: אני מרגיש לפעמים שאנחנו חיים בשתי מדינות שונות, לפחות אנחנו מדברים פה על השלג וכל מיני דוגמאות כאלה, אבל אני לא יודע אם אנשים פה מסביב לשולחן מבינים, אבל ישראל השנה נמצאת בבצורת הכי חמורה שהייתה אי פעם, בלי סטטיסטיקות ובלי משחקים, ואולי יש לזה סיבה שאנחנו מרגישים את זה, בדיוק בגלל הנושא הזה שאמרת – ההיערכות.

<עמיר גבעתי: אז לפחות בנושא של המים זו דוגמא באמת טובה לנושא של מדינה שנערכה, בהשקעות באמת של מיליארדים.

<עמיר גבעתי: הנושא של התפלה, השבה של מי קולחין, חיסכון במים, שדרוג מערכות מים, כל הנושאים האלה, אלמלא כל הפעולות בחמש השנים האחרונות האלה, אז היינו יושבים פה היום ולא מדברים על מה צריך לעשות, אלא למה אין מים בברזים.

<ראובן לדיאנסקי: משלמים על זה.

<עמיר גבעתי: אז הנושא הזה שיש מים בברזים זה לא מובן מאליו, זה רק בגלל ההיערכות; ואנחנו כן, בניגוד להרצאות ששמענו מקודם, אנחנו - - -

משה גפני: לא, אנחנו לא בשתי מדינות.

<עמיר גבעתי: אז אני אומר - - -

משה גפני: אנחנו באותה מדינה.

משה גפני: אני יכול להגיד לך, אני לא יודע כמה זמן אתה ברשות המים, הייתה פה מלחמת עולם - - -

<עמיר גבעתי: לא שנה אחת.

<עמיר גבעתי: 10 שנים ואני מכיר את כל - - -

משה גפני: לא, לא, בסדר, הייתה פה מלחמת עולם על הנושא של ההתפלה והממשלה ביטלה התפלה ואנחנו הגענו לשנות בצורת, שהייתה בעיה חמורה ואז העלו מחירים בכלל, ברשות המים עשיתם מלחמה גדולה על מחירי המים - - -

<עמיר גבעתי: אתה מדבר על 2002, כן.

משה גפני: זה שהיום ערוכים, בסדר.

<יובל ארבל: אבל גם השנה רשות המים מצמצמת את ההתפלה.

<יובל ארבל: למרות שנת הבצורת, אתם מצמצמים את ההתפלה.

<עמיר גבעתי: בוא לא ניכנס רגע לנושא הזה.

<עמיר גבעתי: אז עוד שני משפטים ובואו נחשוב רק מה היה קורה אלמלא ההתפלה.

משה גפני: בסדר, אין לי טענות לרשות המים.

משה גפני: אני רק מציע שאל תגיד שזה שתי מדינות.

משה גפני: זאת מדינה אחת.

משה גפני: היה מחדל פה - - -

<עמיר גבעתי: לא, אמרו פה אין שינוי אקלים, יש שינוי אקלים, אני אומר - - -

משה גפני: מחדל חמור בנושא המים.

משה גפני: מחדל חמור.

משה גפני: אני אביא לך את השנים שבהן הייתה פה מלחמה - - -

<עמיר גבעתי: אני מדבר על השנים האחרונות לא על שנת 2002.

<עמיר גבעתי: אני מדבר משנת 2007 ואילך.

משה גפני: בשנים האחרונות, בגלל שאני הייתי יושב ראש ועדת הכספים.

<עמיר גבעתי: אוקי, אז בזכות ועדת הכספים, אוקי.

<עמיר גבעתי: אז אני אומר, שאנחנו מבחינתנו בשנים האחרונות שינינו את הדיסקט.

משה גפני: בטח, אמרנו לכם.

<עמיר גבעתי: לנו ברור שהנושא האקלימי הוא חלק ויש משבר מים והנושא האקלימי הוא חלק מזה.

<עמיר גבעתי: אנחנו לא מסתכלים על תחנה כזו ואחרת, ואם ראיתם את מה שסיניה הראתה בפאנל הבין לאומי, אז כתוב שם - The Basic physicsואנחנו מדברים על פיזיקה ולא על סטטיסטיקה, ולכן ברור לנו שיש פה שינוי דיסקט לחלוטין וזה כבר כאן ועכשיו.

<עמיר גבעתי: אז זה בנושא של ההתפלה והיצע המים.

<עמיר גבעתי: הצד השני של המטבע זה אסונות טבע, שדיברתם גם.

משה גפני: היו שנות בצורת גם קודם.

<עמיר גבעתי: לא ברמה שהייתה השנה.

<עמיר גבעתי: לא הייתה שנה, ואני מזמין אותך לראות מה קורה בצפון, הבניאס והדן, לא היה דבר כזה עוד.

<עמיר גבעתי: זה חד משמעית.

<עמיר גבעתי: אי אפשר להתווכח על המספרים, אפשר להתווכח על האינטרפרטציה.

<עמיר גבעתי: הצד השני של המטבע זה הנושא של השיטפונות.

<עמיר גבעתי: אז בגלל שאנחנו מבינים את הנושא הזה, שזה קשור אחד לשני - בצורת ושיטפונות זה שני צדדים של אותו מטבע וגם כאן צריך להיערך וגם כאן נעשו השקעות כספיות ודווקא פה האוצר כן נתן תקציבים למערכות ניטור חדשות ולמערכות בכל הנושא של שדרוג הניקוז.

<עמיר גבעתי: ואם אתה מחפש המלצות פרקטיות, אז מה שאנחנו מציעים זה לקחת את הנושא הזה של אסונות טבע, דיברו פה קודם על השלג, אבל שוכחים את הנושא של שיטפונות.

<עמיר גבעתי: דווקא הדוגמאות שנתנו של בת חפר, זה לא דוגמא טובה, כל הנושא של תל אביב ואיילון, ותל אביב זו דוגמא מצוינת.

<עמיר גבעתי: בתל אביב יש מערכת מסודרת, כל אחד יודע מה הוא עושה אם איילון עולה על גדותיו; ובסופה של דצמבר, שוב, דיברתם על השלג, אבל זו הייתה פעם ראשונה שהיה קשר בין השירות ההידרולוגי לבין עיריית תל אביב על גובה המים שזורם באילון.

<עמיר גבעתי: את הדבר הזה צריך לקחת ולשדרג ולהקים מרכז לאומי, כמו שיש בכל מדינה בעולם, של מערכות ב-ON LINE, ומה גובה הנחלים ומה גובה ההצפה ולשדרג את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: משרד הביטחון, מי נמצא?

<איתן ארם: שמי איתן ארם.

<איתן ארם: אני מניח שאתה מתכוון להקשרים של מתן - - -

משה גפני: אני רוצה לדעת מה קרה אחרי שנסגר המשרד לפיקוד העורף.

משה גפני: בבקשה, איתן ארם.

<איתן ארם: כן, המשרד לפיקוד העורף נסגר נדמה לי ברמה הפורמאלית אתמול, או שלשום, בהתאם להחלטת ממשלה.

<איתן ארם: לפני זה הדברים לא היו ברורים והמענה שמשרד הביטחון נתן לא היה מוגדר עד הסוף.

<איתן ארם: עכשיו נערכים להקמה של רשות להגנת העורף שתשב במשרד הביטחון.

<איתן ארם: זה משהו שכרגע הוא בהתהוות.

<איתן ארם: אני מניח ש - - -

משה גפני: מה התפקיד שלך?

<איתן ארם: אני ראש החטיבה להגנת הסביבה ותשתיות.

משה גפני: תגיד לי, ואתם נערכים לעניין הזה של שינוי באקלים?

<איתן ארם: בהקשר של משרד הביטחון, אתה מדבר בהקשרים הצבאיים?

משה גפני: של פיקוד העורף.

משה גפני: זה לא צבאי.

משה גפני: כל מה ש - - -

<איתן ארם: אז אני אומר, בהקשרים של פיקוד העורף, של - - -

משה גפני: הצבא היה מעורב, כשהיו שינוי אקלים שגרמו למצבים קיצוניים, הצבא היה מעורב.

משה גפני: מאד.

<איתן ארם: כן, בשלג האחרון היינו מעורבים, בשריפה בכרמל - - -

משה גפני: אני שואל האם אתם לומדים את הדו"ח, האם יש איזה מטה שעוסק בעניין הזה?

<איתן ארם: שוב, מה שיעסוק ב - - -

משה גפני: אתה יכול להגיד לא.

משה גפני: לזה נועדה הישיבה הזאת.

משה גפני: תכנסו מטה.

<איתן ארם: לא, אני אומר מה שיעשו זה בצורה הרבה יותר מסודרת, זה אותה רשות שתוקם עכשיו בצורה מסודרת, מובנית, מתוקצבת - - -

משה גפני: כמה זמן עד שהיא תוקם?

משה גפני: אנחנו כל הזמן היינו בטוחים שיש את המשרד לפיקוד העורף, אנחנו האזרחים, שיש את המשרד לפיקוד העורף ויש לו שר, אז היינו בטוחים שהכל מסודר.

משה גפני: עכשיו אתה אומר שהיה בלגן, אז מתי הולכת להיות הרשות?

<איתן ארם: כרגע מונה יושב ראש זמני, או ממלא מקום לתפקיד הזה, קוראים לו בצלאל טרייבר.

<איתן ארם: הוא מונה לתפקיד הזה ועכשיו הוא מתחיל לעבוד.

משה גפני: טוב, אוקיי, הבנתי, בסדר, תודה.

משה גפני: אני מבקש שתגיד לבצלאל טרייבר שהיית פה ואני הייתי יושב ראש הוועדה.

משה גפני: אני מבקש ממנו לקחת את הדו"ח של המשרד להגנת הסביבה, של המדענית הראשית.

משה גפני: פיקוד העורף הוא חלק מהעניין הזה, ללמוד את הדו"ח הזה, ולהגיד לו שאנחנו הולכים לדבר שלא דיברנו עליו כל כך בשנים עברו והיום אנחנו מדברים.

משה גפני: והרשות לפיקוד העורף, ככה יקראו לזה?

משה גפני: היא תהיה חלק מהעניין וצריך ללמוד את הדבר הזה ואני מבקש גם לעקוב אחרי זה.

<איתן ארם: אני אעביר את המסר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: יש עוד מישהו?

משה גפני: בבקשה.

<נעמי צור: נעמי צור, יושבת ראש המרכז הביו אזורי לניהול מערכות אקולוגיות במרחב ירושלים כיום.

<נעמי צור: בעבר כיהנתי כסגנית ראש עיריית ירושלים ולפני כן בחברה להגנת הטבע.

<נעמי צור: אני רוצה לשאול שאלה, כי זה עולה מהדיון הזה, וגם מהדברים שאתה אמרת, כשעצרת חלק מהדוברים.

<נעמי צור: אמרת נדרשנו להוציא כסף אחרי השריפה בכרמל - - -

משה גפני: זה שעצרתי זה דבר קבוע אצלי, זה סתם, אני איש לא מנומס.

<נעמי צור: לא, לא, לא, זה בסדר, אבל השאלה הגדולה בנושא המניעה לעומת הטיפול, זה עולה בכל המערכות ובכל משרדי הממשלה.

משה גפני: כן, נכון.

<נעמי צור: ופקיד האוצר נכנס ביתר קלות ויצא ביתר קלות מהישיבה הזו.

משה גפני: נכון.

<נעמי צור: עליהם צריך להטיל את החובה לבדוק כלכלית את היתרון למדינת ישראל, של השקעה במניעת אסונות וגם במניעת - - -

משה גפני: אני מסכים איתך.

<נעמי צור: והשאלה אם מותר לוועדה הזו לדרוש את הדבר הזה, והאם כולנו ביחד יכולים להתאחד בעניין הזה, כי זו המטרה הלאומית.

<נעמי צור: כי גם העלייה של מעלה בחום וההשלכות על מערכת הבריאות, האוויר המזוהם וההשלכות על מערכת הבריאות והעלות הכלכלית.

<נעמי צור: יש מקומות בעולם שיודעים להטמיע את זה במדיניות הכלכלה הלאומית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: איילת רוזן.

משה גפני: אני פשוט רוצה להתכנס.

משה גפני: אני אאפשר לכולם, אבל אני מאד מבקש בקצרה עכשיו.

משה גפני: כן.

<איילת רוזן: כן, תודה אדוני יושב הראש.

משה גפני: מה זה, ראש אגף אמנות?

<איילת רוזן: אמנות בין לאומיות, כן.

<איילת רוזן: אני יודעת שההתמקדות של הדיון הבוקר היא על הסתגלות ועל הצעדים המאד פרקטיים, אבל בכל זאת אני חוזרת למה שאמר ד"ר ונגר.

<איילת רוזן: יש גם את הנושא של מיטיגציה, של הפחתה, שיש לצידו יתרונות מעשיים מורגשים גם לכלכלה הישראלית וגם על זה אנחנו חייבים דגש.

<איילת רוזן: עכשיו מתקיימים דיונים ועל ישראל, עד סוף 2015 תוטל החובה להתחייב להפחתת גזי חממה.

<איילת רוזן: ישראל כבר איננה מדינה מתפתחת בעיני אמנת האקלים ואנחנו נצטרך להתחייב ואנחנו ניבחן על המחויבות הזאת.

<איילת רוזן: ומה שצריך לזכור, שבאמת יש יתרונות מיידים לארץ, מבחינת התייעלות אנרגטית, הפחתת תחלואה.

<איילת רוזן: ומה שקרה, מה שד"ר ונגר התייחס אליו, הייתה מחויבות ממשלתית, אבל האוצר ביטל תמיכה בחלק מהתכנית, וצריכה להימצא דרך שאנשים כמוך וכמו הוועדה, יעקבו אחר המחויבות שישראל תיתן ותדאג לכך שהיא תבוצע בפועל.

משה גפני: טוב, תודה.

משה גפני: אני מקבל את זה.

משה גפני: אני מסכים.

משה גפני: אני רק רציתי בישיבה הזאת למקד את הדיון ואני לא חולק על מה שאמרת ואני אעקוב אחרי זה.

משה גפני: ד"ר דוד אסף, משרד הכלכלה.

משה גפני: כן, בבקשה.

<דוד אסף: כן.

משה גפני: מה התפקיד שלך במשרד?

<דוד אסף: מנהל תחום סביבה בתעשייה במנהל סביבה.

משה גפני: בבקשה.

<דוד אסף: טוב, רק לתת נקודת אור אולי לכל הדיון שמתקיים כאן היום.

<דוד אסף: בסופו של דבר, כל התופעות של שינוי הקלים מניבות איזה שהוא פוטנציאל לתעשייה הישראלית, שהיא נחשבת למתקדמות בעולם בתחום הקלינטק (Cleantech), יש לנו כאן מעל 350 חברות קלינטק, שהן בעצם יכולות לתת ולהציע את הפתרונות שלן ברחבי העולם, לבעיות גם של מיטיגציה וגם אדפטציה.

<דוד אסף: אז בהיבט הזה יש לנו כאן פתרונות בתחום השמש שאנחנו מפתחים כאן; המים – אנחנו נחשבים למספר אחת בעולם במים; מפתחים פה גם את תעשיית המזון ובעצם עם כל הצער שבדבר, בעצם זו גם איזו שהיא פלטפורמה כאן לקדם את התעשייה והאו"ם עכשיו מגבש איזה שהם מרכזים טכנולוגיים שנקראים - Climate technology centers, שיתנו איזה שהוא פיתרון למדינות מבחינת הטכנולוגיות הללו, ואנחנו רוצים לנסות לשלב - - -

משה גפני: זה ההיבט החיובי של הדיון.

<דוד אסף: זה ההיבט החיובי, ופרסמנו באמת את המאגר, כמו שסיניה ציינה, ואנחנו באמת מפיצים את זה.

משה גפני: תודה, תודה רבה.

משה גפני: אתה רצית, בבקשה.

<יונתן אייקבאום: כן, ד"ר יונתן אייקבאום מארגון גרינפיס.

<יונתן אייקבאום: הדיון מרתק, אבל קפאתי מקור לכל אורך הדיון ואני חייב להגיד שזה - - -

משה גפני: מה עשית?

<יונתן אייקבאום: קפאתי מקור.

<יונתן אייקבאום: אני חושב שבדיון על ההתחממות ושינוי אקלים, אפשר להשתדל ולסבול קצת יותר חום ולהפעיל פחות מזגן ולהיות אחד בפה אחד בלב.

<ענת לוי: זה החדר המוגן, אין פה חלונות.

<יונתן אייקבאום: אה, בסדר.

משה גפני: גרינפיס?

<יונתן אייקבאום: גרינפיס, כן.

<יונתן אייקבאום: אדוני יושב הראש, הזכרת בהתחלה את המדרש - - -

משה גפני: שלא יהיה מזגן?

<יונתן אייקבאום: לא, לא שלא יהיה מזגן.

<יונתן אייקבאום: אדוני יושב הראש, הזכרת בהתחלה את המדרש של קהלת רבה שמבוסס על הפסוק רְאֵה אֶת מַעֲשֵׂה השם כִּי מִי יוּכַל לְתַקֵּן אֵת אֲשֶׁר עִוְּתוֹ.

משה גפני: לא דיברתי על מדרש רבה, אבל אתה צודק.

<יונתן אייקבאום: המדרש של קהלת רבה, וגם מהמדרש וגם מהפסוק עצמו, מתקבל איזה שהוא רושם מעורב – האם אנחנו מסוגלים לתקן או לא מסוגלים לתקן, ואני רוצה לומר שבנושא של שינוי אקלים, השיח שלנו לאורך השנים זז מרצון למזער את תופעת שינוי האקלים למצב הרבה יותר פטליסטי, והיום שם הדיון הוא היערכות לשינוי האקלים, זה כבר לא מזעור שינוי האקלים, למרות שדיברו על זה והזכירו את זה, את הצורך בזה.

משה גפני: לא, לא, לא, אתה טועה בעניין הזה.

משה גפני: אני אמרתי כבר כמה פעמים, אבל כנראה לא הבינו אותי.

משה גפני: אני עוסק גם בעניין, גם בחקיקה, גם בדברים, אני עוסק בלמנוע את הפגיעה באקלים.

משה גפני: הדיון הזה התמקד בעניין של איך אנחנו נערכים כאשר יש פגיעה, פגיעה כתוצאה משינוי האקלים.

משה גפני: אבל זו הייתה התמקדות, זה לא אומר שמכלל אין אתה שומע לאו.

משה גפני: ממש לא.

משה גפני: ומי שיבדוק את מה שאני עשיתי, גם בחקיקה, גם בדיונים אחרים, פשוט לא, זה לא הובן לא נכון.

<יונתן אייקבאום: לא, אני מדבר ספציפית על הדיון הזה - - -

משה גפני: על זה היה הדיון.

<יונתן אייקבאום: אני מדבר באופן כללי על השיח בישראל וגם בעולם.

<יונתן אייקבאום: השיח הולך לכיוון של פטאליות, וצריך להבין גם מה זה אומר לגבי החברה שלנו ומה זה אומר לגבי המסרים שאנחנו מוסרים לילדים שלנו.

<יונתן אייקבאום: הזכרת, ואני מאד התחברתי לזה, צעדים פשוטים שאפשר לעשות.

<יונתן אייקבאום: צעד מאד פשוט שאפשר לעשות למזעור של שינוי האקלים בישראל זה לא ללכת להרפתקאות אנרגטיות, כמו פצלי שמן.

<יונתן אייקבאום: זה דבר שהוא מאד פשוט, אפשר להימנע מזה, כי הדבר הזה יעלה לנו ביוקר גם בתחום של שינוי אקלים.

<יונתן אייקבאום: אפשר להימנע מזה עוד היום.

<יונתן אייקבאום: זה מאד פשוט.

<יונתן אייקבאום: תודה.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: גיל שאקי, ממשרד המדען הראשי במשרד הכלכלה, אם אפשר משפט.

משה גפני: ויש עוד מישהו שרוצה?

<יובל ארבל: כן, ד"ר יובל ארבל, אני מופיע אצלך ברשימה.

משה גפני: אוקיי, בקצרה.

<גיל שאקי: משפט קצר ומאד תכליתי לגבי הצדדים החיוביים, ואני מצטרף בזה לדברי חברי, דוד אסף.

משה גפני: אצלכם במשרד הכלכלה הכל חיובי.

<אופירה אילון: שם זה אופרטיוניטי.

<גיל שאקי: יש צדדים חיוביים לנושאים האלה, אבל אדוני יושב הראש, הממשלה על כל פעולותיה גם צריכה להיות קונסיסטנטית וצריכה לצאת אמירה מפה.

<גיל שאקי: יצאה תכנית הפחתת פליטות גזי חממה, זה תכנית שיש לה גם תועלות סביבתיות וגם תועלות כלכליות לעידוד פיתוח והטמעה של טכנולוגיות ישראליות חדשניות בנושאים של סביבה וצריך להמשיך את התכנית הזאת.

<גיל שאקי: וצריכה כמה שיותר, אדוני יושב הראש, לצאת אמירה ברורה מפה, מעבר לתכניות.

<גיל שאקי: שאלת מה עושים, אז קודם כל ליישם את מה שהוחלט עליו.

<גיל שאקי: הייתה ועדה מאד מכובדת ברשות מנכ"ל האוצר, שישבה ובנתה תכנית.

<גיל שאקי: צריך פשוט ליישם אותה ולא להקפיא אותה.

משה גפני: מה, אתה עושה צחוק?

<גיל שאקי: למה אני עושה צחוק?

משה גפני: לא, מה ועדה?

<אופירה אילון: יש תקציב?

<גיל שאקי: לא, סליחה, ברשות המנכ"ל.

<גיל שאקי: משפט המפתח הוא: בראשות מנכ"ל משרד האוצר.

משה גפני: טוב.

<גיל שאקי: צריכה לצאת אמירה.

משה גפני: לא, אני סתם, אני לא מתכוון.

משה גפני: אני מכיר את הוועדות שיושבות ובסוף - - -

<גיל שאקי: אבל שוב, ברשות מנכ"ל משרד האוצר.

<גיל שאקי: לא סתם היא הייתה ברשות מנכ"ל משרד האוצר - - -

משה גפני: ועל זה שאלתי – אתה עושה צחוק?

משה גפני: לא חשוב, בסדר.

<יובל ארבל: גם התקציב של ....

<יובל ארבל: שנכנס למגירה השנה - - -

משה גפני: אז היא אומרת שתקצבו את זה וביטלו את התקצוב.

<יובל ארבל: צריכה לצאת אמירה.

<יובל ארבל: הוחלט להקפיא את התכנית לשלוש שנים.

משה גפני: להקפיא, בסדר.

משה גפני: אנחנו דורשים לחדש את זה.

<יובל ארבל: אם יש השפעה לדיון הזה.

משה גפני: בסדר, מאה אחוז.

משה גפני: תהיה השפעה.

משה גפני: תודה, אני מודה לך.

משה גפני: בבקשה.

<שרון ברקת: אני נציגה של משרד הפנים.

<שרון ברקת: שמי שרון ברקת ממחוז חיפה.

<שרון ברקת: אני רוצה דווקא להתייחס לנושא של התכנון.

משה גפני: יש לך דקה וחצי או שתי דקות.

<שרון ברקת: אוקיי, אני אספיק.

<שרון ברקת: אנחנו לא מחכים למחקרים ולמסקנות אלא אנחנו עושים בתכנון.

<שרון ברקת: אנחנו מפיקים את לקחי השריפה בכרמל ואת כל ההצפות במגזר העירוני ואנחנו פועלים במסגרת תכניות כדי למנוע את זה בעתיד, ככל שניתן.

<שרון ברקת: בנושא של השריפות, אנחנו מחייבים כל ממשק של שטח בנוי לשטח פתוח ודרך היקפית ודילול של צמחייה.

<שרון ברקת: פקיד היערות גם נותן סוג של מענה לתחום הזה.

<שרון ברקת: בנושא של הצפות, אנחנו עושים הצפה מכוונת של שטחים חקלאיים ומשהים את המים כדי למנוע משיטפונות של שטח עירוני.

<שרון ברקת: והנושא האחרון שאני רוצה להעלות זה הנושא של הבנייה הירוקה, הוא כרגע תקן וולונטרי ולנו קשה לקחת ולאמץ אותו.

<שרון ברקת: אם הייתה אפשרות לדחוף אותו ולהפוך אותו לתקן מחייב, זה היה עוזר לכולם פה.

משה גפני: כן, אבל אתם משרד הפנים.

משה גפני: מה אתם עושים בעניין הזה של התקן?

<שרון ברקת: אני לא יכולה לחייב.

<שרון ברקת: מה שאני יכולה ולפעמים אני מחייבת, זה ברגע שאני נותנת הטבות ליזם, בדלת האחורית אני מכניסה את הבנייה הירוקה, אבל זה - - -

משה גפני: טוב, תודה רבה.

משה גפני: בבקשה.

<יובל ארבל: ד"ר יובל ארבל מארגון ידידי כדור הארץ, מזרח תיכון.

<יובל ארבל: אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות.

<יובל ארבל: קודם כל לגבי ההיבט האזורי.

<יובל ארבל: אנחנו נמצאים באזור של מצוקת מים קשה, גם מדינת ישראל.

<יובל ארבל: נכון שמחסור המים בחלקו הגדול נסגר בזכות ההתפלה, אבל יש עוד הרבה צעדים אחרים שלא נעשים.

<יובל ארבל: המדינה מונעת מחזור מים אפורים, מונעת תפיסת מי גשמים, מעכבת או לא מקדמת מספיק חידור נגר.

<יובל ארבל: זאת אומרת יש הרבה צעדים אחרים שאפשר לצמצם את המסחור, שלא נעשים; וגם בתחום ההתפלה כבר שנעשית וכבר יש קיבולת של 500 מיליון מטר קוב בשנה, החליטו דווקא השנה, בגלל שבנובמבר הייתה איזו שהיא תחזית שאולי תהיה שנה ממוצעת או אפילו טיפה יותר, לצמצם את כמות ההתפלה ועד לרגע זה זה לא שונה.

<יובל ארבל: זאת אומרת יש 120 מיליון מטר קוב, שבמקום לעשות אותם בהתפלה, שואבים אותם מהכנרת ומהאקוויפרים, וכל אחד פה שילך בקיץ עם המשפחה שלו לכנרת, ירגיש את זה טוב מאד.

<יובל ארבל: ועוד שנה אנחנו נשב פה בעוד ישיבה על המחדל הגדול, שאם חס וחלילה תהיה עוד שנת בצורת, אז אנחנו נחזור לקווים האדומים, אם לא מתחת לזה.

<יובל ארבל: אז אם מדברים על היערכות מיידית, זו ההיערכות המיידית: אותם 120 מיליון שאפשר עכשיו להתפיל אותם ולא לחזור לאותה מדיניות של הליכה על הסף, כי זה המשבר שאתה דיברת עליו, אוקיי?

<יובל ארבל: שהלכו שנים הליכה על הסף, אז לא צריכים לחזור לשם.

<יובל ארבל: יש לנו מתקני התפלה – תפעילו אותם.

<יובל ארבל: יש לנו ויכוח על מה יהיה בעתיד, אם צריכים בשנת 2050 – 1,400 ממ"ק או רק 1,800.

<יובל ארבל: אז אנחנו חושבים שאפשר לצמצם בשנת 2050 לפחות התפלה, אבל כרגע תנצלו את מה שיש.

<יובל ארבל: והנושא השני שאני רוצה להתייחס אליו, באמת בהיבט האזורי.

<יובל ארבל: אז ישראל דווקא עשתה גם החלטה חשובה וטובה ובעידוד הבנק העולמי הייתה חתימה על הסכם עם הירדנים, לגבי מתקן התפלה בעקבה ואנחנו נקנה 50 מיליון מטר קוב, ובתמורה ניתן מהכינרת מים לצפון ירדן, ששם יש מצוקת מים מאד גדולה וגם קיבלו את כל הפליטים הסורים.

<יובל ארבל: צריך לזכור, גם חלק מאותו מרד, מאותה מלחמה שנמשכת כבר שלוש שנים בסוריה, התחילה בגלל אותה מצוקת מים ופגיעה בחוות ובעיירות ובכפרים שנסמכים על מקורות המים.

<יובל ארבל: זה חלק מאותו ערעור שקורה גם בגלל שינוי האקלים.

<יובל ארבל: אז בהקשר לאותו הסכם, צריכים להסתכל בראייה באמת לטווח ארוך, על זה שבמדינות שכנות שלנו, למשל ירדן, יש שטחי מדבר עצומים, שיכולים בעתיד לשמש כן גם כמקור אנרגיה, גם עבורנו.

<יובל ארבל: לא מקור יחידי, אבל כאיזה שהוא מקור אנרגיה בעזרת פאנלים סולאריים, תרמו-סולאריים, ובתמורה ישראל בעצם תוכל לתת, דרך מתקני ההתפלה, עוד מים לשכנים שלה וליצור בעצם איזה שהוא לינקג', שגם מבחינה אסטרטגית יש בו איזה שהוא יתרון לישראל.

<יובל ארבל: תודה רבה.

משה גפני: תודה רבה, אני מודה לך.

משה גפני: יש עוד מישהו?

משה גפני: כן, בבקשה.

<אילת כהן: אילת כהן מגרינפיס.

<אילת כהן: אני חושבת שכולנו פה מדברים על מניעה ואיך אפשר למנוע את כל מה שקורה, ויש דברים שהם מאד מאד קלים.

<אילת כהן: ישראל מקום 8 בייבוא עץ איפאה מהאמזונס.

<אילת כהן: האמזונס, יערות הגשם, הם הריאה הירוקה שלנו ואנחנו רוצים דקים יותר יפים, אז אנחנו פשוט כורתים את העצים.

<אילת כהן: אני לא יודעת אם נשארו פה אנשים מעיריית תל אביב, אבל לה כמובן יש תפקיד מאד גדול ומשמעותי והיא לא היחידה, גם ירושלים, גם חיפה ו - - -

משה גפני: במה יש לה נושא משמעותי?

משה גפני: ראובן הלך?

<אילת כהן: ראובן הלך.

<אילת כהן: הוא יודע, הוא מכיר.

משה גפני: במה יש לך טענות על עיריית תל אביב?

<אילת כהן: מאד פשוט.

משה גפני: לי יש טענות, אבל מה יש לך?

<אילת כהן: מאד פשוט.

<אילת כהן: עיריית תל אביב היא צרכנית האיפאה הגדולה ביותר בישראל.

<אילת כהן: עץ איפאה הוא עץ מאד מאד מאד נדיר.

<אילת כהן: מה שקורה זה שכשאתה כורת אתה הורס יער שלם כדי להגיע לעץ אחד שהוא מאד נחמד ומאד יפה, אבל יש גם אלטרנטיבות.

משה גפני: טוב, תודה רבה.

משה גפני: כן, בבקשה.

<אילן פלוס: כן, תודה, ביקשתי מקודם, שמי אילן פלוס ממשה"ב, משרד החוץ.

משה גפני: כן, נכון.

<אילן פלוס: רק רציתי להוסיף וזה כבר עלה בעקיפין בכל מיני התבטאויות, שכל הנושא הזה של שינוי אקלים מתקשר קודם כל למחויבויות ולאמנות בינלאומיות, אם זה בנושא של הפחתות, אבל אמנות מדבור, מגוון ביולוגי שאנחנו חברים באמנות האלה, ומעבר לזה אנחנו חברים בארגונים בינלאומיים שנוגעים גם כן בעשייה בנושא הזה, אם זה ארגון הסביבה, אם זה ארגון אונידו.

<אילן פלוס: הדבר הזה מהווה מבחינתנו גם הזדמנות ומינוף לקשרי החוץ של מדינת ישראל, גם בהיבט של יצירת שיתופי פעולה עם הארגונים האלה, ששם ידוע שהמצב שלנו לא מדהים מבחינה מדינית, אבל מהבחינות האלה אנחנו מהבחינות האלה אנחנו מוזמנים וחברים של כבוד, כי יש לנו הרבה מאד מה להציע - זה עלה מקודם על ידי משרד הכלכלה - יש לישראל ידע, יש מומחיות, ויש עניין רב שאנחנו נביא את הידע הזה גם לרמה הבינלאומית.

<אילן פלוס: גם לשתף וגם היבטים של סיוע חוץ, סיוע למדינות מתפתחות שעלה פה הרבה.

<אילן פלוס: אנחנו בהחלט מדינה מפותחת ויש לנו מה להציע, ויש מטרה לחבר את מרכז הידע גם לתהליכים כאלה.

משה גפני: תודה רבה, תודה.

משה גפני: ראשית אני מבקש לסכם את הדיון.

משה גפני: אני מברך את המדענית הראשית.

משה גפני: איפה אתה מתי שהיא באה אליך בטענות?

<ראובן לדיאנסקי: אני כמעט קרה לי פנצ'ר כזה שהטבעת נשכחה בקולומבו, אז זה חלק אנושי.

משה גפני: אתה יודע שלא נאפשר את המצב.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: אחרי זה תגידי לו את מה שאמרת.

<אילת כהן: בוודאי, אנחנו - - -

משה גפני: לא, לא עכשיו.

<ראובן לדיאנסקי: דברים טובים אני מקווה?

<ראובן לדיאנסקי: אין משבחים אדם בפניו.

משה גפני: לא, יש בעיה עם העצים בעיריית תל אביב.

משה גפני: אני מבקש לברך את המדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה, ד"ר סיניה נתניהו, על הדו"ח המפורט, ואת האנשים שעסקו במלאכה.

משה גפני: אנחנו הפעם לוקחים את העניין הזה מאד ברצינות.

משה גפני: לוקחים את הדו"ח, זה לא יהיה עוד דו"ח שיעבור ככה.

משה גפני: ועדת המדע והטכנולוגיה לוקחת את זה ברצינות.

משה גפני: השתתפו פה רבים מאד מגופים שונים, ממשרדים שונים.

משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי יישום הדו"ח על ידי הממשלה.

משה גפני: אנחנו מבקשים שכתוצאה מהדו"ח הזה שתהיה היערכות, גם של משרד הבריאות, גם של משרד הפנים, גם של השלטון המקומי, כפי שאמרנו קודם.

משה גפני: תהיה היערכות לדבר הזה, שאנחנו היום רואים שהוא דבר מוחשי.

<אופירה אילון: משרד האנרגיה והמים.

משה גפני: משרד האנרגיה והמים.

משה גפני: אני מדבר על כל המשרדים הייעודיים, אמרתי רק את הדוגמאות הבולטות, ואותו דבר אנחנו נבקש מהרשות לפיקוד העורף.

<איתן ארם: להגנת העורף.

משה גפני: הרשות להגנת העורף, טוב.

משה גפני: אנחנו נעקוב אחרי זה.

משה גפני: אני אבקש בתוך כמה חודשים למסור לנו דיווח מה שנעשה עם העניין הזה.

משה גפני: אנחנו נבקש שהמשרד להגנת הסביבה, בשם משרדי הממשלה השונים, יבקש תקצוב מעבר לתקצוב הזה שאנחנו דורשים, את ההפחתה-.

משה גפני: רגע, אני כבר מסיים.

משה גפני: תוכלו לדבר עם ראובן הרבה זמן, בגלל שעכשיו יש לו גם בעיה שם והוא עוד יהיה פה.

משה גפני: יצטרכו לתקצב ואני מבקש ממך, מבקש תקצוב מיוחד לעניין הזה, במסגרת התקצוב הכללי של מניעת הפגיעה באקלים, שזה הפחתת גזי החממה ודברים רבים נוספים שיצטרכו לעשות שם.

משה גפני: זה דורש הרבה הרבה יותר כסף.

משה גפני: אנחנו כנראה נעשה דיון המשך.

משה גפני: אני עוד לא יודע בדיוק כמה זמן אנחנו נצטרך בשביל זה, אבל הוועדה תעקוב אחרי התהליך, כפי שאמרתי, אחרי התהליך של מה שיקרה עם הדו"ח הזה, מה שיקרה עם משרדי הממשלה, מה שיקרה עם השלטון המקומי וזה יהיה כאן.

משה גפני: אני ביקשתי קודם ממנהלת הוועדה שתוציא מכתבים כבר עכשיו לגבי ההיערכות הזאת, שהיא תצטרך להיעשות כבר עכשיו.

משה גפני: וזה יהיה מסמך, שאם חס וחלילה יקרה משהו, אנחנו אמרנו, ישבנו פה כולם – משרדי הממשלה הרלבנטיים, פחות או יותר, הגופים שעוסקים בעניין הזה, אפילו גרינפיס היו פה, בכוחות מתוגברים, שני חברים.

<אילת כהן: שלושה.

משה גפני: שלושה?

משה גפני: שלושה חברים, וואי, בכלל.

משה גפני: אוי ואבוי אם לא יישמו את הדו"ח עכשיו.

משה גפני: כל הכבוד.

משה גפני: אני מודה לכם על ההשתתפות.

משה גפני: היה דיון מאד מעניין.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.