ועדת המשנה למאבק בתאונות דרכים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 4, 2014-06-24 11:00

דוד צור: בוקר טוב.

דוד צור: אני מתכבד לפתוח את הדיון של ועדת המשנה של ועדת הכלכלה בנושא של המאבק בתאונות הדרכים.

דוד צור: נמצאים איתנו פה גם יושב ראש הרשות, דוקטור יעקב שיינין, וגם – יש מנכ"ל חדש?

<יעקב שיינין: מנכ"ל חדש.

דוד צור: אז נכיר אותו.

<יובל פרידמן: נעים מאוד.

דוד צור: שיהיה בהצלחה.

<יובל פרידמן: תודה רבה.

דוד צור: סגן ראש אגף התנועה, וגורמים נוספים שבטח נשמח שיתרמו לדיון.

דוד צור: אנחנו בעצם קיימנו דיון בינואר, אם אני זוכר, או בפברואר, משהו כזה, ממש לפני הפיזור, שבו דיברנו על כך שבעצם התקציב, שהוא בעצם ביטוי לסדרי העדיפות של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים שיוצג בפנינו, ונשמע גם את תכניות העבודה, ואיך התקציב, איך זה בא לידי ביטוי בתקציב, ואחרי זה גם נוכל לעשות פיקוח על העניין הזה כדי לראות גם שהוא משיג את המטרות שלשמם בעצם התכנון התקציבי הזה קיים.

דוד צור: אפתח ואומר שאז כבר גם נאמר שעדיין הוא לא אושר, והיו הרבה מאוד עוד דברים בדרך.

דוד צור: גם הרשות עברה איזו תהפוכה, ואין ספק שעזיבתו של המנכ"ל, כניסה של מנכ"ל חדש, מייצרים גם, מצד אחד, נאמר איזו עצירה ברצף.

דוד צור: מצד שני, מביאים רוח חדשה, ואנחנו מקווים שהיא רק לטובה כמובן.

דוד צור: אנחנו לא נפרדנו ממר רון מוסקוביץ, אבל בסך הכול מר רון מוסקוביץ' היה חבר פה, אצלנו, הרבה מאוד זמן ומאוד הערכנו את העבודה שהוא עשה.

דוד צור: איש מקצוע, ענייני.

דוד צור: אז מפה אנחנו גם מאחלים לו בהצלחה בהמשך דרכו, ולך כמובן הצלחה בכניסתך לתפקיד.

דוד צור: אנחנו מייחסים חשיבות גדולה מאוד לנושא הזה.

דוד צור: אמרנו כבר בעבר שאנחנו מוצאים שיש עשייה עצומה ומאוד מבורכת של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שנציגיו לא נמצאים פה, - - - בדיון הקודם.

<קריאה: הם נמצאים.

<קריאות: נמצאים.

<לאה ורון: לא, הם נמצאים - - -

דוד צור: נמצאים, אז סליחה.

דוד צור: אני רואה.

דוד צור: כן, כן.

דוד צור: אז אני אומר, כמעט רציתי להגיד, אנחנו אומרים שבחם של אנשים שלא בפניהם.

דוד צור: כי לא, זה לא דבר מובן מאליו שמשרד, בצורה מאוד אינטנסיבית משקיע בנושא התשתיות, כפי שאנחנו רואים בשנים האחרונות, אבל אנחנו עדיין, לדעתי, בפער גדול מאוד בתחום, בכל מה שקשור לתחומי הבטיחות, בנושאים, גם בכבישים אדומים ותשתיתיים, בנושאים תשתיתיים, וגם בנושא, בעיקר הגורם האנושי, ששם אנחנו מזהים הרבה מאוד נקודות תורפה.

דוד צור: אנחנו גם דנו לא מעט בדיונים האלה שקשורים למבחני נהיגה, לרישוי, למורי הנהיגה, קציני הבטיחות, שזה דיון מאוד טעון, אל כל התקנות שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים הביא.

דוד צור: בסך הכול יש פה כוונה לעשות איזו עשייה רחבה שהוועדה מפקחת עליה.

דוד צור: וככל שנדרש, אנחנו נדרשים לקידומי חקיקה, וכנ"ל גם אמרנו את זה גם בדיונים הקודמים וגם בפגישות עם הרשות: במקומות שתחשבו שהוועדה יכולה וצריכה לסייע לכם, בחקיקה, ברגולציה, ובעוד כהנה וכהנה דברים, תמצאו אותנו שם, כי הבטיחות מאוד מטרידה אותנו.

דוד צור: בגלל זה גם קמה ועדת המשנה הזאת, כדי לראות שהדברים האלה קורים בהתאם למדיניות, גם של ממשלת ישראל וגם אנחנו כמחוקק לעניין הזה.

דוד צור: אז אני הסתכלתי על המצגת ששלחתם לי – ארוכה, מפורטת.

דוד צור: אני מקווה שאתם לא מתכוונים להציג את כולה אלא את עיקריה, ואז נשמע קצת, ביקשתי גם מהמשטרה קצת להתייחס לענייני כבישים אדומים, אכיפה, איך המשטרה משתלבת בתוך התכנית הזאת בנושא האכיפה, ואחרי זה נשמע גם מגורמים נוספים שיש להם נגיעה בעניין – השלטון המקומי ודאי.

דוד צור: אז היושב ראש, בבקשה, דוקטור יעקב שיינין.

<יעקב שיינין: טוב, תודה רבה.

<יעקב שיינין: אל"ף, אני מוכרח להגיד שאני מאוד שמח שוועדת הכלכלה הקימה את ועדת המשנה לענייני המאבק או לענייני הבטיחות בדרכים, ואני חושב שזה נכון וראוי שאנחנו נופיע כל שנה בוועדה הזאת, בכנסת ישראל, ונסביר את התקציב שאנחנו מוציאים, ונצטרך גם להגיד מה עשינו בתקציב של השנה הקודמת.

<יעקב שיינין: אני חושב שזה הכרח.

<יעקב שיינין: אני חושב שאנחנו מנסים לפעול מעבר לקופסא.

<יעקב שיינין: אני חושב שאנחנו צריכים וזקוקים לעזרה של הוועדה, לעזרה של חברי הכנסת, ולכן אני רואה שמחובתנו להראות לכם שאנחנו לא מבזבזים את כספי הציבור ואנחנו יעילים.

<יעקב שיינין: וזה מבורך - - -

<לאה ורון: אדוני ודאי יתייחס לאיחור בהגשת התקציב, גם השנה וגם לפני שנה?

<יעקב שיינין: אני אתייחס לאיחור כי הייתה פה בעיה של ראייה שונה בין ההנהלה לבין מועצת הרשות, ולכן זה לקח את הזמן שלו.

<יעקב שיינין: אני מבטיח לכם שזה לא יקרה יותר כי היום, בואו נגיד ככה, אנחנו מתכוונים להגיש את התקציב ל-2015 ב-31 ליולי השנה.

<יעקב שיינין: הייתה בעיה מאוד גדולה שראו שני תקציבים והמועצה היא זו שקובעת את התקציב.

<יעקב שיינין: המועצה תגיש ב-31 ביולי לשר את התקציב ל-2015.

<יעקב שיינין: כבר במצגת הזאת יש את התקציב שאנחנו רוצים ל-2015 וגם ל-2016.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, אנחנו עובדים אחרת לגמרי - - -

דוד צור: אולי תגיד לנו אבל לפני, רק הערה מקדמית, האם האיחור הזה גם משליך על זה שבעצם יש קושי, היה קושי בהוצאה של הזמנות, של הוצאה לפועל של דברים בהיעדר תקציב מאושר או שהתייחסו לזה?

<יעקב שיינין: לא.

<יעקב שיינין: היו קשיים, היו לחצים מצד משרד האוצר שיאושר התקציב, אבל חלק מהדברים אנחנו עשינו למרות הקשיים, ואני חושב שאנחנו יכולים לעשות כך שנשלים את הפיגור.

<יעקב שיינין: עשינו דברים, אולי לא בא לידי ביצוע.

<יעקב שיינין: ואם זה היה נמשך עוד זה היה באמת עיכובים מאוד חמורים.

<יעקב שיינין: אני חושב שנצליח השנה להוציא את כל התקציב שלנו.

<יעקב שיינין: למזלנו הרע, התקציב הולך ויורד, לכן זה הולך ונהיה יותר ויותר קל.

<יעקב שיינין: אני מקווה שבשנה הבאה התקציב יחזור ל-400 מיליון שקל – מה שביקשנו.

<יעקב שיינין: אני אתייחס לזה.

<יעקב שיינין: ומ-2016 לסכום המקורי הנומינלי – 550 מיליון שקל.

דוד צור: תודה.

דוד צור: הצטרפו אלינו גם חברי הכנסת עפו אגבאריה ובועז טופורובסקי.

דוד צור: עוד מברכים אותם.

דוד צור: שניהם גם מאוד - - - לנושא, ושמח לראות אותם איתנו.

<יעקב שיינין: אני מקווה באמת שתמיד תלוו אותנו, ותקפידו, ותשאלו ותכריחו אותנו לתת לכם תשובות בזמן אמת כל הזמן, ואני חושב שאנחנו חייבים להפוך את זה למסורת.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, מה שאנחנו עשינו שזה שונה, אף פעם לא נעשה.

<יעקב שיינין: המצגת שהיא תהיה public, כבר אתם שמים אותה, יש שם את התקציב, את הפירוט של התקציב, את העמידה בביצוע, את התכניות שלנו, את מה שאנחנו רוצים.

<יעקב שיינין: הכול אנחנו עובדים בשקיפות מלאה.

<יעקב שיינין: החלטנו שמעכשיו אנחנו עובדים בשקיפות מלאה, הכול יהיה באתר של הרשות, וכמובן בוועדת הכלכלה של הכנסת לפי המצגת.

<יעקב שיינין: אני רוצה להתחיל, לפני שאני אדבר על הרשות, אני רוצה לתת סקירה עדכנית על מה שקורה בבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: אני מזכיר לכם שב-2004 כשהוקמה הוועדה המקורית להחלת תכנית לאומית היו 500 הרוגים.

<יעקב שיינין: התכנית שלנו הייתה, לפני 10 שנים, לרדת ל-360 ב-2010, ולרדת מתחת ל-300 ב-2015.

<יעקב שיינין: אם אנחנו מסתכלים זה נראה שאנחנו עומדים בעצם היעדים שהוכתבו לפני 10 שנים.

<יעקב שיינין: ואתם יכולים לראות, אם אני מסתכל על הגרף אתם יכולים לראות את הירידה המרשימה בתאונות הדרכים.

<יעקב שיינין: מה שאמר היושב ראש דוד צור, הוא צודק במאה אחוז, זו מהפכת התשתיות שאפשרה לנו לעשות את זה.

<יעקב שיינין: וזה לא רק מהפכת התשתיות, זו גם המודעות.

<יעקב שיינין: לפני עשר שנים, אני זוכר, כיוון שאני הייתי יושב ראש הוועדה, לא הייתה לזה מודעות ציבורית, את אף אחד זה לא עניין כמעט, והיום זה אחד הנושאים שהם א-פוליטיים לחלוטין, לא חשוב מי.

<יעקב שיינין: ואני חושב שיש פה דבר שכל הכנסת מאוחדת בו, ודבר שאנחנו יכולים להוריד, ואני אגיד מהם היעדים, לאן אנחנו יכולים לרדת.

<יעקב שיינין: ואני חושב שהמודעות הציבורית, ההסברה, האכיפה היותר אפקטיבית של המשטרה, והתשתיות, זה הגרף, מה שקיבלנו.

<יעקב שיינין: בעצם, אם אתם מסתכלים, מה שנכון להסתכל, זה לא רק על הירידה בהרוגים, אלא זה מה שנקרא ירידה בהרוגים למיליארד קילומטר נסועה, לקילומטראז', כי זה בעצם מה שקובע.

<יעקב שיינין: כי אנחנו גדלנו באותה תקופה ב-40% במצבת כלי הרכב, וב-20 וכמה אחוז בנסועה; ואנחנו ירדנו משנת 2004 מ-12.5 הרוגים למיליארד קילומטר ל-5.8 הרוגים – למעלה מ-50% ירידה.

<יעקב שיינין: מבחינה זאת זה מדהים ומרשים.

<יעקב שיינין: עדיין אנחנו במקום 11 בעולם בבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: היינו במקום ה-20, עברנו למקום ה-11, ואנחנו שינינו את היעדים ולכן אני רואה חשיבות עצומה של הוועדה ושל הכנסת לעזור לנו ביישום היעדים.

<יעקב שיינין: אבל מה שאני חייב להגיד: תראו, עברנו ממקום 20 למקום 11.

<יעקב שיינין: אתם יכולים לראות את הטבלה, מקום ראשון זה נורבגיה ודנמרק – 3.3, 3.4 הרוגים למיליארד קילומטר; אנחנו במקום ה-11 – 5.8.

<יעקב שיינין: אנחנו, מועצת הרשות החליטה על יעד, לפני שנת 2020, להיות בין חמש המדינות המובילות בעולם בקריטריון הזה, לא בסיפורים – הרוגים למיליארד קילומטר.

<יעקב שיינין: תראו היום, חמש המדינות הן מתחת ל-3.6 הרוגים.

<יעקב שיינין: אנחנו ב-5.8 הרוגים.

דוד צור: איך זה אבל במגמת השיפור?

<יעקב שיינין: מה?

דוד צור: איך זה מבחינת מגמת השיפור?

<יעקב שיינין: עד היום עשינו יופי.

<יעקב שיינין: זה מה שאני רוצה להגיד לך, שהיופי נגמר.

<יעקב שיינין: כי ההתחלה תמיד היא קלה.

<יעקב שיינין: זו בדיוק הנקודה שאני רוצה להתייחס אליה.

<יעקב שיינין: לזה אני רוצה להתייחס.

<יעקב שיינין: אבל - - -, היעד הזה.

<יעקב שיינין: שר התחבורה והבטיחות בדרכים אימץ את היעד הזה.

<יעקב שיינין: הצגתי אותו בפני ממשלת ישראל – לא אימצו אותו רשמית אבל בירכו עליו.

<יעקב שיינין: אני מקווה שהוועדה, ועדת הכנסת, תאמץ אותו רשמית, ואז זה דבר שאי אפשר יהיה יותר להתווכח עליו.

<יעקב שיינין: אנחנו חייבים ב-2020 להיות בין החמש הבטוחות בעולם.

<יעקב שיינין: תדעו שזו עוד ירידה של 40%.

<יעקב שיינין: ומה שאני רוצה להגיד לכם, ולזה אני אראה לכם את הגרף, תסתכלו: אנחנו נתקעים.

<יעקב שיינין: ממוצע דו שנתי אנחנו עושים עם זה כי זו מדינה קטנה ויש בה תנודתיות מאוד גדולה.

<יעקב שיינין: אבל מה שקורה, בשנת 2012 ירדנו ל-290 הרוגים; ב-2013 עלינו ל-309, שזה בסטיות; אבל ל-2014, כשאנחנו מסתכלים אנחנו רואים בחודשים האחרונים שאנחנו נתקענו ברמה של 300 הרוגים.

<יעקב שיינין: עכשיו, מה שיש, הנתונים קצת מטעים, כי בחודשי ינואר ופברואר הייתה ירידה של 20% בהרוגים לעומת ינואר ופברואר 2013.

<יעקב שיינין: אבל עבודה שאני אישית עשיתי, ויש לי איזה 40 שנה ניסיון בסטטיסטיקה, זה נבע מזה שהיו פחות 14 ימי גשם, מירידה בימי הגשם.

<יעקב שיינין: כשאתה מנטרל את זה ואתה הולך לראות מה קרה: מארס, אפריל, מאי, יוני, עד היום – בדיוק כמו השנה שעברה.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, אנחנו נמצאים על תוואי שקשה לנו לרדת מה-300 הרוגים.

<יעקב שיינין: כשהירידה מה-500 הרוגים ל-300 הרוגים הייתה קלה יחסית, הייתה מהפיכה גם של התשתיות שעזרו לנו, אין יותר מהפיכה בתשתיות.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, יש שיפורים, יש תוספות, אבל זו לא המהפכה שהייתה מ-2004, זה מה שאני רוצה להדגיש.

<יעקב שיינין: אין לנו עוד פעם את המנוף הזה.

<יעקב שיינין: וזה הולך ונהיה קשה הרבה יותר.

דוד צור: אלא אם כן תחבורה ציבורית, רכבות, כל הנושא של - - -

<יעקב שיינין: אבל זה לא לנסיעה, זה לא לקילומטר נסיעה.

<יעקב שיינין: זה נכון - - -

דוד צור: זה יורד - - -

<יעקב שיינין: אתה צודק במאה אחוז.

<יעקב שיינין: ואם אני צריך לקפוץ, להראות לך בכמה - - -, תראה, זה מה שעלול לקרות: אנחנו ברמת מינוע נמוכה מאוד, יחסית לאירופה.

<יעקב שיינין: אם אני לוקח מעל גיל 15, אנחנו 480 כלי רכב לאלף איש.

<יעקב שיינין: אירופה, היא נמצאת ב-750.

<יעקב שיינין: לא אגיד לכם על ארצות הברית של אמריקה שזה למעלה מאלף לאלף איש - - -.

<יעקב שיינין: ואנחנו, עד 2030, הערכות שלנו, שנגיע לרמה של אירופה.

<יעקב שיינין: ישראל ב-2030 תהיה עם 760 כלי רכב לאלף איש, מעל גיל 15, והיום אנחנו 480.

<יעקב שיינין: כמעט מכפילים את כמות הרכב.

<יעקב שיינין: ופה זה הדבר, הדילמה הכי גדולה.

דוד צור: הצטרף אלינו גם חבר הכנסת יעקב אשר, שהוא היה ראש עיר כידוע.

<יעקב שיינין: אז אנחנו באים ואומרים שתזכרו שב-2030 כמעט תוכפל המצבה, מצבת כלי הרכב.

<יעקב שיינין: עכשיו, אנחנו, כמדינה מודרנית, בעד זה שיהיו כלי רכב, אבל כלי רכב, תזכרו, כלי רכב לא עושה תאונת דרכים, כלי רכב נוסע עושה תאונת דרכים.

<יעקב שיינין: אנחנו בעד שכל משפחה תהיה לה מכונית, אבל לעבודה – שתיסע במערכת הסעת המונים.

<יעקב שיינין: בערב לבלות, שתבלה עם המכונית.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, יש פה שני דברים שלא קשורים אחד לשני: זה שכל אחד רוצה שתהיה מכונית במשפחה, וזה שהיום אנחנו נוסעים במכונית שלנו לעבודה כי אין מערכת הסעת המונים נוחה.

<יעקב שיינין: אין סיבה בעולם שזה לא יהיה.

<יעקב שיינין: לכן מה שאתה אומר, אדוני היושב ראש, זה מאה אחוז נכון.

<יעקב שיינין: בוא נעודד שייקנו כלי רכב, שלכל משפחה יהיה לה כלי רכב, לעבודה שתיסע ברכבת.

<יעקב שיינין: בערב לקניון או בערב לסרט או לחברים – תיסע במכונית שלה.

דוד צור: יש לך, למשל, או שזה מרחק, זמן קצר מדי, מחקר שמראה למשל בירושלים או בחיפה, המטרונית, שזה די חדש - - -

<יעקב שיינין: קצר מדי.

דוד צור: קצר מדי.

דוד צור: אבל בירושלים - - -

<יעקב שיינין: אנחנו רוצים להסתכל, לעקוב אחרי זה.

<יעקב שיינין: אני אדבר על זה, שבכלל אנחנו אמרנו שכל דבר שאנחנו עושים יהיה מחקר מלווה.

<יעקב שיינין: אין יותר דברים סתם.

<יעקב שיינין: זה תחום שהוא לא מדע מדויק כמו פיזיקה.

<יעקב שיינין: אם אתה לא עושה מחקר מלווה ואתה בודק את התוצאות, יכול להיות שאנחנו מתאמצים ומוציאים הרבה מאוד כסף אבל אין אפקטיביות לזה.

<יעקב שיינין: לא באשמתנו, אבל אנחנו צריכים לדעת את זה שניסינו, לא הולך, הולכים לכיוון אחר.

<יעקב שיינין: אני אדבר על זה.

<יעקב שיינין: אבל הדבר החשוב, אני חושב, זה שאנחנו לא נגד מכוניות פרטיות, אנחנו חושבים שכל משפחה זה בסדר שיש לה מכונית פרטית, אנחנו נגד זה שנוסעים לעבודה עם המכונית הפרטית.

<יעקב שיינין: ולמה נוסעים לעבודה?

<יעקב שיינין: לא כי הישראלי אוהב את המכונית שלו, כי הוא ניסה ללכת ברכבת התחתית בתל אביב אבל אמרו שעוד אין את הרכבת.

<יעקב שיינין: ולכן אנחנו נמצאים היום במצב שאם אני צריך לציין אותו, אנחנו צריכים להגדיל את היעילות ואת האפקטיביות של הרשות, כך שנוכל להמשיך ולרדת לקריטריונים שאנחנו התחייבנו עליהם ל-3.6 הרוגים או פחות בשנת 2020.

<יעקב שיינין: רק שתבינו על מה מדובר: זה אומר שאם היום אנחנו ב-300 הרוגים, ב-2020 אנחנו צריכים להיות מתחת ל-200 הרוגים.

<יעקב שיינין: זה עוד 100 הרוגים לרדת ואז יהיה 3.6 הרוגים.

<יעקב שיינין: כי בעצם תזכרו שכלי הרכב גדלים והקילומטראז' גדל.

<יעקב שיינין: וזה לא דבר פשוט.

<יעקב שיינין: נכון שירדנו מ-500 ל-300, אבל זה היו, מה שאני אומר, 200 ההרוגים הקלים יחסית.

<יעקב שיינין: ואנחנו נמצאים בתקופה מאוד קשה.

<יעקב שיינין: כשהקימו את הרשות, לפי המלצות הוועדה שאני עמדתי בראשה, הוסכם והממשלה קיבלה את זה, להקציב לנו 550 מיליון שקל.

<יעקב שיינין: אנחנו הידרדרנו, שהיום זה 270 מיליון שקל בלבד.

<יעקב שיינין: ותזכרו, עברו כבר שמונה-תשע שנים.

<יעקב שיינין: ריאלית זה פחות מ-240 מיליון שקל.

<יעקב שיינין: אני לא מסתכל על האחורה.

<יעקב שיינין: אני יודע את הבעיות של תקציב המדינה, אתם יודעים את הבעיות של תקציב המדינה.

<יעקב שיינין: אני רק טוען שבמונחים כלכליים, ציניים, ואם אתה מוכיח אפקטיביות, כל שקל שאתה נותן לבטיחות אתה יכול להחזיר ארבעה וחמישה שקלים, בלי לקחת בחשבון את השכול, את הצער, ואת הסבל.

<יעקב שיינין: פשוט בהורדה של הנזקים הישירים של תאונות הדרכים.

<יעקב שיינין: אבל זו חובה עלינו להוכיח שבאמת, שאם נבקש עוד שקל ונקבל, שנוכל לעשות.

<יעקב שיינין: ולכן אני אומר, אני מסתכל קדימה, ואני חושב, ואני אדבר על זה, אני חושב שאנחנו היום יכולים ללכת לתוואי שנקבל את הסכום המקורי הנומינלי, וזו תהיה המחויבות שלנו להראות שאנחנו לא מבזבזים את הכספים של המדינה.

<יעקב שיינין: ואתם בתור ועדת הכלכלה, אתם לא צריכים לתת לנו, בוא נגיד ככה, רגע שקט.

<יעקב שיינין: אז זו נקודה בעצם שאני מתייחס אליה, שאני מזהיר שאנחנו נמצאים עכשיו בחודשים שכאילו אנחנו אסימפטוטית נשארים ב-300, וזה לא טוב לנו.

<יעקב שיינין: ומסתכלים על הגרף אחורה, זה מאוד מרשים.

<יעקב שיינין: הנקודה היא שזה כבר לא רלוונטי, זה היה.

<יעקב שיינין: אנחנו מוכרחים להסתכל על הגרף קדימה.

<יעקב שיינין: ואנחנו עושים את זה כל יום.

<יעקב שיינין: אנחנו יושבים על הנתונים.

<יעקב שיינין: תזכרו שיש תנודתיות.

<יעקב שיינין: הלוואי ואני טועה ויש את הירידה.

<יעקב שיינין: אני לא חושב שתתפסו אותי ותגידו לי משהו רע אם טעיתי, אבל אנחנו מוכרחים להתכונן לתקופה הזאת שהולכת להיות תקופה הרבה יותר קשה, לרדת מתחת ל-300.

<יעקב שיינין: זו הנקודה בעצם, אני חושב, אם אני צריך להגיד מבחינת הבטיחות בדרכים, זו הנקודה הכי חשובה.

<יעקב שיינין: אנחנו יושבים על בסיס כמעט יומי, ואני חושב שאנחנו גם צריכים לדווח לכם, לוועדת המשנה, פעם בחודש או בחודשיים, מה קורה, איך הנתונים, לאן זה הולך, כי יכול להיות שצריך לכנס, בואו נגיד ככה, דיון חירום, אם זה הולך ולא משתפר.

<יעקב שיינין: ואני מבטיח ליושב ראש ועדת המשנה שאני אדאג שכל חודשיים או שלושה אני אעדכן אותך בנתונים ומה קורה.

<יעקב אדלר: רק שאלה.

<יעקב אדלר: אה, אתה באמצע.

<יעקב שיינין: כן.

<יעקב אדלר: לא, לא, בסדר, חשבתי - - -

דוד צור: אני מציע לתת לדוקטור יעקב שיינין לסיים.

<יעקב אדלר: כן, כן, כן, כן.

דוד צור: מה שכן, בואו נתחם את זה בעוד עשר דקות, ואז נלך ללב העניין: איפה האוכלוסיות הפגיעות באמת, זאת אומרת, הנושאים הפגיעים; המגזר הערבי זה משהו שמאוד רצינו להתרכז עליו, ויש לנו דיון גם נפרד בעניין הזה, ואנחנו רוצים לקבוע - - -

בועז טופורובסקי: כי אתה עכשיו דילגת על זה, דוקטור יעקב שיינין, על הנפגעים מקרב הולכי רגל – מכת מדינה.

בועז טופורובסקי: הנה.

<יעקב שיינין: הנה, אני הולך לזה.

<יעקב שיינין: אם אני צריך להגיד דבר אחד, אני יכול לדבר, בואו נגיד ככה, לא עשר דקות, עשר שעות על כל דבר ודבר, אבל אם אני צריך לבוא ולהגיד דבר אחד שהוא הקריטי, אני קראתי לו מכת מדינה: הולכי הרגל.

<יעקב שיינין: אנחנו מספר אחת בעולם בשיעור ההרוגים - - -

דוד צור: ששם גם אפשר להשפיע.

<יעקב שיינין: ובקלות, ולא בעלות גדולה.

<יעקב שיינין: ושם, בואו נגיד ככה, לפי החשבונות שלי, שזה נורא ציני, אבל אפשר לרדת ב-40 הרוגים רק בתחום הזה, עם עלויות יחסית נמוכות.

<יעקב שיינין: ואני אומר לכם, זה בעצם שלושה מגזרים: זה הילדים והתינוקות במגזר הערבי, שזה בכסף קטן שאתה מלמד אותם לא לנסוע אחורה ברברס עם המשאית; זה האנשים המבוגרים, אני אקרא להם הקשישים, מעל גיל 65, היהודים במגזר העירוני, שלנו, היהודי.

<יעקב שיינין: לא ערבים.

<יעקב שיינין: ערבים בגיל 65 כמעט ולא נהרגים יחסית לאוכלוסייה שלהם.

<יעקב שיינין: אצלנו הילדים והתינוקות כמעט ולא נהרגים.

<יעקב שיינין: אולי יש אחד בשנה.

<יעקב שיינין: ולכן אני אומר, אם ניקח את אותו שכל שלנו במגזר היהודי ונשווה אותו על אותם ישובים ערבים, בדיוק את אותו שכל, אנחנו יכולים להוריד שם לחלוטין את הילדים ואת התינוקות ההרוגים שם.

<יעקב שיינין: אם ניקח את השכל של המגזר הערבי ונשים אותו אצלנו, אצל האנשים המבוגרים, נוריד את ההרוגים אצלנו מעל גיל 65.

<יעקב שיינין: אצלנו יש אנשים שלא מודעים כל כך, שחוצים רחובות ראשיים בבינעירוני.

<יעקב שיינין: כבר לא שומעים טוב כמו ששמעו פעם, לא רצים טוב כמו שרצו פעם, ולא רואים טוב כמו שראו פעם, אבל עדיין הם חושבים שהם בני 25, וזה ההרוגים.

<יעקב שיינין: והדבר הנוסף, שזה מיותר, ממש לחלוטין, זה העצירות בשוליים, ועל זה אני אדבר.

<יעקב שיינין: עצירות בשוליים, שאנשים עומדים, ואנחנו רואים את הטרגדיות, ואתה אומר: זה מיותר.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, אני מסתכל על כל הולכי הרגל כמכלול, אני מסתכל על שלושת הדברים האלה, וזה בעצם, אן לי מילה אחרת מאשר לתאר את זה כמכת מדינה.

בועז טופורובסקי: דוקטור יעקב שיינין, אתה אחר כך תסביר איך אתה עושה את - - -?

<יעקב שיינין: ודאי, ודאי, ודאי.

<יעקב שיינין: אני לא יודע אם אני אצליח את הכול בעשר דקות, אבל אני - - - ולכן כשאנחנו מסתכלים על האוכלוסיות הפגיעות, ואנחנו סימנו לנו למטרה שש קבוצות: - - - דיברתם, המגזר הערבי; הילדים במגזר הערבי; קשישים-הולכי רגל במגזר היהודי; רוכבי אופנועים, הכלים הכבדים; נהגים צעירים שנהרגים פי חמישה או פי שישה יותר יחסית לנסועה מאשר נהגים עם ניסיון; ויש עכשיו מכה חדשה למדינה: האופניים עם מנוע העזר שהופך להיות כלי רכב, כמו אופנוע לכל דבר ועניין.

<יעקב שיינין: אבל בזה אנחנו צריכים לטפל.

<יעקב שיינין: ואני חושב שיושבים בזה בוועדת הכלכלה, ואנחנו הגשנו נייר עמדה - -

דוד צור: קורקינטים גם.

<יעקב שיינין: - - הגשנו נייר עמדה בנושא, ואנחנו חייבים לטפל בזה.

<יעקב שיינין: והדבר השישי שדיברתי עליו - - -

<לאה ורון: - - - למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים בנושא של התקנת תקנות לעניין אופניים חשמליים וקורקינטים.

דוד צור: והתקינה.

<יעקב שיינין: והנושא השישי זה ההתנהגות בשולי הכבישים המהירים.

<יעקב שיינין: אלה הם ששת הנושאים שאנחנו זיהינו - - -

עפו אגבאריה: סליחה, למה "בשולי"?

עפו אגבאריה: - - -

<יעקב שיינין: מה?

עפו אגבאריה: למה "בשולי הכבישים"?

עפו אגבאריה: וההתנהגות בכביש עצמו זה לא שייך?

<יעקב שיינין: לא, לא, לא, לא, - - - ההתנהגות בכביש היא הרבה יותר קשה, אתה צודק, אבל ההתנהגות בשוליים, שאתה עומד, ואתה לא מקפיד, והורגים אותך, זה הדבר, סתם, אין פה כלום.

<יעקב שיינין: זה הקל.

<יעקב שיינין: אתה צודק כשאתה אומר בכל מקום בכביש, אבל זה בשוליים זה כמו, בוא נגיד תינוק שאתה שם אותו מאחורי הגלגל של האוטו.

<יעקב שיינין: בדיוק אותו דבר.

דוד צור: אני מסכים עם מה שאומר חבר הכנסת עפו אגבאריה.

דוד צור: מה שכן אני חושב שפה, בצדק, לקחת על איזה עיקרון פארטו שבו אתה יכול, יחסית בהשקעה קטנה, להביא לירידה משמעותית, ולכן זה משהו שבאמת צריך לראות אותו.

דוד צור: אבל - - - יש משהו אופרטיבי שאתם מציעים מבחינת תכניות?

דוד צור: כי אני ראיתי במצגת, אז אני מציע שנדלג גם לשם, וגם נדבר קצת על החלוקה של התקציב כיוון שאנחנו - - -

<יעקב שיינין: בסדר, אז אני אגיד כמה מילים.

<יעקב שיינין: במגזר הערבי, פשוט צריך להיכנס למגזר הערבי ולהסביר להם.

<יעקב שיינין: זה פשוט הסברה.

<יעקב שיינין: עם אנשים, בוא נגיד ככה, שמקובלים במגזר הערבי.

<יעקב שיינין: ברור שנצליח.

<יעקב שיינין: הרי בני משפחה, הרי זה אסון שבן אדם דורס את הבן שלו או את האח, את האחיין.

<יעקב שיינין: הרי זה ברור לנו שנצליח.

<יעקב שיינין: הרי אין פה מה לעשות, בואו נגיד ככה.

<יעקב שיינין: אז אנחנו צריכים בעצם, יחד עם המשטרה, ואני חושב להיכנס ליישובים הערביים עם האנשים שלהם ולהסביר להם.

<יעקב שיינין: זה החלק הקל.

<יעקב שיינין: אני חושב שבתחום של היישובים היהודים, של המבוגרים מעל גיל 65, מעבר להסברה ולכל הדברים האלו, שזה מאוד מקשה לראות את האפקטיביות שלו, אנחנו הקמנו 25, יש לנו 25 ניידות שאנחנו - - - סיירת בטיחות עירונית, שאנחנו מוכנים לתת ניידות לפקחים בעיר, שיסתובבו במקומות - - - שחוצים, עוברים, הולכי רגל עוברים את הכביש שלא במעבר חצייה, שלא מוכנים.

<יעקב שיינין: אפילו אם אין להם עדיין את זכות הענישה והאכיפה, עצם הנוכחות שלהם, עצם זה שהם עומדים שם, עצם זה שהם נמצאים ליד מקומות שמרוכזים באוכלוסייה שחוצה את הכביש בלא לשים לב, אני חושב שאנחנו נצליח, בוא נגיד ככה, להוריד בצורה דרמטית.

<יעקב שיינין: עשינו ניסוי, יש לנו 25 ניידות, קשה לנו עוד להגיד, אנחנו מלווים את זה, קשה לנו להגיד אם זה הצליח או לא או מה צריך לעשות.

<יעקב שיינין: אבל מבחינתנו, גם אם יצטרכו 100 ניידות, שזה שיטור משולב, והמשטרה מוכנה לשתף איתנו פעולה ולקחת את זה למשמרת שנייה ושלישית, אני חושב שזה לא, זה נפרד ממשטרת התנועה, זה נפרד מהמתנדבים, זה בנוסף.

<יעקב שיינין: זה בעצם ברמה של ראש הרשות המקומית, שהוא צריך לתת דין וחשבון למה אצלו נהרגים.

<יעקב שיינין: על זה בעצם המגזר הערבי - - - המגזר היהודי - - -

דוד צור: למעשה, יש פה רעיון יפה - - - לוועדה בעניין של המשרד לאזרחים ותיקים, שבראשות השר אורי אורבך.

דוד צור: יכול להיות שיתוף פעולה בנושא הזה, בתחומי ההסברה, בתחומי, שנעשה או?

<יעקב שיינין: כן.

<יעקב שיינין: אני חושב שיכול להיות.

<יעקב שיינין: עוד לא נעשה כי אנחנו עוד לא באנו מוכנים - - -

דוד צור: השר אורי אורבך פתוח לכל הדברים האלה, ואני חושב שזה מה - - -

<יובל פרידמן: כבר באנו בדברים עם המשרד לאזרחים ותיקים, וייתכן שנצליח לגבש איתם תכניות בעניין הזה.

דוד צור: אוקיי, יופי.

<לאה ורון: אפילו ביחד עם התעודה שהם שולחים לאזרח ותיק, לצרף איזשהו דף.

<יובל פרידמן: זה לא רק זה, גם יש שם הרבה מאוד נכונות להעמיד מערכי מתנדים מהגיל השלישי, מה שנקרא, וזה יכול להיות כר פורה להתנדבות בקהילה בתחום מאוד חשוב.

<לאה ורון: רק תגיד לנו את שמך, בבקשה.

<יובל פרידמן: יובל פרידמן.

<יעקב אדלר: שאלת הבהרה.

דוד צור: חבר הכנסת יעקב אשר רצה - - -

<יעקב אדלר: שאלת הבהרה: כשאתה אמרת לגבי נתונים של ילדים ותינוקות במגזר היהודי.

<יעקב אדלר: כמה זה במגזר היהודי?

<יעקב אדלר: והאם יש - - -

<יעקב שיינין: אולי אחד בשנה, ילדים ותינוקות.

<יעקב שיינין: תינוקות, לא ילדים בני 14, אבל זה - - -

<יעקב אדלר: זה הילדים - - -

<אלברט אוחיון: אתה מדבר על תאונות חצר.

<אלברט אוחיון: אנחנו קוראים, מגדירים את התאונות האלה במגזר הערבי תאונות חצר - - -

<יעקב אדלר: לא, לא, אני מדבר עכשיו על תאונות לא חצר.

<יעקב אדלר: אני מדבר על תאונות בכבישים - - -

<יעקב שיינין: תראה, אם זה ילד שנוסע עם ההורים שלו במכונית ויש תאונה - - - זה לא רלוונטי.

<יעקב אדלר: לא, הולכי רגל.

<יעקב שיינין: אם ילד הולך רגל - - –

<יעקב אדלר: הולך רגל.

<יעקב שיינין: מעט מאוד.

<יעקב שיינין: מעט מאוד.

<יעקב שיינין: יש מודעות מאוד גדולה היום בציבור היהודי - - -

<יעקב אדלר: אתה מפלח, אני לא יודע מה זה מעט מאוד אבל - - -

<יעקב שיינין: אני אומר לך: אחד, שניים.

<יעקב אדלר: אחד-שניים בשנה?

דוד צור: בשנה, כן.

<יעקב שיינין: כשקטנים כן.

<יעקב אדלר: בכל הארץ?

<יעקב שיינין: כן.

<קריאה: הולכי רגל.

<יעקב שיינין: הולכי רגל.

<יעקב שיינין: אתה לא מדבר על זה שנסעה באוטו משפחה וקרה לה משהו כי זה לא רלוונטי בן כמה אתה.

<יעקב שיינין: אתה מסתכל - - -

<יעקב אדלר: לא, לא.

דוד צור: במגזר הערבי, המצב הזה שבו גם התשתיות מאוד בעייתיות, אין הפרדה בין הבית לכביש, ואז הילד יוצא מהחצר ומסתובב, והאבא שלו נוסע רברס.

דוד צור: איום ונורא, וזה קורה הרבה.

<יעקב אדלר: האם זה בגלל הסברה או חוסר הסברה - - - צריך לדאוג להם - - -

<לאה ורון: זה לא חייב - - -

דוד צור: גם וגם וגם.

עפו אגבאריה: - - - בתשתיות בעיקר.

<יעקב אדלר: כי הקטע של ההסברה הוא גם קטע בעייתי גם בציבור החרדי.

<יעקב אדלר: יש פחות הסברה באופן טבעי בגלל שכלי המדיה הם אחרים.

<יעקב אדלר: מה שילד נחשף ושהוא רואה בתכנית טלוויזיה, בבני ברק הוא לא רואה את זה.

<יעקב שיינין: אדוני, יש לנו חבר מועצה מאוד פעיל מהמגזר החרדי, קוראים לו יעקב אייכלר.

<יעקב שיינין: הוא מעדכן אותנו, אנחנו יושבים איתו, אנחנו מודעים לכל הדברים האלה, הוא דוחף את זה.

דוד צור: יש מהמגזר הערבי במועצה?

<יעקב שיינין: יש, כן.

דוד צור: כן?

<יעקב שיינין: כן, כן.

עפו אגבאריה: מי זה?

<יעקב שיינין: יש נציג במגזר הערבי - - -.

<יעקב שיינין: יש לנו ערבי ויש לנו חרדי, והוא פעיל.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, יעקב אייכלר זה לא - - -

<יעקב אדלר: - - - נמצא על השולחן.

<יעקב שיינין: מה זה על השולחן?

<יעקב שיינין: אבל הוא לא רק בחרדי, הוא איתנו בכול.

<יעקב שיינין: הוא חבר מועצה מאוד-מאוד פעיל.

<יעקב אדלר: - - - אנחנו לא מדברים רק בחרדים.

דוד צור: אוקיי, אנחנו נתקדם אחרי שאלת ההבהרה הזאת.

דוד צור: בואו ניכנס רגע לנושא של היעדים והתקציב.

<יובל פרידמן: אני מבקש להבהיר שבשנת 2014 צפויה הכפלה ושילוש של כמות השידור באמצעי התקשורת החרדים.

<יובל פרידמן: זה עוד לא נחתם אבל זאת הכוונה.

<יובל פרידמן: ממש כל שעה לעלות.

<יעקב שיינין: אנחנו בעצם בנושא של נהגים צעירים, התקופה של הליווי של המבוגרים, אני חושב שזה שינוי מאוד גדול של השישה חודשים.

<יעקב שיינין: אני יכול להגיד לכם עכשיו ובתור אבא שהבן שלי עובר את זה עכשיו, והנה הוא יושב פה היום, שזה מאוד-מאוד אפקטיבי.

<יעקב שיינין: הבעיה שלנו זה אותם הורים שלא מסוגלים לתת את זה.

<יעקב שיינין: אנחנו רוצים ליצור קבוצה של מתנדבים שהיא תיתן את זה לאותם - - -.

<יעקב שיינין: יש לנו בעיה, שבואו נניח 60%, 70% אולי כן יכולים לתת.

<יעקב שיינין: מה אנחנו עושים עם אלה שלא יכולים לתת?

<גבי בן הרוש: על מה אתה מדבר, על המלווה?

<יעקב שיינין: מלווה, כן.

<יעקב שיינין: ואני אומר לך שזה אפקטיבי - - -

דוד צור: אנחנו הצענו לכם אז, לפני שנה, לדעתי, כשדיברנו על זה עוד - -

<לאה ורון: כשהצעת החוק אושרה.

דוד צור: - - כשהצעת החוק אושרה לחצי שנה, באמת לבנות pool של מתנדבים בעניין הזה, וזה מה שלדעתי אתם כבר צריכים להיות מאחורי.

<יובל פרידמן: - - - בינתיים הייתה מאוד נמוכה.

<יעקב אדלר: זה לא יתפוס.

דוד צור: ההיענות?

<יובל פרידמן: בינתיים ההיענות הייתה נמוכה מאוד.

<יעקב אדלר: זה לא יתפוס.

<לאה ורון: למה שזה לא יתפוס?

<לאה ורון: בכלל לא ראינו ברחבי הארץ פניות.

<קריאה: למה לא?

<לאה ורון: גם לא במשרדים - - -

<יעקב שיינין: אנחנו לקחנו את זה על עצמנו, אנחנו צריכים תקציב יותר גדול, אנחנו צריכים לעשות את זה.

<יעקב שיינין: אני חושב שזו חובה.

<יעקב שיינין: לא יכול להיות שה-70% מההורים שמוכיחים כמה זה חשוב, ויש, בוא נניח, 30% שלא יכולים לעשות את זה מכל מיני סיבות, ולא מעניין אותי הסיבה כי אני מדבר על הילד ואני לא מדבר על ההורים.

<יעקב שיינין: אני רוצה להגיד רק שני דברים על הרשות: אני חושב שהיום עיצבנו את הרשות בשנה האחרונה, זה לא היה קל אבל עשינו.

<יעקב שיינין: הרשות, בעצם מועצת הרשות, היא קובעת את התפוקות, את המדדים, את סדרי העדיפויות, את המדיניות, ואת היעדים.

<יעקב שיינין: הכול בסוף בא בתקציב השנתי, והשר האחראי, שהוא שר התחבורה והבטיחות בדרכים, הוא חייב לאשר את זה, ובעצם - - - הזאת המועצה קובעת והיא היום הרבה יותר פעילה משהייתה.

<יעקב שיינין: הרשות לא תהיה יותר צינור להעברת כספים.

<יעקב שיינין: זה הוויכוחים הגדולים שהיו כל השנים עם הרשות, אמרו: אתם תשתקו, תתנו את הכסף ותשתקו.

<יעקב שיינין: בשביל זה אני חושב שאגף התקציבים יותר טוב מאיתנו.

<יעקב שיינין: עם כל מה שאנחנו צריכים לעשות זה להעביר כסף בתור גבאי, לא רוצה.

<יעקב שיינין: ואני חושב שתעשה את זה.

<יעקב שיינין: אם אנחנו, אנחנו מסתכלים על המערכת כולה.

דוד צור: אז העברתם, לדעתי, 40 מיליון שקל, לא?

דוד צור: כמה זה היה, 40 מיליון שקל שהועבר לתקנון של?

<יעקב שיינין: אנחנו העברנו ישר 39 מיליון שקל למשטרה.

<יעקב שיינין: אמרתי שזה לא יכול להיות שאנחנו נעביר כסף, כסף של הרשות, למימון שוטרי קבע.

<יעקב שיינין: ישר שילך משטרה.

<יעקב שיינין: העברנו את הכול לתקציב המשטרה – קחו אותו.

<יעקב שיינין: אבל אנחנו עובדים היום בשיתוף פעולה עם המשטרה, יש לנו תכנית אסטרטגית עם המשטרה.

<יעקב שיינין: אני חושב שאף פעם לא היו כאלה ימים טובים עם המשטרה כמו שעכשיו.

<יעקב שיינין: אני מוכרח לציין, אני לא יודע אם הוא הגיע, את משה אדרי.

<יעקב שיינין: אבל אני רוצה להגיד, אף פעם לא זכינו לכזה שיתוף פעולה.

<יעקב שיינין: הוא הולך איתנו על הכול.

<יעקב שיינין: ואנחנו הבחנו שנקנה 100 ניידות של מתנדבים, אנחנו קונים.

<יעקב שיינין: זה מגיע לידי שיתוף פעולה שיש לנו, בוא נגיד ככה, אנחנו יודעים תפוקות, אנחנו שותפים בתפוקות של הניידות, ואנחנו מקבלים אפילו ב-G.P.S.

<יעקב שיינין: איפה נמצאת הניידת.

<יעקב שיינין: אנחנו משתפים פעולה באופן מלא עם המשטרה, ואנחנו כנראה הולכים לקנות להם עוד 100 ניידות מבצעיות, שזה כנראה הרבה יותר מסובך, אבל גם את זה אנחנו הולכים לעשות.

<יעקב שיינין: ואני חושב שכל בקשה שלהם, אם נלך לדרך שבה אנחנו רצינו, שיהיו 450 ניידות פעילות בבטיחות בדרכים, זה להערכתנו דבר שיהיה אפקטיבי מאוד מבחינת האכיפה, ואנחנו רואים במשטרה גורם מרכזי היום שיעזור לנו.

<יעקב שיינין: אני לא רוצה להיכנס איך נראית הרשות, זה נמצא הכול ב-.

דוד צור: לא, אנחנו מעדיפים שתסביר לנו על ה-240 מיליון שקל או - - -

<לאה ורון: זה הנושא של הדיון היום.

<יעקב אדלר: זהו, יש גם שקף שמדבר על פעילות ב-2014, אז בוא, תן לנו סטטוס, איפה זה אוחז, מה כן, מה לא.

<יעקב אדלר: זאת אומרת, הדיון הערכי הוא יכול להימשך באמת הרבה זמן.

<יעקב שיינין: אז בסדר.

<יעקב שיינין: אז אני - - -

<יעקב אדלר: הוא מעניין מאוד אבל - - -

<יעקב שיינין: אנחנו מדברים על 2014.

<יעקב שיינין: אנחנו עושים כמה דברים במקביל.

<יעקב שיינין: אני אלך רגע קודם לשקף קודם, פשוט שתראו, שתבינו על מה אנחנו מדברים.

<יעקב שיינין: אני הולך לשקף 21.

<יעקב שיינין: זה מבנה הרשות החדש בשינוי המבנה הארגוני.

<יעקב שיינין: יש לנו שלוש חטיבות: חטיבת המידע והמחקר, שזה בעצם חלק מחוק הרשות – מרכז מידע לאומי, ואנחנו עוד לא שם.

<יעקב שיינין: וזה צריך להיות מרכז מידע לאומי כמו הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; איחדנו שתי חטיבות – יש לנו את חטיבת ההסברה והחינוך, והחטיבה שבעצם גם היא מכמה יחידות, זו חטיבת המבצעים, ואני אסביר, כל שלושת אלה מה הן צריכות לעשות.

<יעקב שיינין: מה שאנחנו עשינו, דבר ראשון, אנחנו שינינו בצורה יסודית – אתה שואל אותי מה עושים ב-2014 – אם עד 2013 נתנו כספים לטכניון, לאוניברסיטת בן גוריון, לבר אילן, לכולם, ואנחנו היינו שוב פעם מחלקי הכספים, לא היה שום ידע במחקר, שום ידע בכל הנושאים של מידע ובסיס נתונים, אנחנו העברנו לכולם, אנחנו הפסקנו את זה.

<יעקב שיינין: אנחנו מכנסים את הכול לתוך הרשות.

<יעקב שיינין: החוקרים הם חוקרי הרשות.

<יעקב שיינין: הוא יכול להיות פרופסור באוניברסיטה אבל הוא עובד ברשות.

<יעקב שיינין: הוא יכול לעשות דוקטורט באוניברסיטה אבל הוא עובד של הרשות.

<יעקב שיינין: מרכז המידע הלאומי ברשות.

<יעקב שיינין: אנחנו הולכים לצבור את הידע בתוך הרשות.

<יעקב שיינין: אם אתם רוצים את הדוגמה הכי טובה למה שאנחנו הולכים לעשות, מבחינתי ככלכלן, זה חטיבת המחקר בבנק ישראל.

<יעקב שיינין: יש את אוניברסיטת תל-אביב, יש את האוניברסיטה העברית, אבל נתונים ומחקר יישומי על כלכלת ישראל – בנק ישראל.

<יעקב שיינין: אני רוצה להיות בדיוק כמו בנק ישראל אבל בבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: כאן יש את הכול.

<יעקב שיינין: אני לא מתחרה באקדמיה, אני לא מתחרה באוניברסיטה, אני לא עושה את זה, - -

<יעקב אדלר: זה מבורך ונכון.

<יעקב שיינין: - - אבל הדברים הספציפיים שלנו.

<יעקב שיינין: וזה לא היה.

<יעקב שיינין: זו מהפיכה שהיא קשה מאוד להביא ולהקים את זה - - -.

<יעקב שיינין: ואני אומר: כל הכוח של הרשות בסוף יהיה במוניטין שלה.

<יעקב שיינין: לא ביכולת של האכיפה, במוניטין שלה, במקצועיות שלה.

<יעקב שיינין: וזה מה שאנחנו בעצם עושים מ-2013.

<יעקב שיינין: אנחנו אותו דבר הולכים לחטיבת המבצעים, ואני מדבר על חטיבת המבצעים שאנחנו מקימים אותה.

<יעקב שיינין: היא תהיה האחראית על כל המיפוי של כל כשלי הבטיחות: גם העירוני, גם הבינעירוני.

<יעקב שיינין: - - - כל מי שירצה להתקשר יתקשר, ידע מה קורה, איפה יש כשלים.

<יעקב שיינין: אנחנו לא יכולים לסגור כביש, אנחנו לא יכולים לסגור גשר, אנחנו יכולים להגיד שהוא מסוכן או לא מסוכן.

<יעקב שיינין: אנחנו נקבע קריטריונים וסדרי עדיפות לטיפול בכשלים.

<יעקב שיינין: אנחנו נאסוף את כל הכשלים, נאמוד כמה זה עולה לטפל בהם, ואת סדרי העדיפויות לטפל בהם.

<יעקב שיינין: אנחנו, יש לנו מנהלי מרחבים ומנהלי אזורים שהם יהיו בקשר עם כל הרשויות המקומיות.

<יעקב שיינין: יש לנו 18 אנשים כאלה ברשות שהם צריכים להזין את המטה של הרשות ואת חטיבת המחקר והמידע במה קורה בכל כביש, בכל ישוב.

<יעקב שיינין: זאת אומרת, זה התפקיד שאנחנו לקחנו על עצמנו.

<יעקב שיינין: אנחנו נקים אגף שליטה ובקרה ששם יהיו מוקדנים 24 שעות ביום והם ידווחו לכל מי ששואל.

<יעקב שיינין: הגענו להסכם עקרוני עם המשטרה.

<יעקב שיינין: אני רוצה להגיד אותו כי הוא אחד הדברים הכי חשובים: יש את המוקדנים של המשטרה, שאנחנו מכירים את התאונה המחרידה של משפחת אטיאס בטבריה שמוקדן מקומי במשטרה היה צריך לענות על שאלות כאלה.

<יעקב שיינין: אבל תזכרו, מוקדן במשטרה הוא צריך לענות על שאלות של בטיחות, הוא צריך לענות על חבלה, והוא צריך לענות על רצח, הוא צריך לענות על שוד – איך יכול לעשות הכול?

<יעקב אדלר: או על חטיפה, למשל.

<יעקב שיינין: או על חטיפה.

<יעקב שיינין: איך הוא יכול לעשות את הכול?

<יעקב שיינין: אמרנו: אנחנו לוקחים על עצמנו את כל הנושא של הבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: ברגע שמצלצלים למוקד 100 עם בעיה של בטיחות בדרכים, הם מעבירים אוטומטית, הם יעבירו אלינו.

<יעקב שיינין: אנחנו לוקחים את זה על עצמנו.

<יעקב שיינין: אמרו לנו שאנחנו טאמבלים שאנחנו מוכנים לקחת, אבל אני חושב שלכן הקימו את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: ואנחנו לוקחים את זה על עצמנו, וזה יהיה, בוא נגיד ככה, חלק ממה שאנחנו קוראים חטיבת המבצעים.

<יעקב שיינין: כמובן שהמשטרה שמחה עם הדבר הזה, ותעזור לנו, ותיתן את הכול, אבל - - -

<יעקב אדלר: נושא מנהלי האזורים כבר התחיל גם כן?

<יעקב שיינין: מנהלי אזורים יש לנו, אבל אין לנו את.

<יעקב שיינין: אנחנו בונים עכשיו את הקשר.

דוד צור: דוקטור יעקב שיינין, מכיוון שאנחנו רוצים להתרכז בתקציב, אני חייב לשאול פה כמה שאלות - - -

<יעקב אדלר: בפעולות ובתקציב.

<יעקב אדלר: זה גם בתקציב וגם בפעולות - - -

דוד צור: כן, אני מבין, אבל אין לנו את הזמן.

<לאה ורון: מה שיש על סדר יומה של הוועדה היום זה תקציב הרשות.

דוד צור: ואני רוצה לשאול אותך פה איזה משהו שעולה מהחלוקה של התקציב.

<יעקב שיינין: טוב.

דוד צור: תסביר לנו בבקשה, בעיקר סעיף 4 - - -

<לאה ורון: קודם כל, חברי הכנסת, מדובר על עמודים מ-52 ואילך.

<יעקב שיינין: 44, יש את התקציב.

<יעקב שיינין: 44 יש את הפירוט של התקציב, אם אתם רוצים לראות באמת את השנים גם קדימה, אז אני הייתי לוקח מעמוד, מראה לכם את עמוד 49.

<יעקב שיינין: תסתכלו בעמוד 49, יש את 2014, את התקציב, לפי המשרדים הגדולים.

דוד צור: תראה, אני רוצה שלאול שאלה עקרונית: אני רואה שמירב התקציב הולך בעצם להשתתפות במשרדי ממשלה וגופים אחרים, - -

<יעקב שיינין: נכון.

דוד צור: - - שהוא בתחום החינוך, האכיפה, הצלה וכן הלאה.

דוד צור: אני רואה פה, למשל, מימון של עשרה שופטי תעבורה בעשרה מיליון שקל בשנה.

דוד צור: ובתשתיות, שזה מירב הכסף, ב-120 מיליון שקל.

דוד צור: השאלה: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים משקיע מיליארדים בתשתיות.

דוד צור: למה לא מסיטים יותר?

דוד צור: האם התקציב של הרשות הוא זה שנועד לתמוך בתחום התשתיות?

<יעקב שיינין: לא.

<קריאה: בטיחות.

דוד צור: אני מבין שזה תשתיות בטיחות, אבל זה עירוני, בינעירוני?

<יעקב שיינין: לא, לא, אני אגיד: זה רק עירוני.

דוד צור: איך?

<יעקב שיינין: זה רק בתחום העירוני.

<יעקב שיינין: זה בעצם בתחום של מעגל תנועה.

דוד צור: אז זה עם הרשויות המקומיות?

<יעקב אדלר: כן.

<יעקב שיינין: אתה רוצה מעגל תנועה, רמזור, כאלה דברים, מעבר חצייה, - -

<יעקב אדלר: מעגל תנועה, שכונה בטוחה, כל הדברים האלה.

<יעקב שיינין: - - כל הדברים הקטנים ולא הפרויקטים הענקיים, מה שצריך להיות וזה עדיין בשלבים שלא - - - אוו, שאנחנו קובעים את הקריטריונים, אנחנו לא מבצעים, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לא מבצעת.

<יעקב שיינין: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - - -.

<יעקב שיינין: אנחנו קובעים את הקריטריונים.

<יעקב שיינין: בכלל, כל ההשתתפות במשרדי ממשלה, ואני רוצה לתת דוגמה שאתה שאלת אותי על משרד החינוך: אנחנו ניתן כסף למשרד החינוך אם ילכו איתנו בדרך שאנחנו רוצים.

<יעקב שיינין: עד היום נתנו כסף למשרד החינוך ואמרו לנו תשתקו.

<יעקב שיינין: זה נגמר.

<יעקב שיינין: אנחנו נותנים כסף למשרד החינוך, ויש פה את התכנית שאומרת מה אנחנו רוצים – יהיה מבחן בגרות בתורת הנהיגה והבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: לא יהיה מבחן בגרות?

<יעקב שיינין: לא יהיה כסף.

<יעקב שיינין: אם משרד החינוך צריך יותר כסף ילך למדינת ישראל, למשרד האוצר, יקבל יותר כסף.

<יעקב שיינין: אנחנו ניתן את הכסף על תכנית ברורה.

דוד צור: זה מה שאני חושב.

בועז טופורובסקי: רק אני אוודא: זאת אומרת, רוב התקציב באמת יהיה תקציב העברה, אבל העברה בתנאים שלכם - - -

<יעקב שיינין: בתנאים שלנו, בתפוקות שלנו.

<יעקב שיינין: בדיוק.

בועז טופורובסקי: כי יכול להיות שה-550 מיליון שקל, ינוצל מתוכו רק 200 מיליון שקל, תיאורטית, אם אף משרד לא יסכים - - -

<יעקב שיינין: אבל זה לא יקרה.

בועז טופורובסקי: - - -

דוד צור: - - - מעשית.

<יעקב שיינין: מה שמתברר שאם אתה עומד על שלך, וזה הגיוני וזה נכון, הולכים איתנו.

<יעקב שיינין: הדוגמה המאלפת זו המשטרה – היא הולכת איתנו.

<יעקב שיינין: היא הולכת איתנו.

<יעקב שיינין: היא הולכת איתנו, ממש יד ביד.

<יעקב שיינין: גם משרד החינוך ילך איתנו כי אנחנו באים ואומרים; אמרו: רוצים להקטין את מספר מבחני הבגרות.

<יעקב שיינין: אנחנו לא רוצים מבחן בגרות בתורת הבטיחות בדרכים, עוד להעמיס על התלמיד.

<יעקב שיינין: אמרנו: לא צריך.

<יעקב שיינין: אנחנו נעשה תורת הנהיגה והבטיחות בדרכים, ומי שיעבור את זה, במקום עיוני, שרשות הרישוי תלך איתנו ביחד, נעשה מבחן ואז הוא פטור, כי 90% מהתלמידים עושים ממילא מבחן עיוני, אז מה אכפת לו שהוא עושה את זה בבית הספר?

<יעקב שיינין: אבל אנחנו רוצים שזה יהיה לא רק מבחן עיוני אלא יהיה תורת הבטיחות והנהיגה, וזה יהיה חלק מהבגרות, זה יהיה כתוב בבגרות.

<יעקב שיינין: זה נותן לזה מעמד אחר לגמרי.

<יעקב שיינין: ואם ילכו איתנו אנחנו מוכנים להקציב לזה, ואני אומר לכם, בואו נגיד ככה, 40 מיליון שקל בשנה.

עפו אגבאריה: אולי גם לעשות סיור לתלמידים האלה בזמן הזה, בזמן הלימודים האלה סיור בבית לוינשטיין?

<קריאה: עשינו - - -

<יעקב שיינין: יש כאלה רעיונות, צריך לבדוק את זה – עם פסיכולוגית.

<קריאה: עשינו דברים כאלה בעבר.

<יעקב שיינין: אפשר לעשות את זה או לא.

<יעקב שיינין: אני לא - - -

<יעקב אדלר: זה לא משפיע בכלל.

עפו אגבאריה: זה לא משפיע?

<קריאה: לא, התוצאות הן הפוכות: יש כאלה שזה מאוד משפיע עליהם.

<קריאה: יש כאלה, שמכיוון שהטראומה היא גדולה, אומרים שלנו זה לא יקרה.

<קריאה: אנחנו לשם לא נגיע כי זה מאוד-מאוד רחוק.

דוד צור: למשל: נושא שופטי התעבורה.

דוד צור: אתם אמורים לממן ב-10 מיליון שקל שופטי תעבורה?

דוד צור: משרד המשפטים?

<יעקב שיינין: תראה, אני יודע מה אנחנו.

<יעקב שיינין: היה כזה דבר, אני אגיד לך מה היה: אמרו, יש תור מאוד ארוך, אם לא תממן אז יחכו שנה, שנה וחצי, שנתיים.

<יעקב שיינין: עד שאתה הולך זה מאבד מהערך שלו.

<יעקב שיינין: למשטרה גם, היא לא יכולה לרשום דו"חות כי ממילא זה נתקע, אז היא רושמת דו"חות רק על מהירויות מאוד.

<יעקב שיינין: אמרנו לה: אנחנו מוכנים כי זה חלק - - -

דוד צור: לא, זה שזה צוואר בקבוק זה ברור לי.

<יעקב שיינין: אתה שואל אותי אם אני אוהב את זה?

<יעקב שיינין: לא.

דוד צור: אתם צינור שמעביר שם כסף, בעצם - - -

<יעקב שיינין: שם, בשופט?

<יעקב שיינין: ממש צינור כי אני לא יכול להגיד.

<יעקב שיינין: אני רק יכול להגיד לו שתעבוד ותקיים יותר דיונים.

<יעקב שיינין: אני לא יכול להגיד לו מה לעשות.

דוד צור: ברור.

<יעקב שיינין: אבל זה המקרה היחיד שאני מוכן לא להגיד לו מה לעשות.

דוד צור: טוב, אני ארצה קצת שאלות מחברי הכנסת ואחרים או תגובות.

דוד צור: אולי משפט סיכום, דוקטור יעקב שיינין, כי חרגנו עם הזמנים.

<יעקב שיינין: אם תסתכלו בעמוד 49, יש לנו את 2014 שזה 276 מיליון שקל.

<יעקב שיינין: אנחנו מבקשים – כבר היום אני אומר לך מה שיהיה ב-31 ביולי: 400 מיליון שקל אנחנו רוצים ב-2015, ולהגיע ל-550 מיליון שקל ב-2016.

<יעקב שיינין: הנה, נתתי לך את התקציב.

<יעקב שיינין: יהיה פירוט.

<יעקב שיינין: תקבל, ב-31 ביולי יהיה פירוט כמו הפירוט פה.

<יעקב שיינין: אבל סך הכול, אם אני מקבץ את זה, אנחנו הכנו, אנחנו יודעים מה אנחנו רוצים, וזו חובה עלינו להוכיח שאם תתנו לנו 400 מיליון שקל שלא נבזבז אותם.

<יעקב שיינין: בסך הכול זה כספי המדינה, אבל אני חושב שאנחנו נוכל לעמוד בזה.

<יעקב שיינין: אני חושב שאנחנו נוכל לעמוד בזה.

<יעקב שיינין: זה התנאי שאני רואה בשביל לרדת מה-300 לכיוון ה-200.

<יעקב שיינין: אין לי דרך אחרת.

<יעקב שיינין: הלוואי והייתי יכול לעשות בלי כלום.

<יעקב שיינין: גם ככה זה הולך ונהיה קשה, גם המחקרים המלווים.

<יעקב שיינין: אמרתי לכם, יש דבר שהוא נורא מקשה עלינו, ואנחנו הולכים עליו והוא בירוקרטי: כל כסף שאנחנו מוציאים אנחנו רוצים מחקר מלווה בזמן אמת, כי אנחנו, עכשיו, בשוליים, אנחנו יכולים לעשות הרבה מאוד דברים שהם לא אפקטיביים ואז אנחנו צריכים מחקרים מלווים, אנחנו צריכים לראות, אנחנו צריכים להיות מסוגלים לעצור תכנית ולהגיד: טעינו, זה לא נותן שום דבר.

<יעקב שיינין: אז זה הולך להיות מסובך הרבה יותר, אין לי פתרון יותר טוב מזה.

דוד צור: אוקיי, תודה רבה.

דוד צור: חבר הכנסת עפו אגבאריה, בבקשה , ואחרי זה ניתן למר יניב יעקב.

עפו אגבאריה: כן, אני דיברתי על זה ששאלתי את חיים אם אפשר לעשות את זה באיזשהו סיור בבית לוינשטיין, כי אני ראיתי את הדברים מאוד-מאוד מקרוב לאנשים האלה, ואני חושב שזה כן יכול להשפיע על האנשים אם זה במסגרת בית הספר.

עפו אגבאריה: והדבר השני שאני רוצה לדבר עליו זה תרבות הנהיגה: אני חושב שבמדינת ישראל תרבות הנהיגה היא מאוד-מאוד נמוכה.

עפו אגבאריה: איך אנחנו יכולים להשפיע על זה או איך אתם יכולים להשפיע על זה – אני לא יודע.

עפו אגבאריה: זאת אומרת, כשדיברת על כבישים מהירים, אז אני פעם הצעתי לשר התחבורה שאם אפשר לשים שלטים או אם אפשר להעביר לאנשים מסר שהמסלול שהמסלול השמאלי הוא לצורכי עקיפה ולא לצרכי נסיעה.

עפו אגבאריה: תראה איך האנשים נוסעים: כולם נוסעים בצד השמאלי, אי אפשר לעקוף, ואז באים אנשים חמומי מוח שאין להם את הסבלנות ומתחילים לעקוף גם מצד ימין וגם מצד שמאל, וכשהולכים לעקוף מצד ימין אז הוא מוצא את עצמו מחוץ לכביש, ואז מי שנמצא מחוץ לכביש או מחוץ לשוליים או על השוליים אז קורית התאונה.

עפו אגבאריה: אז יש פה - - - שאפשר אולי לנצל אותו ולעשות את זה הסברה אולי - - -: להחדיר לנהגים שהמסלול השמאלי הוא לצרכי עקיפה ולא לצרכי נסיעה.

עפו אגבאריה: שמישהו יראה - - -

<לאה ורון: כשצריכים לעקוף אז גם שיאותתו, שזה בכלל נגמר במדינת ישראל.

עפו אגבאריה: לא, כשהם נוסעים אז הוא חושב שבגלל שזה פנוי קצת אז הוא יכול לנסוע שם כל הזמן, וזה נורא.

עפו אגבאריה: דבר שני, בכבישים האלה, אני לא יודע איך אתם יכולים לטפל בזה: הכבישים המהירים שאין מקומות, מעט מאוד, למשל, בכביש 6 - - -

<יעקב שיינין: מפרצים?

עפו אגבאריה: מעט מאוד מפרצים כאלה שאפשר לעשות את זה.

עפו אגבאריה: לא חסר כסף לכביש 6.

עפו אגבאריה: זה בית דפוס לשם כסף.

עפו אגבאריה: הם יכולים לעשות את זה.

עפו אגבאריה: לעשות את זה במרחקים יותר קטנים, שזה יתחיל גם - - - עכשיו, אני רוצה לדבר על המגזר הערבי: אני יודע שבמגזר הערבי העניין הוא הרבה יותר חמור, שאחוז הילדים הנדרסים במה שנקרא תאונת חצר הם הרבה יותר גדולים.

עפו אגבאריה: למה?

עפו אגבאריה: כי קודם כל אין תשתיות, וזה דבר מורכב.

עפו אגבאריה: אני לא חושב שזה שייך לכם.

עפו אגבאריה: זה בטוח שזה לא שייך לכם.

עפו אגבאריה: זה אולי שייך למשרד הפנים, שמשרד הפנים לא נותן את האישורים לתכניות מתאר, לא נותן את האפשרות להתרחב, ואז האנשים בצפיפות חיים, אבל זה לא העניין שלכם, אני יודע שזה הרבה יותר מורכב.

עפו אגבאריה: אבל יש אפשרות לעשות את זה בתוך העיריות, שהעיריות יוכלו בהסברה של המועצה או של הרשות שבאמת, איך אתה אמרת, שאפשר אולי שם בהסברה לעשות את זה, וההסברה הזאת מאוד-מאוד נחוצה.

עפו אגבאריה: אם אפשר לעשות לפחות את התשתיות, מה שהעיריות צריכות לעשות, להפעיל את חוקי העזר שכמעט ברוב הכפרים הם לא מופעלים, של חנייה, ושל מעברי חצייה, ושל אפשרות איפה הילדים האלה יוכלו לשחק, בדברים מסוימים שצריך ללחוץ עליהם בדברים האלה ולהסביר להם.

עפו אגבאריה: אז זה הדברים שאפשר באמת לעשות אותם.

עפו אגבאריה: חוץ מזה, אני חושב שיש עוד הרבה מה לעשות עם הדברים האלה.

עפו אגבאריה: יש גם הרבה מה לעשות עם המשטרה.

עפו אגבאריה: במשטרה לפעמים שמים את המלכודות, אני קורא להן, לא מכמונות מהירות, מלכודות מהירות במקומות שלא צריך להיות שם, ואיפה שבאמת צריך אז שם אין מלכודות כאלה.

עפו אגבאריה: למשל: קח את כביש 65 מגבעת המורה עד צומת עמיעד.

עפו אגבאריה: זה הכול שני מסלולים חופפים, אין גדר הפרדה.

עפו אגבאריה: שם, רק אולי במקום אחד יש מכמונת.

עפו אגבאריה: למרות זאת, איפה שיש הפרדה, בוואדי ערה, מכפר קרע עד מגידו, שזה בסך הכול איזה 15 או 16 קילומטר, יש איזה שמונה מכמונות מהירות, וזה מופרד, בשני הצדדים.

עפו אגבאריה: מה ההיגיון?

עפו אגבאריה: שם לא קורות תאונות, זה רק מלכודת לכסף ולא מלכודת כדי להפחית את התאונות.

עפו אגבאריה: התאונות קורות במקומות איפה שיש כבישי דמים, וכבישי דמים ידועים לכולם.

עפו אגבאריה: מה הרשות עושה כדי להפחית את זה?

עפו אגבאריה: ואנחנו יודעים שבאמת הירידה, שהיא באמת אולי בגלל גם כביש 6, כביש 6 לא היה ב-2004; מ-2004 עד היום, אם היינו עושים את החישוב, אז יודעים שבאמת יש ירידה כי המסלולים יותר רחבים, אין התנגשות, אז אוקיי.

עפו אגבאריה: אז כבישי הדמים, אני חושב שזה מה שצריך להשקיע, ואני חושב שהממשלה עושה דברים מאוד-מאוד טובים, גדולים, בזה שהתשתיות הן כל כך היום מתפתחות וטובות, שזו הדרך הנכונה לעשות את הדברים.

עפו אגבאריה: תודה.

דוד צור: תודה.

דוד צור: נשמע את "אור ירוק".

<יניב יעקב: בוקר טוב, יניב יעקב מ"אור ירוק".

<יניב יעקב: דבר ראשון, אני רוצה באמת לברך את יושב ראש הוועדה ואת הוועדה על עצם קיום הדיון הזה, דבר שלא היה בעבר, והכניסה למעקב מידי חצי שנה, באמת, על התקציב ועל ביצוע התקציב.

<יניב יעקב: זה דבר ראוי, מבורך.

<יניב יעקב: וגם על הגישה של דוקטור יעקב שיינין שבא ואומר שהוא מסכים עם הגישה שיש צורך לבוא ולהציג בפני הוועדה את הדברים החשובים האלה.

<יניב יעקב: מה שכן אני חושב שלא נאמר פה בצורה מספקת זה שהעובדה שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים במשך חצי שנה פעלה בלי תקציב מאושר – זה מחדל, ומחדל שצריך לראות איך הוא לא חוזר על עצמו.

<יניב יעקב: כי הרשות, למעשה, התפקיד שלה זה להציל חיים, ואם סוגרים לה את הברז של התקציב ולא מאפשרים לה לפעול במלוא היכולות שלה, המשמעות היא שלא הצלנו עוד חיים.

<יניב יעקב: וחצי שנה זה חצי שנת פעילות שפגעה באופן משמעותי, וצריך לראות איך מבטיחים שהמחדל הזה לא יחזור על עצמו.

<יניב יעקב: לעניין התקציב: דוקטור יעקב שיינין ציין את זה כיעד לשנת 2016, תקציב של 550 מיליון שקלים.

<יניב יעקב: אנחנו רואים בתקציב כזה כדבר שהצורך בו הוא מיידי.

<יניב יעקב: אם בשנת 2005 הומלץ על תקציב של 550 מיליון שקלים, צריך לראות איך אפשר לפעול להגיע ליעד הזה אפילו עוד קודם לכן ולהעלות את התקציב, במיוחד לאור העובדה שהנזק הכלכלי של תאונות הדרכים עומד על 15 מיליארד שקלים בשנה, ככה שזה כאין וכאפס לעומת 550 מיליון שקלים שיכולים לתרום הרבה.

<יניב יעקב: מספר נקודות שעלו בדיון: לעניין ניידות הבטיחות, הניידות שאמורות להיות מועברות לידי המשטרה.

<יניב יעקב: היו הצהרות שעד סוף אפריל 2014 יועברו 100 ניידות.

<יניב יעקב: כיום הועברו 25 ניידות בלבד.

<יניב יעקב: זה פוגע בפעילות של המתנדבים, זה פוגע ביכולת האכיפה ויכולת השיטור בנושא הזה.

<יניב יעקב: אני חושב שצריך לראות כיצד מקדמים את זה.

<יניב יעקב: אני רוצה להצטרף לדברים של דוקטור יעקב שיינין לגבי הנושא של בחינת בגרות, דבר שהוא חשוב מאוד.

<יניב יעקב: לצרף את נושא הבטיחות בדרכים לבגרויות – יכול לקדם, יכול לתרום הרבה למערכת.

<יניב יעקב: ונושא נוסף בעניין המשטרה: הייתה גם אמירה לגבי 1,500 סטודנטים.

<יניב יעקב: שוב, מהלך מבורך.

<יניב יעקב: צריך לראות איך מקדמים את זה ואיך גורמים לזה לקרות.

<יניב יעקב: לגבי ההערות של חבר הכנסת עפו אגבאריה: לעניין בית לוינשטיין – יש לא מעט מחקרים – מר יובל פרידמן התייחס לזה גם – שמצביעים על זה שנקיטה בשיטות, נקרא לזה בהקצנה הפחדה, לא תורם באופן משמעותי, ובעיקר לא מחזיק לאורך זמן מבחינת יצירת ההרתעה והגישה הנכונה בקרב התלמידים.

<יניב יעקב: ונקודה אחת לעניין מצלמות המהירות: כיום יושבת ועדה, שבאמת המטרה שלה, ביחד עם המשטרה, ביחד עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, לוודא שכל המצלמות ממוקמות במקומות רלוונטיים להצלת חיים ולתאונות, ולא כמובן לגביית כספים מיותרת; וצריך גם לקדם, גם את הוועדה וגם השלמה של הצבה של 300 מצלמות, כמו שצוין בתכנית הלאומית, כמה שיותר מהר.

דוד צור: תודה.

דוד צור: חבר הכנסת יעקב אשר.

<יעקב אדלר: כן.

<יעקב אדלר: קודם כל, אני מקווה באמת שהרשות תהפוך להיות מאיזה בן חורג שהיה עד היום, וגם ההגדרה של צינור להעברת כספים היא גם נכונה, ואני אומר את זה בתור ראש רשות שמכיר את העניין, למשהו באמת יותר אפקטיבי.

<יעקב אדלר: ועצם זה, גם הנושא של חטיבת המחקר והדברים הללו, להביא - - -in house, ולא להפוך את זה לאיזשהו משהו מחקרי בעלמא אלא משהו שיעובד וישתנה תוך כדי תנועה, וזה החוכמה שלו.

<יעקב אדלר: כי אם אנחנו נכנסים סתם לאקסיומות, וכשמשתנית מפת הדרכים במדינת ישראל אז היא כבר לא רלוונטית.

<יעקב אדלר: אני חושב שיש דגש אחד שאולי חסר פה בעניין והיה שווה באמת לחשוב עליו: הנושא הזה של בעצם הפיקוח.

<יעקב אדלר: מה השיניים שלכם כרשות בעניין הזה של הפיקוח על החלקים הטכניים?

<יעקב אדלר: שהטכניים בעצם, בסופו של דבר, זה חיי אדם.

<יעקב אדלר: כי לדעתי הפיקוח שצריך להיות פה, אדוני היושב-ראש, הוא פיקוח גם על הרשויות.

<יעקב אדלר: זאת אומרת, זה לא בא ממקום רע, זה בא גם משיתוף פעולה עם הרשויות, אבל גם עם פיקוח, וגם על המשרד עצמו, ואני אסביר למה אני מתכוון: אני מסתכל על יעוד חטיבת המבצעים – החטיבה תאסוף נתונים בזמן אמת על כשלי בטיחות בדרכים עירוניות, המיפוי יהיה ממוחשב, תקבע קריטריונים לסדרי עדיפויות.

<יעקב אדלר: הכול טוב ויפה.

<יעקב אדלר: כל זה ברמה התיאורטית.

<יעקב אדלר: מי דואג לכך שזה יקרה?

<יעקב אדלר: אני אתן דוגמה ממקום אחר, כראש רשות שאני מכיר את זה, ולא הוקרתי את זה כל כך אבל זה דבר חשוב מאוד: למשל בנושא של תקינה על משחקים שנמצאים בגינות עירוניות.

<יעקב אדלר: שם, אם יש כשלים, ראש הרשות מקבל מכתב אזהרה, ואחרי איזה שניים-שלושה מכתבי אזהרה הוא מוזמן לשימוע או משהו מסוג כזה.

<יעקב אדלר: אם יש מקומות שבהם לא צובעים מספיק את – במקומות שהרשות אחראית עליהם – ואם יש כשלים, בורות או דברים מהסוג הזה, אז המשטרה הרבה פעמים עושה את זה תוך כדי תנועה שלה, אבל זה משהו וולונטרי או שזה קורה אחרי תאונה - - -

דוד צור: הבוקר התעוררנו עם ידיעה שיכול להיות ששר התחבורה והבטיחות בדרכים או מנכ"לו יֶיחָקרו בעניין כביש ז'בוטינסקי.

דוד צור: אז - - -

<יעקב אדלר: כביש ז'בוטינסקי, הרי אני מכיר את חלקו לפחות מבני ברק, ותת ניצב אלברט אוחיון מכיר, אני חושב, כל סנטימטר באלספט שם.

<יעקב אדלר: אבל בדרך כלל מה שקורה, שהמשטרה נותנת את ההמלצות שלה לאחר שיש תאונה או וולונטרית תוך כדי אם יש שוטר חרוץ שראה את הדברים או קיבלו איזושהי תלונה.

<יעקב אדלר: אני חושב, דוקטור יעקב שיינין, שהיה צריך להכניס בתוך עץ המבנה הזה או בתוך, במיוחד בחטיבה הזאת של המבצעים, גורם פיקוח, ויכול להיות שגם יצטרכו בחקיקה מסוימת לתת אפשרות לאותם מנהלי אזורים או אנשים שהולכים להיות בשטח, שהם יוכלו לבוא לרשות המקומית ולחייב לעשות דברים מסוימים.

<יעקב אדלר: שוב, לא מדברים על פרויקטים, לא על גשרים, לא על דברים מהסוג הזה, אלא לקבוע באמת רף מסוים.

<יעקב אדלר: כי הרי מה קורה?

<יעקב אדלר: כל ראש רשות יש לו תקציב של פיתוח מעבר לפרויקטים הגדולים: פיתוח שוטף, תיקונים כאלה ואחרים.

<יעקב אדלר: השאלה כמה מהם הולכים לנושאים של בטיחות.

<יעקב אדלר: כמה הולך ליופי ולאסתטיקה, וכמה הולך לבטיחות.

<יעקב אדלר: וברגע שיש רשות עם שיניים, שיושבת מול הרשות המקומית, ויש לה גם קונוס שזה תלונה כזו או אחרת או שימוע כזה או אחר; ויש לה גם בונוס, כי אתם הרי מתקצבים אותם.

<יעקב אדלר: ותגידו להם: אם אתם לא עושים את הדברים הללו לא תקבלו את הכסף.

<יעקב אדלר: תקבלו הרבה יותר אפקטיביות בפריסה המצוינת שאתם מתכננים כאן.

<יעקב אדלר: אחת.

<יעקב אדלר: שתיים, הגיע הזמן גם, שלמרות שזו יחידת סמך של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, אבל אתם צריכים לקבל שם גם מעמד מסוים בנושא של קביעת סדרי עדיפויות.

<יעקב אדלר: בקביעת סדרי עדיפויות צריך להיות איזשהו מעמד, יותר מהמעמד של היום.

<יעקב אדלר: בוא, אני יודע שבישיבות הגדולות - - -

דוד צור: בענייני תשתיות או מה?

<יעקב אדלר: בענייני תשתיות והשקעות מסוימות, להחליט מה יותר חשוב כרגע מבחינה בטיחותית ומה פחות.

<יעקב אדלר: אין להם מעמד היום.

<יעקב אדלר: עזוב, מזמינים אותם לישיבות, אני יודע, יש חוות דעת כזו או אחרת, בסוף זה נגמר עם החלטות מסוג אחר.

<יעקב אדלר: אתם צריכים במסגרת, גם הרה-ארגון המצוין שלפחות על הנייר הוא נראה מצוין, ובחשיבה - - -

דוד צור: אבל בתוך התקציב, בתוך התקציב שלכם, מי שקובע את סדרי העדיפויות זה בעצם המועצה ואתם.

<יעקב שיינין: אנחנו.

<יעקב אדלר: אבל עזוב, אנחנו מתעסקים כל הזמן בתקציב שלהם וזה נהדר.

<יעקב אדלר: אני לא הייתי רוצה לשבור פה עכשיו את כל התזה ולבוא ולומר שאני, בעיני רוחי, אם הייתי ממציא מחדש את הרשות לא יודע אם הייתי הופך אותה דווקא לגורם המתקצב.

<יעקב אדלר: למה?

<יעקב אדלר: בגלל שברגע שזה התקציב שלהם, אז הוא יכול לדבר רק במסגרת של 550 מיליון שקל במקרה הטוב, אם זה יגיע.

<יעקב אדלר: מעבר לזה, אין לך say כביכול.

<יעקב אדלר: אני חושב שהכוח שלכם צריך להיות דווקא מעבר לזה: בידע, במחקר שתקבלו.

<יעקב אדלר: והמחקר הזה, והידע הזה, והפיזור שלכם בשטח ביחד, בשיתוף עם המשטרה, נותן לכם כוח שחסר בו רק דבר אחד: פיקוח, אכיפה.

דוד צור: שיניים.

<יעקב אדלר: אם תהיה אכיפה זה יכול - - -

<יעקב שיינין: אדוני היושב ראש, אני יכול לענות לו?

דוד צור: תיכף.

דוד צור: אני רוצה לעשות סבב של אנשים שעוד לא, ואז ניתן לך גם כמה מילות סיכום.

דוד צור: אני רוצה לשמוע את משטרת ישראל, ואחרי זה את מר גבי בן הרוש, ואחרי זה את מר משה בר, ואת חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

דוד צור: כן.

<אלברט אוחיון: בוקר טוב לכולם.

<אלברט אוחיון: אז לגבי הנושא של, כמה נתונים.

<אלברט אוחיון: דיברת על הנושא של רחובות אדומים.

<אלברט אוחיון: אז יש לנו 168 רחובות אדומים בכל הארץ.

דוד צור: כבישים.

דוד צור: כבישים?

<אלברט אוחיון: לא.

דוד צור: כבישים או רחובות?

<אלברט אוחיון: רחובות אדומים.

<אלברט אוחיון: לגבי קטעי כביש, אני לא מדבר על 13 קטעי כביש של כבישים אדומים.

<אלברט אוחיון: סך הכול מצטבר של 287 - - -

דוד צור: כמה מהם בתוך המגזר הערבי?

<אלברט אוחיון: אין לי את הפילוח הזה.

<אלברט אוחיון: אני אשמח, אם תרצו אני יכול להעביר לכם את - - -

דוד צור: כן.

דוד צור: אנחנו נקיים דיון רק על נושא המגזר הערבי ונושא הבטיחות בדרכים, ונרצה את הפילוח הזה, תגיעו מוכנים עם זה, כולל תכניות לטיפול - - -

<אלברט אוחיון: אני אגיד כמה דברים - - - במגזר, מה עשינו ומה אנחנו עושים גם.

<אלברט אוחיון: לגבי נתונים, אז אנחנו עומדים כרגע, נכון לבוקר, פחות 27 הרוגים.

<אלברט אוחיון: אנחנו עומדים על 132 הרוגים השנה לעומת 159 בשנה שעברה.

<אלברט אוחיון: סך הכול בתאונות דרכים, ואני לא אלאה פה את האנשים, אנחנו עומדים בירידות וירידות יפות של 10%, למעלה מ-10%.

<אלברט אוחיון: בנפגעים אנחנו עומדים בכ-20% פחות נפגעים מהשנה שעברה, ואני מדבר רק על חמורות וקטלניות.

<אלברט אוחיון: לגבי הפעילות המוכוונת, גם פה אני אגע בכותרות כי זה לא הנושא, הנושא הוא התקציב, אני גם אגע בזה: אנחנו עובדים, גם כן, על פי מוכוונות, על פי מחקר, על פי עבר, ועל פי זה אנחנו עובדים.

<אלברט אוחיון: אותו כנ"ל גם לגבי המצלמות.

<אלברט אוחיון: המצלמות שממוקמות, כל מצלמה שממוקמת זה אחרי בדיקה, ולמה אנחנו מקימים את זה שנה, ולאחר שדנים בזה, ואם היו שם תאונות, בכל מיני קטעי כביש כאלה ואחרים.

<אלברט אוחיון: וגם עכשיו הוקמה ועדה לעניין הזה, ואני מעריך שיהיה פיקוח יותר צמוד על הנושא הזה.

<אלברט אוחיון: האכיפה שלנו יותר ממוקדת בנושא של גרימת תאונות דרכים, ואנחנו מטפלים גם בנושא של האופנועים, ואתה גם מכיר את זה מתל אביב, ואנחנו עושים לא מעט בעניין הזה.

<אלברט אוחיון: לגבי המגזר הערבי, אני יכול להגיד ליושב ראש שבשנה שעברה עשינו שבוע במגזר הערבי בצפון, ואנחנו, ממש בימים האלה עומלים ועובדים על תכנית שנעשית במגזר הערבי בדרום, ושם אנחנו נכנסים גם לבתי ספר וגם למשאיות.

<אלברט אוחיון: גם הארגון היה שותף לנושא הזה; גם מר גבי בן הרוש, הייתה גם הרצאה בעניין הזה; ואני מקווה שגם השנה נעמיד את הנושא הזה אם לא תהיה בעיה של תקציב.

<אלברט אוחיון: אבל לגבי הנושא של התקציב, אז אני כבר יכול להגיד שעד לפני שבוע שלא אושר התקציב, בשבוע שעבר אושר התקציב על ידי השר, שר האוצר, ולמעשה מתחילת השנה לא קיבלנו כלום.

<אלברט אוחיון: לא קיבלנו כלום.

<אלברט אוחיון: אז למעשה אנחנו עובדים שישה חודשים ללא תקציב, והמשמעות של הדבר הזה: אנחנו ב-100 ניידות פחות.

<אלברט אוחיון: דיברו על ניידות של "אור ירוק": כל ניידת של "אור ירוק", מ-85 ניידות מהן לדעתי נשארו אולי בודדות.

<אלברט אוחיון: כל ניידת ש"יורדת" לא מקבלים בחזרה, לא מקבלים במקום.

<אלברט אוחיון: כלומר, היא "יורדת", ברגע שהיא יורדת היא - - -

<יעקב שיינין: קיבלתם 25.

<יעקב שיינין: תגיד שקיבלת 25, אל תגיד 100 פחות.

<יעקב שיינין: תגיד מה קיבלת.

<אלברט אוחיון: שנייה, שנייה.

<קריאה: לא, זה למתנדבים בתנועה, זה לא למבצעי.

<קריאה: זה לא מבצעי.

<אלברט אוחיון: זה המתנדבים בתנועה, זה לא ניידות של המבצעים שלנו.

<אלברט אוחיון: אבל מ"אור ירוק" קיבלנו 25 לפני כארבעה-חמישה חודשים - - -

<יעקב שיינין: לא מ"אור ירוק", מהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים קיבלת.

<יעקב שיינין: לא מ"אור ירוק".

<אלברט אוחיון: סליחה, סליחה, עשיתי טעות.

<אלברט אוחיון: 25 ניידות קיבלנו של מתנדבים בתנועה והן חולקו למתנדבים בתחנות.

<אלברט אוחיון: אנחנו כמובן משוועים לניידות חדשות לפעילות, וגם הניידות שיש לנו כרגע הן ניידות של 400 ו-500 אלף קילומטר, והן גם בעייתיות בפני עצמן.

<אלברט אוחיון: לגבי הנושא של משמרות הזהב:

<אלברט אוחיון: זה תחום שהוא לא באחריות של המשטרה אבל הוא מנוהל אצלנו.

<אלברט אוחיון: וכל שנה - - -

דוד צור: - - - משרד החינוך?

<אלברט אוחיון: כן.

<אלברט אוחיון: כל הנושא, כל שנה זה עולה הנושא של התקצוב של העניין הזה, ולמעשה - - - כל שנה אנחנו הולכים ומידלדלים בעניין הזה כי הן עובדות בשלושת רבעי משרה, וכל שנה זה מוטל בספק – כן יאריכו להן, לא יאריכו להן.

<אלברט אוחיון: ולצערי אני אומר שכל שנה הן מתפטרות, - - - מוצאות עבודה אחרת והן הולכות מזה.

<אלברט אוחיון: אי הוודאות הזאת גורמת להן לעזוב אותנו.

דוד צור: וזה תקציב שמגיע מאיפה?

<אלברט אוחיון: מהרשות.

דוד צור: יש כוונה לבטל אותו?

<יעקב שיינין: יש כוונה לשדרג אותו, לשלם פי שניים, אבל להיות אפקטיבי.

<יעקב שיינין: לא להראות דבר שהוא בן 50 שנה, שהוא לא אפקטיבי, שהוא רק נראה בסדר.

<יעקב שיינין: 40 שוטרות, פחות מ-40 שוטרות.

<יעקב שיינין: אנחנו רוצים להפוך את זה לחלקו מתנדבים עם 300 אנשים שיישבו ויעשו את 3,000 בתי הספר.

<יעקב שיינין: יש 3,000 בתי ספר, אבל זה קשה לנו כי אף אחד לא רוצה לשנות.

<יעקב שיינין: ואנחנו מוכנים להקציב פי שניים ממה שאנחנו מקציבים היום, ואנחנו דורשים אפקטיביות.

<יעקב שיינין: אנחנו הולכים לתכנית כזאת.

<יעקב שיינין: המשטרה הבטיחה שתלך איתנו ביחד לזה.

<יעקב שיינין: משרד החינוך גם יהיה מוכן ללכת איתנו ביחד.

<יעקב שיינין: אנחנו לא נהרוס את האחד לפני השני.

<יעקב שיינין: אנחנו הבטחנו למשרד החינוך שאנחנו נשאיר את המצב הקיים עד שנבוא עם משהו שמקובל על משרד החינוך והמשטרה, והוא יהיה יותר טוב.

<יעקב שיינין: זו ההחלטה שיש - - -

<קריאה: אבל בפועל זה - - -

<יעקב אדלר: למה אי אפשר שמשרד החינוך, מורות יקבלו איזשהו?

<יעקב אדלר: אתה אומר שאתה הולך להכפיל את התקציב, אז זה אומר שיש לכם יותר תקציב.

<יעקב אדלר: אולי כתוספת - - - תורנות שבבתי הספר יקבלו על זה איזושהי שעה נוספת או משהו מהסוג הזה - - -

דוד צור: לא בטוח שזה יותר אפקטיבי.

<יעקב אדלר: אני לא יודע, אבל - - -

דוד צור: צריך אנשי מקצוע לזה.

<יעקב אדלר: מה?

דוד צור: צריך אנשי מקצוע לזה.

דוד צור: לא איזה by product של מורה.

<יעקב אדלר: מה, לעמוד בחוץ - - -

דוד צור: לא, להכשרה, לחולל את העניין, להביא אנשים מתאימים, לתת הדרכות.

<יעקב אדלר: זה לא הכשרה.

<יעקב אדלר: אתה מדבר על הכשרה?

דוד צור: לא רק אלה שעומדים עם, משמרות הזה"ב זה לא רק אלה שעומדים עם התמרור.

<יעקב אדלר: בוא נתחיל עם זה אבל.

<יעקב שיינין: לא, לא, אנחנו הולכים לתכנית מלאה.

<קריאה: - - -

דוד צור: ברור, אז זו הדרכה.

דוד צור: ואני אומר שצריך אנשי מקצוע לזה, לא מורים.

<יעקב אדלר: זו הדרכה.

<יעקב אדלר: - - - מורה יכולה לעבור קורס ולקבל - - -

דוד צור: כן, אבל זה, זה בטח לא - - -

<נוגה ברגר: יש את האפקטיביות כשמישהו על מדים מגיע, ומציג ומסביר.

דוד צור: לא יכול להחליף שוטר בעניין הזה.

<קריאות: - - -

<יעקב שיינין: חבר הכנסת יעקב אשר, אנחנו הולכים - - - עם עוד שני גופים, שלושתנו, על תכנית - - -

<יעקב אדלר: גם המשטרה, גם משרד - - -

<יעקב שיינין: גם המשטרה, גם משרד החינוך, גם הרשות.

<יעקב שיינין: הכסף של הרשות.

דוד צור: רבותיי, אני חייב להתחיל לחתור לסיום כי יש לנו תיכף דיון שמתחיל גם כן, אז אני רוצה.

דוד צור: לא אמרנו איזו מילה לגבי מדיניות האכיפה של המשטרה.

<אלברט אוחיון: שנייה, לגבי הנושא של דרגרים וינשופים:

<אלברט אוחיון: אנחנו ב-1 לינואר 2015 חייבים תקצוב, תקציב לרכוש את הנושאים האלה של דרגרים - - - וינשופים.

<אלברט אוחיון: כי מה-1 לינואר 2015 אנחנו לא נוכל לעשות יותר אכיפה בנושא של שכרות, וחשוב לראות את הנושא הזה - - -

דוד צור: רק תסביר לי משהו, תת ניצב אלברט אוחיון: האם כל התקציב של אגף התנועה מגיע מהרשות?

דוד צור: משטרת ישראל אמורה להסיט מתקציבה היא גם לנושאים כאלה, לא? אג"ת?

דוד צור: אג"ת או?

<נוגה ברגר: אני יכולה - - -

<אלברט אוחיון: רב פקד נוגה ברגר היא תקציבאית.

דוד צור: תקציבאית של אגף התנועה.

<נוגה ברגר: נכון.

דוד צור: מה החלק היחסי – לא, מה הנתח, שבא מהרשות, ומה הנתח שמשטרת ישראל מתוקצבת ישירות בתקציבה?

<נוגה ברגר: התקציב הישיר של משטרת ישראל מהווה סדר גודל של 50% מהתקציב של אגף התנועה.

<נוגה ברגר: אני לא מדברת כרגע על שוטרים, אני מדברת על התפעול, על התקציב התפעולי, שזה כל הנושא של חלפים והפעלת כל מערך הרכש, אמצעים, פלוס הדרכות, והכשרות וכולי.

<נוגה ברגר: מהתקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים אנחנו מבצעים את הרכש של האמצעים בעיקר, והתחזוקה של כל החלפים וכל המערכות שקיימות אצלנו, מכיוון שאין לנו תקציב ישיר מספיק.

<נוגה ברגר: הוא אמור להספיק לבדיקות אלכוהול שנעשות במעבדה בתל השומר ועוד מיליון ואחד אלף פעילויות.

<נוגה ברגר: אז התקציב הזה הוא קריטי לקיום של אגף התנועה.

<נוגה ברגר: ואני מחזקת פה את הנושא שעד עכשיו לא קיבלנו ולו שקל אחד, ומשטרת ישראל גם לא נותנת לנו הלוואת ביניים לנושא של תקציב הרכש לטובת האמצעים.

<נוגה ברגר: אז כל הפעילות שאנחנו רוצים לעשות - - -

דוד צור: כל זה בגלל העיכוב?

<נוגה ברגר: כן.

<נוגה ברגר: כן.

דוד צור: אבל התקנים של אגף התנועה, כמה תקנים אגב יש באגף התנועה?

<נוגה ברגר: בסך הכול 1,300.

דוד צור: 1,300.

דוד צור: ומתוך זה התקנים האלה מתוקצבים על ידי, כולם מתוקצבים על ידי משטרת ישראל היום בתקציב הישיר, כולל ההעברה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<יעקב שיינין: זה כולל העברה.

<נוגה ברגר: למעט משמרות הזה"ב.

דוד צור: למעט המשמרות.

דוד צור: זאת אומרת, התקינה היא כולה היום משטרת ישראל.

<נוגה ברגר: נכון.

<נוגה ברגר: נכון.

<נוגה ברגר: גם משמרות הזה"ב וכל הפעילות של הרכבים וכולי, משטרת ישראל מממנת מתקציבה - - -

דוד צור: אבל היא מתוקצבת על זה.

<קריאה: לא.

<נוגה ברגר: היא אמורה לקבל את - - -

דוד צור: לא, היא מתוקצבת, אני אומר ממשרד האוצר.

<נוגה ברגר: לא, לא, לא, על הרכבים שבמימון הרשות פלוס משמרות הזה"ב היא לא מתוקצבת.

<נוגה ברגר: היא מתוקצבת - - - מהרשות.

דוד צור: את זה אני הבנתי.

דוד צור: את זה אני הבנתי.

<נוגה ברגר: אוקיי.

דוד צור: את הדלתא הזאת אני מבין שהיא זה.

בועז טופורובסקי: אבל לפני תקציב הרשות לא היה תקציב או שהיה תקציב - - -

דוד צור: לא היה אגף תנועה.

<נוגה ברגר: והוא תקציב נמוך יותר מכיוון שמשטרת ישראל יודעת שאגף התנועה ממומן בחלקו מתקציב הרשות.

<נוגה ברגר: התקציב הישיר הוא - - -

בועז טופורובסקי: יש בזה - - -

דוד צור: אם אתה הולך היסטורית, אני לא רוצה להיכנס להיסטוריה אבל בגדול משטרת ישראל, אם היא הייתה צריכה לעשות סדרי עדיפויות שלה, אז היא לא הייתה בהכרח מקימה אגף תנועה לעצמה אם זה היה תלוי רק בה, זה נאכף עליה – אני אומר לך את ההיסטוריה כרגע.

דוד צור: ואז סוכם שיהיה פה איזה matching בין משרד התחבורה והבטיחות בדרכים למשטרת ישראל.

דוד צור: כי פעם, מסורתית, כל נושא התנועה היה בתוך המחוזות, וזה היה עוד נושא שטיפלו במחוזות.

דוד צור: אומר לך את זה מי שזה – זה לא היה טוב.

דוד צור: זאת אומרת, זה לא נכון מקצועית.

דוד צור: מפקד מחוז שיש עליו את דומרני מתפוצץ לו עם מכוניות תופת ושודים ביפו, לא מעניין אותו הולך הרגל שנדרס, ואני אומר את זה בצורה כאילו הכי ברורה, ובטח לא בבינעירוני, לא היו מקדישים תשומת לב.

דוד צור: לכן, הקמת אגף התנועה היא דבר חכם מאוד, אבל אנחנו נתייחס לעניין הזה.

דוד צור: תת ניצב אלברט אוחיון, מילת סיכום?

<אלברט אוחיון: תודה רבה.

דוד צור: תודה.

דוד צור: אוקיי, מילת סיכום טובה.

דוד צור: אני ארצה לשמוע את מר גבי בן הרוש, ואחרי זה את חבר הכנסת בועז טופורובסקי, את מר משה בר.

דוד צור: מי עוד נשאר לנו?

דוד צור: ואת עורכת הדין גלית גלעד.

<גבי בן הרוש: באתי דרוך, מוכן, לנושאים של הוועדה, שאני מברך שאתה עומד בראשה, הנושא של התאונות, אבל אני כבר פה ומדברים על תקציב הרשות.

<גבי בן הרוש: וכמי שעשה הרבה שעות עם אריק שרון זכרונו לברכה בזמן הקמת הרשות – אה, סליחה, קודם, המנכ"ל החדש, נכון?

<גבי בן הרוש: ברכות.

<גבי בן הרוש: קודם כל, בהצלחה בתפקיד.

<מרדכי בהירי דואני: תודה רבה.

<גבי בן הרוש: היו לי הרבה-הרבה שעות במשרד ראש הממשלה, ואני חושב שהפספוס הגדול, דוקטור יעקב שיינין, ודיברנו על זה, שאתם לא רשות עצמאית.

<גבי בן הרוש: זה שאתם כפופים למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים שינדב לכם את ה-500 מיליון שקל או את ה-400 מיליון שקל; רבותיי, חברי הכנסת, אני חושב שהפספוס הגדול הוא והרעיון של הקמת הרשות הוא באמת שתהיה גוף עצמאי, סטטוטורי, בלתי תלוי, במשרד ראש הממשלה.

<גבי בן הרוש: זו ההצעה בכלל שהונחה בדיונים שקדמו, וחבל מאוד שמקזזים פה ומקזזים משם ועושים טובה, אם בכלל הרשות מכל מיני שיקולים, לדעתי, זרים.

<גבי בן הרוש: אני תיכף בתחום שאני מתעסק בו: אוטובוסים ומשאיות.

<גבי בן הרוש: אני בענף ההובלה הכבדה מעל 40 שנה.

<גבי בן הרוש: פעם ראשונה בהיסטוריה, מאז שקיימת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שמתוך 50 אלף נהגי משאיות, וכמובן עוד 20 אלף נהגי אוטובוסים, עשינו מבצע, קורסים, גם לנהגים, גם למנהלים, וגם לקציני הבטיחות.

<גבי בן הרוש: מה המשמעות?

<גבי בן הרוש: שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, ואני אומר את זה במלוא הצער, מבחינתי לא קיים: לא מתעסק בתאונות דרכים, זה בכלל לא מעניין אותו, מעניינים אותו דברים אחרים, והכתובת שלי היחידה זו הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

<גבי בן הרוש: ואם היא הייתה במשרד ראש הממשלה כגוף עצמאי הדברים היו נראים אחרת.

<גבי בן הרוש: ולשמחתי, אגף התנועה בשנים האחרונות, בשיתוף עם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, יש לנו היום סנכרון יחד של כל המערכות האלה בשביל לתרום.

<גבי בן הרוש: איך אמר לי דוקטור יעקב שיינין באחת הפגישות: גם אם תחסכו בן אדם אחד – דיינו.

<גבי בן הרוש: לסיכום, אני רוצה להגיד לכם: למה באתי דרוך?

<גבי בן הרוש: אתם מדברים על חינוך ואור ירוק מדברים איתי על; הלכתי לחקירות לעומק אישית, מה קורה בכלל כשאני גם בא להרצות לאגף התנועה, מה קורה בכלל בענף התחבורה בישראל, לא רק הרכב הכבד, ואני מגלה שהבעיה היא מהיסוד – אפילו מורי הנהיגה בהסמכה ובלימוד שלהם הם לוקים בחסר.

<גבי בן הרוש: אז איך אנחנו מלמדים את אותו קצין בטיחות, את אותו נהג ואותו מנהל?

<גבי בן הרוש: וזו הבעיה העיקרית.

<גבי בן הרוש: תודה.

<גבי בן הרוש: (היו"ר בועז טופורובסקי)

בועז טופורובסקי: - - - מורי הנהיגה.

בועז טופורובסקי: אוקיי.

בועז טופורובסקי: עכשיו, תורי לדבר אבל רק שאלה: אני רואה בעמוד 9, בנתונים של ההרוגים בתאונות דרכים מ-2004 עד היום, ירידה ממוצעת של 5%.

בועז טופורובסקי: עכשיו, הרשות הוקמה ב-2007.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, אם אני לוקח את מה שקורה זה בעצם לא השפיע על - - -

<יעקב שיינין: אני אענה לך בשנייה: אני סופר מהיום שהמדינה החליטה או ממשלת ישראל החליטה שזו בעיה ומינו את הוועדה הלאומית שאני עמדתי בראשה.

<יעקב שיינין: מאז אני מסתכל על זה כתהליך אחד, כי בעצם נפל להם האסימון.

<יעקב שיינין: כשהם החליטו ב-2004 ללכת על זה, וזה היה ראש הממשלה אריאל שרון שאמר, מראש הוא אמר: כל מה שהוועדה תגיד אני אקבל.

<יעקב שיינין: הוא אמר את זה בבית המשפט העליון.

בועז טופורובסקי: מאה אחוז.

בועז טופורובסקי: השאלה: אם לא הייתה קמה הרשות זה היה ממשיך אותו גרף או - - -

<יעקב שיינין: לא יודע.

<יעקב שיינין: לא יודע.

<יעקב שיינין: קטונתי.

בועז טופורובסקי: אבל אנחנו נצטרך לקבל החלטה על ה-500 מיליון שקל תקציב, השאלה עד כמה הוא אפקטיבי.

בועז טופורובסקי: קצת קפצנו על הנושא של האפקטיביות, אבל השאלה עד כמה הוא אפקטיבי.

בועז טופורובסקי: זו אולי לא שאלה לעכשיו, אבל זו שאלה לאחר כך.

בועז טופורובסקי: שאלה נוספת: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים תומך בדרישה שלכם ל-550 מיליון שקל תקציב?

<יעקב שיינין: בוודאי.

<יעקב שיינין: (היו"ר דוד צור)

דוד צור: בתנאי שמשרד האוצר יגבה את זה.

בועז טופורובסקי: ואין כאן נציג ממשרד האוצר.

<יעקב שיינין: לא ממנו, ממשרד האוצר.

בועז טופורובסקי: לא, משרד האוצר זה בעיה.

בועז טופורובסקי: יש כאן נציג ממשרד האוצר?

בועז טופורובסקי: אני מניח שאין.

<גבי בן הרוש: אז למה קיצצו לך?

<יעקב שיינין: אגף התקציבים.

<יעקב שיינין: תראה, יש בעיה.

<יעקב שיינין: אני אסביר, אני אסביר, ואני לא מתבייש, אני אסביר את הבעיה: השאלה שאתה העלית היא שאלה קריטית – האם אתם, בגללכם, או למרות קיומכם?

<יעקב שיינין: הירידה הגדולה, ממה היא נבעה?

<יעקב שיינין: באמת הרשות עשתה את הירידה הגדולה?

<יעקב שיינין: צריך את הרשות?

<יעקב שיינין: מה היה קורה?

<יעקב שיינין: אם היינו עושים במעבדה היינו עושים אחד ככה ואחד ככה.

<יעקב שיינין: וזו בעיה כי זה מה שנקרא רב-תחומי.

<יעקב שיינין: אתה עובד בשוליים.

<יעקב שיינין: מאוד קשה לראות את האפקטיביות שלנו.

<יעקב שיינין: ועד היום אתה שואל אותי מה התרומה שלנו בתוכו?

<יעקב שיינין: נורא קשה לי לכמת את זה.

<יעקב שיינין: אני יודע שיש לנו תרומה, אני לא יודע כמה.

<יעקב שיינין: מה שאנחנו משנים, וזה אמרתי שיהיה מחקר מלווה על כל דבר שנראה את האפקטיביות.

<יעקב שיינין: אבל זו שאלה שהיא בסיסית.

<יעקב שיינין: ומשרד האוצר אמר: לא הוכחתם לי שאתם אפקטיביים מספיק, ולכן חבל לתת כסף, לתת 550 מיליון שקל ולא הוכחת שאתה אפקטיבי.

<יעקב שיינין: וחובת ההוכחה היא עלינו, ואנחנו צריכים להראות שאנחנו אפקטיביים, ואנחנו תורמים בשוליים להוריד את הגרף.

<יעקב שיינין: כי יש חלק שהוא לא תלוי בנו בכלל.

<יעקב שיינין: תזכור, יש חלק שהוא לא תלוי בנו בכלל, למשל: טכנולוגיית כלי הרכב, שהיא משתפרת כל שנה ב-3%, 4% – אנחנו לא אשמים בזה.

<יעקב שיינין: היה לנו מכונית סוסיתא, אנחנו כבר לא עושים מכוניות במדינת ישראל, זה לא אנחנו.

<יעקב שיינין: וזה כל שנה משתפר.

<יעקב שיינין: אבל יש את הדברים, בוא נגיד ככה, שאתה, בשוליים אתה יודע שאתה תורם בהוצאה קטנה, בדברים קטנים, בהסברה, במערכת.

<יעקב שיינין: למשל: אנחנו הולכים על מסרונים, על קמפיינים מאוד אגרסיביים.

<יעקב שיינין: אנחנו עדיין גם עוד לא יודעים כמה אנחנו - - -

דוד צור: דוקטור יעקב שיינין, אני אתן לך משפט סיכום.

דוד צור: אני רוצה לשמוע רגע את אלה שעוד לא שמענו, את מר משה בר, בבקשה.

<משה בר: שמי משה בר ואני יושב ראש עמותת תנו יד לחרש, נכים למען נכים, וארגון ארצנו החברתית.

<משה בר: אני רציתי שתי שאלות קצרות לשאול: אתם עוד טוענים בתחבורה הציבורית.

<משה בר: הנכים מזלזלים בהם בצורה לא רגילה בתחבורה הציבורית.

<משה בר: אנחנו שולחים מכתבים ואף אחד לא מתייחס.

<משה בר: לוקחים אותנו כאנשים, לא יודע מאיזה סוג.

<משה בר: אנחנו עומדים בתחנה לעלות לאוטובוס, לפעמים שעה, שעתיים ושלוש.

<משה בר: הנהגים עומדים, לא רוצים להוריד לנו את הרמפה.

<משה בר: אומרים לנו: רגע, נתיישר, ובורחים לנו.

<משה בר: איך אתם רוצים שניסע בתחבורה הציבורית?

<משה בר: אם אנחנו צריכים ברכבות צריכים להודיע מראש.

<משה בר: אם אנחנו מגיעים, כן יש מי שיעזור לנו, אולי אין מי שיעזור.

<משה בר: פשוט מאוד, צריכים לעשות סדר.

<משה בר: עשרות רכבים של נכים, מוכנים להשאיר את הרכב ולנסוע בתחבורה הציבורית אם הם יורדים לעיר או יורדים לאיזה מקום.

<משה בר: מה, אין להם את האפשרות הזאת בכלל.

<משה בר: לא ניתנת להם.

<משה בר: זו שאלה ראשונה.

<משה בר: שאלה שנייה, אני רוצה להעלות עוד דבר: אני ומר דן קדרון מדריכים בהרבה בתי ספר על נושא הבטיחות.

<משה בר: אנחנו שומעים מהמנהלת של בית הספר שלמשטרה אין תקציבים לעשות את זה, ואור ירוק לא יכולים להגיע לשם.

<משה בר: אנחנו עושים את זה בהתנדבות מלאה, מגיעים לכל חלקי הארץ, עם סרטונים, עם שיתוף הילדים, ומדריכים אותם כיצד לעשות, והופכים אותם להיות לשגרירים שלנו לגבי המשפחות שלהם ולכולם.

<משה בר: ואני חושב שזה האפקט הכי גדול, שברגע שילד מודע לדברים והוא מעביר את זה הלאה, הדברים נקלטים.

<משה בר: שמענו גם על ילדים שאנחנו משתפים אותם: אבא שלי מדבר בטלפון, אבא שלי לא זה, ואנחנו מסבירים להם והם אומרים: אנחנו באמת נעיר לאבא ולדברים.

<משה בר: וזה דבר שצריכים להעלות אותו בראש ובראשונה, שעמותות שמוכנות לעשות את זה בהתנדבות אפילו – אנחנו לא מבקשים כסף – לשתף אותנו בדברים האלה, להעביר את המסר, שנוכל להעביר את ההדרכה הזו בכל חלקי הארץ.

<משה בר: כל ילד שנחסוך, חסכנו עולם ומלואו.

<משה בר: מודה לכם מאוד.

דוד צור: תודה רבה לך, מר משה בר.

<גבי בן הרוש: מר משה בר, אתם לא מתעסקים עם העיוורים בעמותה?

<משה בר: אנחנו לא מתעסקים עם עיוורים, אנחנו עם חירשים ונכים.

<גבי בן הרוש: כי פונים אליי מהעמותה של העיוורים, יש להם אותן הבעיות בנושא של התחבורה הציבורית.

<משה בר: אבל אין לי בעיה עם כולם, למה אנחנו מייצגים כללית את כל הנכים.

<גבי בן הרוש: טוב, חשבתי.

<גבי בן הרוש: אוקיי.

דוד צור: צריך לומר שבנושא של הנגשת התחבורה, במיוחד הציבורית, לנכים, ועיוורים במיוחד אגב, לא התקדמנו הרבה.

דוד צור: יש התקדמות מסוימת ממה שאני זוכר, יש התייחסות, גם בחקיקה אפילו, במקומות שבהם זה חייב להיות, אבל עדיין מרובה הדרך, וטוב שמר משה בר כל הזמן מזכיר לנו.

<משה בר: אפשר עוד מילה?

דוד צור: לא, אני חייב להתקדם.

<משה בר: לא, מילה, מילה אחת.

דוד צור: אז מילה.

<משה בר: אני חושב שנהג שעושה את זה מספר פעמים צריך לשלול לו את הרישיון לשלושה חודשים - - -

דוד צור: אז אמרת יותר ממילה אבל בסדר.

דוד צור: עורכת הדין גלית גלעד.

דוד צור: כן.

<גלית גלעד: שלום, אני מדברת מארגון בטרם, בשם ארגון בטרם לבטיחות ילדים.

<גלית גלעד: קודם כל, אני רוצה להודות לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על הפעילות שהיא עושה גם במוגבלויות שלה.

<גלית גלעד: ארגון בטרם, מאז שהרשות הוקמה, היה שותף אסטרטגי של הרשות.

<גלית גלעד: הרשות ראתה תמיד לנגד עיניה את הבטיחות של הילדים.

<גלית גלעד: אני פה באה ומבקשת, לא קיבלנו את הבריף של כל תכנית העבודה, זה בלתי אפשרי, אבל אנחנו מאוד-מאוד חשוב לנו לשים דגש על: שנת 2013 – 49 ילדים הרוגים בכל מה שקשור לתאונות דרכים.

<גלית גלעד: הפילוח הוא: 23 ילדים בתוך רכב מנועי; 12 ילדים הולכי רגל; 15 ילדים בסביבת הרכב, שזו דריסה לאחור; ועוד שניים בתאונות אופניים.

<גלית גלעד: אנחנו בקיץ קשה.

<גלית גלעד: יש לנו כמעט כל יום הרוג, ילד, מהיפגעות ילדים.

<גלית גלעד: הרשות מטבעה הוקמה במטרה לבטיחות.

<גלית גלעד: זו כמעט הרשות היחידה במדינת ישראל שהיא סטטוטורית לנושא של בטיחות.

<גלית גלעד: אני קוראת לכם לשתף איתנו פעולה.

<גלית גלעד: אני תומכת.

<גלית גלעד: אנחנו בעד התכנית לבגרות.

<גלית גלעד: אני חושבת שזה משתלב עם התכנית הלאומית לבטיחות ילדים שרוקמת עור וגידים.

<גלית גלעד: אני מקווה שתאושר בחודשים הקרובים בממשלת ישראל.

<גלית גלעד: אני מושיטה יד לעשות את שיתוף הפעולה כמה שיותר שהילדים ייפגעו, כי 49 ילדים זה הרבה מתוך התמותה שלכם.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: מר פיליפ פארן ממשרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

<פיליפ פארן: טוב, אני רוצה להתייחס על כל סוגיית התקציבים לתשתיות.

<פיליפ פארן: קודם כל, המספרים שאתם ראיתם בכל הנוגע לתשתיות זה חלק מהתקציבים שהמשרד משקיע.

דוד צור: בתחום הבטיחות.

<פיליפ פארן: בתחום הבטיחות.

<פיליפ פארן: אם זה בבינעירוני, אם זה בעירוני.

<פיליפ פארן: בשני הנתחים יש שתי ועדות מקצועיות - - -

דוד צור: מה תפקידך במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, אגב?

<פיליפ פארן: ראש אגף תשתיות עירוניות.

<פיליפ פארן: ושני התחומים, העירוני וגם הבינעירוני, ישנן שתי ועדות מקצועיות שמתמקדות בזיהוי מקומות שמיועדים לתאונות דרכים, וגם כן לתת להם את המענה באמצעות תקציבים – או לרשויות המקומיות או לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

דוד צור: יפה.

<פיליפ פארן: רק מבחינת תקציבים: ל-2014, בבינעירוני ישנם תקציבים של כ-240 מיליון שקל להשקעה במוקדי סיכון, שהם זוהו כמוקדי סיכון.

<פיליפ פארן: ההרכב של הוועדות המקצועיות זה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, המשטרה, האגפים המקצועיים במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים, - -

דוד צור: והרשות המקומית.

<פיליפ פארן: - - והאגף המקצועי של האחראי על התקצוב.

דוד צור: אתה יכול לפלח לנו כמה מתוך זה למגזר הערבי, אגב?

<פיליפ פארן: עכשיו, זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

<פיליפ פארן: בנוסף למספרים האלה, בבינעירוני אין הבחנה כי מזהים מוקדי סיכון ואין הבחנה בין ערבי או לא ערבי.

<פיליפ פארן: אבל בנוסף, בתשתיות העירוניות יש תקציב של כ-165 מיליון שקל, ייעודי לטובת שיפור התשתיות במגזר הערבי, שזה תקציב שכולו הולך לשיפור התשתיות מבחינת הבטיחות.

<פיליפ פארן: כי יש תת תשתית שם, - -

דוד צור: נכון.

<פיליפ פארן: - - וכל שקל שמושקע שם הולך לטובת הבטיחות.

<פיליפ פארן: עכשיו, לא צריך להדגיש שישנן עוד הרבה תכניות של השקעה בתשתית, שאם זה הפרדה מפלסית בין כביש לרכבת, שזה הולך גם בעיקרו - - -

דוד צור: אמרנו, כן, אמרנו.

דוד צור: מה לגבי הסעת המונים, שזה עלה כנושא מרכזי?

דוד צור: איך משרד התחבורה והבטיחות בדרכים תוקף את זה?

דוד צור: כי זה באופן ישיר ועקיף יתרום לבטיחות.

<פיליפ פארן: בגדול, לא באתי ערוך לשאלה הזאת אבל אני אתן כמה מספרים של אינדיקציה: ברכבת הקלה בירושלים נוסעים ברמה היומית כ-140 אלף נוסעים ליום.

<פיליפ פארן: אם לוקחים את רמת הבטיחות של הכלי הזה, זה כלי להסעת המונים שכמעט ולא רואים תאונות.

<פיליפ פארן: בתקופה של ההפעלה חששנו מאוד מתאונות דרכים עם נפגעים, דווקא הציבור התארגן, למד, ועובד, ומשתמש בכל הכלי הזה טוב מאוד.

<פיליפ פארן: כנ"ל עם המטרונית בחיפה.

<פיליפ פארן: מבחינת ההתנהגות של הנוסע ושל הסביבה עם כלי התחבורה הזה, חששנו, נערכנו, מכל הבחינות, והקליטה של הכלים האלה היא לטובה.

<פיליפ פארן: כנ"ל עם המטרונית.

<פיליפ פארן: המספרים עדיין עוד לא התייצבו, אבל אני מדבר מעבר ל-60 אלף נוסעים ביממה ממוצעת בכלים האלה.

<פיליפ פארן: זו עדיין ההתחלה.

דוד צור: טוב.

דוד צור: תודה.

דוד צור: אנחנו מקווים מאוד שגם נשמע את זה היום על תל אביב.

דוד צור: אז אנחנו נרצה לשמוע עכשיו את תהל שטובר, ואחרי זה את מר שמעון לוקמן, ואחרי זה נשמע משפט סיכום של דוקטור יעקב שיינין ונסכם את הדיון.

דוד צור: כן.

דוד צור: תהל שטובר, מאיפה את?

<תהל שטובר: אני ממועצת התלמידים והנוער הארצית.

<תהל שטובר: רציתי להגיב על הרעיון לבגרות בתורת הנהיגה.

<תהל שטובר: אני חושבת שזה רעיון מצוין, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים להתמקד גם בתלמידים נוספים, שלבני הנוער עד גיל, לדוגמה, 16 ו-9 חודשים אין רישיון, וגם לתלמידים שכבר בגיל להוצאת רישיון נהיגה.

<תהל שטובר: ההוצאות שכרוכות בהוצאות הרישיון הן באמת מטורפות, בין אם זה הטסטים עצמם, שהם בין 500 ל-600 שקלים לטסט, למרות שהובטח לנו שעד יולי 2014 הם ירדו ב-50%.

דוד צור: יפה.

דוד צור: יפה שאת עושה מעקב אחרי הוועדה.

דוד צור: אני אמרתי את זה.

דוד צור: אני באמת קבעתי שאם זה לא יקרה בהסכמה אז אנחנו נעביר את החוק של חבר הכנסת חמד עמאר, ואני מתכוון לעמוד בזה, כיוון שאנחנו נזמן לזה דיון ונקבע דיון ב-7 ביולי 2014 בעניין הזה.

דוד צור: אנחנו עומדים בזמנים, ואת תעקבי אחרינו אם זה מתקיים.

<תהל שטובר: ממשיכה לעקוב.

<לאה ורון: את גם מוזמנת להגיע לישיבת הוועדה בנושא.

<תהל שטובר: אני אגיע.

<תהל שטובר: וגם עצם השיעורים - - -

דוד צור: זה שהגעת בחופש הגדול לפה, לדיון בכנסת, בגלל זה אני מאריך את הדיון של הוועדה בחמש דקות, ואין לי בעיה, אני לא מקצר אותך, וזה יפה מאוד.

<תהל שטובר: תודה רבה.

<תהל שטובר: אבל בנוסף גם השיעורים שהם עצמם מאוד יקרים גורמים לתלמידים לקחת את המינימום של המינימום של השיעורים, מה שגורם גם לחוסר ניסיון ובעצם בהליך הנהיגה לאחר מכן.

דוד צור: אם כי אני זוכר ששיעורי הנהיגה, דווקא ביחס להרבה מאוד מקומות ודברים, לא מצאנו שהם; זה שוק חופשי כעיקרון, הרי זה לא בפיקוח, ולא מצאנו שזו בעיה.

דוד צור: אני מסכים איתך לגבי אגרת הטסט.

<תהל שטובר: ובנוסף אבל תלמידים שאין להם, שעוד לא בגיל להוצאת רישיון או שכלכליות או דברים אחרים, שרוצים לנסוע בתחבורה הציבורית, וגם שם המחירים נורא יקרים.

<תהל שטובר: בשנת 2008 עלה להוציא כרטיסייה 49 שקלים, והיום זה 69 שקלים לכרטיסייה.

<תהל שטובר: זו עלייה באמת ענקית שמקשה גם עלינו לנסוע בתחבורה הציבורית.

<תהל שטובר: וגם התדירות של הקווים, אנחנו רואים רק עכשיו באירוע של החטיפה שבאמת התדירות של הקווים היא מאוד-מאוד נמוכה, במיוחד ליישובים.

<תהל שטובר: גם בתוך הקו הירוק.

<תהל שטובר: וגם המחיר של הנסיעות בתחבורה הציבורית וגם התדירות שלה בהחלט נתונות לשיפור.

דוד צור: יפה.

דוד צור: שמענו קול צעיר ומבטיח.

דוד צור: תודה רבה.

דוד צור: כן, מר שמעון לוקמן, ממש בקצרה כי אני חייב לסיים ומשפט סיכום.

<שמעון לוקמן: שאלה, הבהרה ובקשה: האם הרשות מממנת באיזושהי צורה ארגונים חוץ ממשלתיים – עמותות, ארגונים כאלה ואחרים?

<שמעון לוקמן: אם כן, בכמה - - -

<לאה ורון: כגון קציני הבטיחות?

<שמעון לוקמן: לא, לא, לא משנה.

<שמעון לוקמן: האם כן?

<שמעון לוקמן: אם כן, איזה, ועל פי איזה קנה מידה?

<יובל פרידמן: הרשות לא תומכת בארגונים חוץ רשותיים, אלא אם היא עושה פרויקטים משותפים, כמו למשל שיתופי הפעולה שהיו בעבר עם ארגון בטרם בנושא תאונות חצר.

<יובל פרידמן: אין תמיכה ייעודית - - -

<שמעון לוקמן: אבל כן מממנת פעילות.

<יובל פרידמן: פעילות שהיא עושה בשיתוף פעולה – כן; תמיכה לצורך פעילות – לא.

<שמעון לוקמן: אם אפשר לפרסם את זה, טוב?

<שמעון לוקמן: דבר שני, בעצם אני מבין מהדברים שנאמרו פה שהרשות הולכת להקים חטיבת מבצעים עם איזשהו חמ"ל, אני קורא לזה.

<שמעון לוקמן: נכון?

<שמעון לוקמן: ההמלצה הראשונה לפחות בתור user: את נוהל ה-6 תיקחו אליכם.

דוד צור: מה זה נוהל 6? תזכיר.

<שמעון לוקמן: לדווח איך אני נוהג.

<שמעון לוקמן: כי הוחל רק על הארגונים שעם קציני בטיחות, וככה במספר אחד.

<גבי בן הרוש: נו - - - ויש לו משמעות בכלל?

<שמעון לוקמן: אני לא יודע, זה לא חשוב.

<שמעון לוקמן: אבל אם הוא ממשיך מעבר לאוקטובר השנה, שזה המועד שבו הוא צריך להסתיים, קחו אותו אליכם עם מספר אחיד על כל הארץ, תקבלו הרבה מאוד נתונים.

<יעקב אדלר: אדוני היושב ראש, - - - על הפיקוח - - -

דוד צור: דווקא יצאת והיה.

דוד צור: ודיבר מר פיליפ פארן דברים שבדיוק היו אמורים, אבל בדיוק יצאת.

<יעקב אדלר: אז אני אשוחח - - -

<שמעון לוקמן: והדבר האחרון: הרשות מחלקת כספים במאקרו, זאת אומרת מנהלת תקציב במאקרו, ובסוף תאונות הדרכים זה פעולות של המיקרו, זה האיש הבודד.

<שמעון לוקמן: וכשאתה אומר שכמות הורדת הנפגעים בתאונות הדרכים, צריכים לפלח את זה מאיפה זה בא, מעבר לשיפור.

<שמעון לוקמן: זאת אומרת, אני בא ואומר – וזה מתחבר לדיון אחר של ועדת הכלכלה – בבקשה, אם אפשר לבצע מחקר סטטיסטי של עשר השנים האחרונות, מעורבות כלי הרכב בתאונות דרכים לפי המשקלים ולפי הסיבה, ואז בעצם יהיה אפשר אולי להצביע על איזשהו גורם שבו צריך לתת יותר דחיפה.

<יובל פרידמן: יש.

<יובל פרידמן: הרשות מפרסמת מידי שנה ספר מגמות בטיחות בדרכים, ותראה את רוב הפילוחים שאתה מדבר עליהם, עם פירוטים מאוד-מאוד גבוהים.

<שמעון לוקמן: לא משהו שאפשר לקחת - - -

דוד צור: כן, אוקיי, דוקטור יעקב שיינין, ממש משפט אחרון ונסכם את הדיון.

<יעקב שיינין: אחת, אני רוצה לענות לחבר הכנסת יעקב אשר: אנחנו בוועדה ב-2005 רצינו זכות של אכיפה, אבל הכנסת החליטה שאנחנו אין לנו זכות של אכיפה, שאנחנו רק גוף מייעץ ואין לנו את היכולת לאכוף.

<יעקב שיינין: ואז אנחנו הגענו למסקנה לאחר מכן שאם יהיה לנו את המוניטין המקצועי נהיה כמו זכות אכיפה.

<יעקב שיינין: אם אנחנו נגיד שקטע כביש מסוכן ויהיה לנו את המוניטין המקצועי, יתקנו אותו בו ביום ואף אחד לא יעז לנסוע.

<יעקב שיינין: ולכן זו תחלופה.

<יעקב שיינין: מה שאתה אומר, בוא נגיד ככה, אני אמרתי בדיוק במילים שאתה אומר בוועדת הכלכלה - - -

<יעקב אדלר: אבל לא שמעתי את התשובה של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים: יש התנגדות מצדכם לעניין הזה?

<פיליפ פארן: קודם כל, כל העניין של כללי העבודה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים הם נקבעים בהתאם למדיניות של שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

<פיליפ פארן: מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים הוא ליד הרשות, והרשות לא כפופה אליו.

<פיליפ פארן: אז מהבחינה הזאת יש לנו את הדעה המקצועית שהיא ליד, הדעות של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, - -

<יעקב אדלר: לא, אבל במדיניות השר.

<פיליפ פארן: - - כאשר מביאים את הכול לידיעת - - -.

<פיליפ פארן: כאן זו החלטה של שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

<יעקב אדלר: זאת אומרת, אתה אומר, אפשר לנסות לגבש כזה שינוי?

<פיליפ פארן: זה צריך להגיע לדיון פנימי אצל שר התחבורה והבטיחות בדרכים, בכל מקרה.

<יעקב אדלר: הבנתי.

<יעקב אדלר: אפשר ליזום דבר כזה, אבל אתם לא מתנגדים לזה קטגורית כרגע.

<יעקב אדלר: לא ידוע לך לפחות על זה.

<יעקב שיינין: אני לא חושב שהם מתנגדים לזה.

<יעקב שיינין: אני חושב שמה שקיבל השר; תזכור, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים זה גוף עצמאי, סטטוטורי.

<יעקב שיינין: השר אחראי גם על התחבורה, שנקרא לזה זרימה מהירה, וגם על הבטיחות, שבטיחות לא אכפת לה כל כך זרימה, אכפת לה הבטיחות.

<יעקב שיינין: בסוף, כל בעיה הוא חייב להחליט, כי הוא צריך לקחת את האיזונים, ולכן זה היתרון שזה אצלו ולא אצל ראש הממשלה.

<יעקב שיינין: כי בעצם אתה אומר לו: תשקול את הכול.

<יעקב שיינין: אתה אחראי גם על הבטיחות וגם על הזרימה.

<יעקב אדלר: - - -

<יעקב שיינין: זאת אומרת, אני מבחינת - - - פקק בדרך לירושלים - - -

דוד צור: טוב, אני לא רוצה לפתוח את הדיון.

דוד צור: אני חייב לסכם אותו, אני לא רוצה לפתוח את זה.

דוד צור: רק ממש לסכם.

<יעקב אדלר: אם אני צריך במילה אחת: יש הרבה מאוד בעיות, מה שמעלים פה, ואני חושב שכולן נכונות, וזה מאלף את הדור הצעיר שהוא מעורב בדברים האלה.

<יעקב אדלר: אני לא חושב שפתרנו את כל הבעיות.

<יעקב אדלר: אני חושב שלקיים דיונים כאלה פעם או פעמיים בשנה, וכל פעם להעלות את הבעיות, ושננסה לפתור אותן ולהתייחס אליהן, זו הדרך שבה נהיה הרבה יותר אפקטיביים לטובת כולם.

<יעקב אדלר: ואני ממש מודה לכולם, כל אחד את ההערות שלו.

<יעקב אדלר: כל מי שיש לו הערה וחושב שהוא יכול לתרום הוא מוזמן לדבר, לכתוב, להגיד לנו.

<יעקב אדלר: אנחנו פתוחים לכול.

<יעקב אדלר: זה תחום שאנחנו מודים שלא הכול אנחנו יודעים.

דוד צור: טוב, לעניין התקציב שזה בעצם היה ליבת הדיון.

דוד צור: כמובן, מתוך ראייה של סדרי עדיפויות וכיצד הוא מתבטא גם ביישום שלו.

דוד צור: אז קודם כל צריך לומר שהמצב הזה שבו אנחנו ביולי, רק ביוני 2014, למעשה, בסופו של דבר אושר התקציב במובן של הפשירו את התקציב, כי עד אז הוא הוקפא, למעשה מאפריל, אם אני מבין נכון.

דוד צור: למרות שזה דיון תקציבי אין פה אף אחד ממשרד האוצר, ואני מבקש ממנהלת הוועדה להוציא להם עוד פעם הערה בעניין הזה, גם עם הרפרנטית שלחה לנו בכתב את דבריה.

דוד צור: לפחות לטענתם סוגיית ההקפאה נבעה מהעובדה שהתקציב הוגש באיחור.

<יעקב שיינין: התקציב הוגש, הראשון הוגש ב-5 לינואר 2014.

דוד צור: כן.

דוד צור: ועל פי, לפחות החוק, צריך להגיש ב-31 ביולי.

דוד צור: אנחנו רואים שזה - -

<לאה ורון: שנה שנייה כבר.

דוד צור: - - שזו שנה שנייה, וזה - - -

<יעקב אדלר: השנה זה יוגש בזמן?

<יעקב שיינין: כן.

דוד צור: אז זה בדיוק מה שאני בא להגיד כרגע, חבר הכנסת יעקב אשר.

דוד צור: אז קודם כל, אנחנו כן בוכים על חלב שנשפך כי יש לו משמעויות גם ל-2014.

דוד צור: אז אני קורא פה מהר להאיץ את כל התהליכים הנדרשים כדי שהעיכוב שהיה בחצי השנה האחרונה לא ישליך באופן דרמטי בעצם על ניצול התקציב ב-2014, וזה אולי הדבר הכי חשוב שאפשר לצאת ממנו מבלי עכשיו לעשות איזה תחקירים אחורה – למה זה לא הוגש בזמן ולמה הייתה בעיה, ואני מבין שהשר לא אישר, ועוד כהנה וכהנה דברים.

דוד צור: לכן, צריך להתגבר על כל הנושאים האלה.

דוד צור: כמי שהגיש איזה תקציב או שניים גם כן אני יודע את כל המהמורות שצריך לעבור.

דוד צור: אז לכן אנחנו בציפייה.

דוד צור: וכפי ששאל גם חבר הכנסת יעקב אשר, וענית שכן, ואמרת את זה גם בדבריך קודם, אז אנחנו מצפים ואנחנו גם נעשה בהתאם את לוחות הזמנים והדיונים באופן כזה שיוכלו לעקוב אחרי גם יישום התקציב.

דוד צור: תראו, לגבי מעמד הרשות בכלל, דיברנו על זה גם בעבר: אני באמת חושב שהרשות היא גורם לא רק מתקצב וגם משפיע בעצמו.

דוד צור: יש בו – אם אני צריך לעשות ככה שתי אנלוגיות – יש פה בעצם גורם אחד מקצועי אופרטיבי, שהוא מפעיל דרך התקציב שלו גם דברים כפי שראינו בחלק מהתכניות; והוא גם גורם מקצועי מנחה, וככזה צריך לראות אותו.

דוד צור: זאת אומרת, הוא גורם מתכלל ידע, הוא גורם שבעצם מרכז ידע, וככזה הוא גם מפקח על הרבה מאוד נושאים: אם זה בנושא חינוך, אם זה בנושא תשתיות בטיחות, ואם זה גם בנושא אכיפה.

דוד צור: ואני חושב שהיושב ראש פה, דוקטור יעקב שיינין, גם כוותיק בעסק הזה וגם בתפיסת העולם שלך הבהרת את זה שאתה רואה את זה ככך, וטוב שכך.

דוד צור: לגבי הנושא של שיפור תשתיות: אמרתי לך, לנציג משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

דוד צור: מר פיליפ פארן, אין לנו הערה אפילו קטנה לדבר על מהפיכת התשתיות הזאת שקורית במדינה.

דוד צור: ממש להסיר את הכובע בפני השר ושר האוצר שנותנים לזה את כל המשקל.

<גבי בן הרוש: למעט - - -

דוד צור: אז שנייה, אני אומר - - -

<גבי בן הרוש: מפרצי חנייה שלא קיימים.

<גבי בן הרוש: אם כל - - -

דוד צור: לא משנה.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: אז זה ההערות בשוליים, מה שנקרא.

<יעקב אדלר: תרתי משמע.

דוד צור: המפרצים זה בשוליים.

דוד צור: בדיוק.

דוד צור: אבל אני מדבר על הפיגור העצום בתחום של התשתיות של הסעת ההמונים.

דוד צור: הפיגור העצום הזה של הסעת המונים, ששם אנחנו ממש-ממש מדינה מפגרת.

דוד צור: פשוט כואב לי הלב.

דוד צור: אני, כמי שמסייר לא מעט בעולם, כואב הלב לראות את זה.

דוד צור: מדינות שאני אומר: הן עולם שלישי, יש להן כבר רכבת תחתית נורמלית.

דוד צור: כתושב תל אביב אני אומר בסוף לא יעזור כלום, אם אנחנו לא נצליח לעשות הסעות המונים כמו שהרכבת הקלה בירושלים וכמו המטרונית; אז אני מבין שיש קושי גדול, אבל שנים כבר לא רואים את, מה שנקרא, את האור בקצה מנהרת התחתית, רכבת התחתית בתל אביב.

דוד צור: ועוד כהנה וכהנה.

דוד צור: הכבישים נהדרים, הפריפריה משתמשת לא רע ברכבת הקיימת, הרכבת מתפתחת יפה, אבל בסוף הכול מתנקז לגוש דן ששם אין מערכת הסעת המונים נורמלית.

דוד צור: עוד פעם, זה אותם אוטובוסים, מוניות וזה הכול.

<קריאה: כל העניין של הרכבת הקלה - - -

בועז טופורובסקי: רק שנייה.

בועז טופורובסקי: כשאתה יצאת מר גבי בן הרוש דיבר ולא ענו לו במה שהוא אמר.

בועז טופורובסקי: דוקטור יעקב שיינין או משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, הוא שם דיבר על הנושא של לימודי נהיגה - - -.

בועז טופורובסקי: נכון, מר גבי בן הרוש?

<גבי בן הרוש: כן.

בועז טופורובסקי: יש לזה איזושהי התייחסות לזה?

בועז טופורובסקי: אני חושב - - -

<פיליפ פארן: רשמתי בפניי.

<פיליפ פארן: מכיוון שזה לא התחום המקצועי שלי, אני בא מהתחום של התשתיות אז אין לי אפשרות לענות על הסוגיה הספציפית.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: אז אנחנו, באחד הדיונים הבאים - - -

<יעקב אדלר: אני מבקש להוסיף לסיכום, ברשותך, לגבי הנושא של התקציב גם לקרוא בעצם למשרד התחבורה והבטיחות בדרכים ולמשרד האוצר להגדלת התקציב.

דוד צור: אז תיכף, אני פשוט - - -

<יעקב אדלר: אתה עוד לא הקראת את הסיכום?

דוד צור: לא, לא, אני בסיכום.

<יעקב אדלר: אתה בתוך הסיכום.

דוד צור: אני בתוך הסיכום.

<יעקב אדלר: אז אתה יודע מה, אז אני אגמור את ההצעות שלי ואחר כך - - -.

<יעקב אדלר: יש לי עוד - - -.

<יעקב אדלר: אני לא רוצה להפריע לך.

דוד צור: אני כבר חרגתי בעשר דקות - - -

<יעקב אדלר: מילה, מילה, מילה, לא נאום.

דוד צור: כן.

<יעקב אדלר: מילה אחת על הגידול בתקציב שאתה הולך להגיד.

<יעקב אדלר: ודבר שני, אני מבקש להכניס לסיכום התייחסות של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, שהוועדה מבקשת התייחסות לגבי הנושא של הוספת סמכויות אכיפה גם כן, לקבל את ההתייחסות שלהם.

<יעקב אדלר: נשמע - - -

דוד צור: סמכויות אכיפה למי?

<יעקב אדלר: לרשות.

<יעקב אדלר: אותו נושא שהעליתי - - -

דוד צור: זה נושא בפני עצמו.

דוד צור: זה לא משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, זה משרד המשפטים, משרד הפנים והמשרד לביטחון פנים.

דוד צור: אגב, יש ועדה, יש חוק אפילו בתחום של ביזור סמכויות האכיפה.

דוד צור: למשל: השיטור המשולב; למשל: - - -

<יעקב אדלר: הוא מדבר על האכיפה לאזרחים, אני מדבר על האכיפה על הרשויות, ובעצם מעמד סטטוטורי מול משרד - - -

דוד צור: תגיש הצעת חוק כזאת, פרטית, אני אומר לך, חבר הכנסת יעקב אשר.

דוד צור: אין מצב שבו זה יעבור באיזו תקנה או משהו שיאשר שר התחבורה והבטיחות בדרכים.

<יעקב אדלר: אוקיי, אני מסכים.

דוד צור: לעניין התקציב: אז קודם כל כמובן שהוועדה מאוד הייתה רוצה לראות חזרה בתקציב 2015, 2016, תקציב של 550 מיליון שקל ו-500 מיליון שקל, כפי שמשרד התחבורה והבטיחות בדרכים רוצה.

דוד צור: אני הייתי חושב שבעניין הזה אנחנו נעשה פנייה למשרד האוצר גם לצורך גיבוש התקציב הקרוב.

דוד צור: ניתן לכם תמיכה אולי כוועדה שעוסקת בתחום הזה.

דוד צור: אני עדיין חושב, למשל, הסטים נכונים, ופה אני אומר לך, מר פיליפ פארן:

דוד צור: אני לא סתם שאלתי למה המאה עשרים ומשהו מיליון שקל שזה היה, זאת אומרת, חצי מהתקציב הנוכחי הולך בעצם לתשתיות בטיחות.

דוד צור: אני חושב שמתוך תקציב המיליארדים, שהוא כמה, בתשתיות?

<פיליפ פארן: חוצה את העשרה מיליארד שקל.

דוד צור: עשרה מיליארד שקל.

דוד צור: יותר.

<פיליפ פארן: יותר.

דוד צור: יותר.

<פיליפ פארן: אמרתי: חוצה.

<יעקב שיינין: 12 מיליארד שקל.

דוד צור: 12 מיליארד שקל.

דוד צור: אפשר להכניס, אפשר, מה שנקרא, אם לא יאושרו ה-500 מיליון שקל, שחוששני שזה מה שיקרה, כי אני לא רואה פה איזו שנת תקציב מאוד אופטימית, אז אני חושב שהסטה של חלק מתקציבי התשתיות, שממילא מושקעים בתשתיות, יושקעו גם בבטיחות, ולא דווקא מתקציב הרשות, וייקלו על תקציב הרשות, לנושאים אחרים, אז, לדעתי, אם היה פתרון שיכול להיות.

דוד צור: אלא אם כן אני אתבדה ואנחנו נהיה אופטימיים מאוד, ונראה שמשרד האוצר היה מאוד נדיב והעביר 500 מיליון שקל.

<פיליפ פארן: הזכרתי שהתקציב, הוא מתייחס לתקציב העירוני, והוא מהווה נתח קטן מההשקעות של משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

דוד צור: על זה דיברתי.

דוד צור: אני יודע, אני יודע, דיברתי בדיוק: להסיט מהתקציב הבינעירוני גם לתוך העירוני.

דוד צור: מספר עשרות מיליונים יכולים לעשות לפעמים, לחולל שינויים מהפכניים, להוריד את התאונות בהולכי הרגל, שזה רובם ככולם בתוך השטח העירוני.

דוד צור: אני טועה?

<יובל פרידמן: צודק.

דוד צור: רובם ככולם.

דוד צור: זה נראה לי מטרה בפני עצמה.

דוד צור: לגבי המגזר הערבי אנחנו נקיים דיון בפני עצמו.

דוד צור: אין ספק שהפילוח שלו בתוך תאונות הדרכים ביחס לחלקו היחסי באוכלוסייה הוא מעל ומעבר - - -

<יעקב שיינין: פי שניים.

דוד צור: פי שניים, וזה פשוט מדהים.

דוד צור: הוא נובע מתרבות נהיגה ותרבות אי שמירת חוק באופן כללי.

דוד צור: יסלח לי חבר הכנסת עפו אגבאריה שלא נמצא פה.

דוד צור: הוא נובע מהיעדר תשתיות, פער עצום של תשתיות בין המגזר הערבי למגזר האחר.

דוד צור: ובעניין הזה אנחנו יכולים וצריכים להשפיע רבות.

דוד צור: נושא החינוך: אני לא רוצה להוסיף פה, כל מילה מיותרת.

דוד צור: נאמר פה, הם עושים פה לא מעט.

דוד צור: אל תגעו במשמרות הזהב.

דוד צור: אני חושב שזה לגיטימי לבוא בדרישה לאפקטיביות מוגברת של משמרות הזהב.

דוד צור: אני אומר לסגן אגף התנועה פה: תת ניצב אלברט אוחיון, תרימו את הכפפה הזאת.

דוד צור: תבואו עם תכנית שמנערת ועושה את העסק הזה יותר מקצועי.

דוד צור: זה נכון, זה די מסורתית קיים כמו שקיים כבר 40 שנה, וצריך להכניס בזה רוח אחרת.

דוד צור: מה עוד שיש לכם הבטחה להגדלה אפילו של התקציב, במשאבים, שילוב נכון של מתנדבים בעניין הזה גם יביא להגדלה של כמות בתי הספר שיוכלו להשתלב בעניין הזה.

דוד צור: לגבי כל הנושאים שהעלתה פה הנערה ממועצת התלמידים, אז אנחנו נדון בזה.

דוד צור: אמרתי, גם בדיונים עם ועדות אחרות שנוגעות לנושא של מבחני הנהיגה, שיעורי נהיגה.

דוד צור: הנושאים האלה נמצאים על המדוכה כל הזמן, הכשרות המורים, וגם על התכנים של שיעורי הנהיגה, לא רק על כמות וכן הלאה, אבל הדברים נכונים.

דוד צור: ככלל אני אומר, השילוב שיכול להיות פה, שאתם תתכללו אותו, הרשות, עם התקציב שלכם ועם הידע שנצבר בין הגורמים השונים שעוסקים בעניין הזה הוא סופר קריטי, עם עמותות למיניהן, "אור ירוק" היא הבולטת ביניהן אבל היא לא היחידה, אבל אין ספק שהיא המרכזית שמובילה, ובבתי ספר כפי שדובר כאן, ועמותות שמגינות על בטיחות הילדים.

דוד צור: אפשר לעשות פה שילוב גם של גורמים ואיגום משאבים כדי להגיע לתוצאות טובות יותר.

דוד צור: אנחנו נעשה דיון מעקב בהמשך לניצול התקציב של 2014, ואחרי שתכינו את התקציב ל-2015 תשלחו לנו עותק, ננסה לסייע ככל שניתן בתוך הקואליציה.

דוד צור: תודה רבה לכם.