ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 319, 2014-07-15 13:40

אבישי ברוורמן: אני עובר להצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 40) (שעות ביקור במענו של צרכן), התשע"ד-2014, הצעה של חבר הכנסת חיים כץ.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כץ, בקצרה, בבקשה.

חיים כץ: אחרי שקיבלנו את הטלפון והבנו שאנחנו לא רוצים לאבד יותר מדי ימי עבודה, באה הצעת החוק הזאת ואומרת, כמו בכל מפעל תעשייתי וכמו בכל תחנת שירות תהיה אופציה לאדם להגיד: אני לא רוצה לאבד יום עבודה, תבואו אלי ותנו לי את השירות אחרי שעות העבודה.

חיים כץ: יש לי ילדים קטנים ואת ימי המחלה וימי החופשה אני שומר כדי ללוות ילד לקופת-חולים או להישאר בבית עם ילד חולה.

חיים כץ: אני רוצה לא לאבד ימי עבודה בשל ביקור טכנאי של מכונת כביסה.

חיים כץ: הצעתי שהשירות יינתן עד שעה 22:00.

חיים כץ: כשאתה מזמין שירות שואלים אותך מתי אתה פנוי, ביום זה או ביום אחר, מתי אתה רוצה שיבואו, בחלק הראשון של היום או בחלק האחרון של היום.

חיים כץ: אז אני מציע לחלק את היום לשלושה חלקים: בוקר, צהרים ואחר-צהרים, ואחרי שעות העבודה.

חיים כץ: אני מציע שיינתן שירות עד שעה 22:00.

אבישי ברוורמן: יש הערות?

אבישי ברוורמן: גברת רייש, בבקשה.

<נעמי הימיין רייש: יש לנו הצעה לגבי הצעת החוק הזאת, יש תיאומי נוסח.

<נעמי הימיין רייש: לא אחזור שוב על הדיון שהתנהל פה בישיבה הקודמת לגבי הבעייתיות שטווח השעות האלה יוצר עבור עסקים קטנים.

<נעמי הימיין רייש: זה במסגרת השחתת זמן שמתרחשת בוועדה.

<נעמי הימיין רייש: מבלי לחזור שוב על הטיעונים למה, ההצעה שלנו היתה שהפתרון הכי אופטימלי הוא לקצר את זה עד שעה 18:00.

<נעמי הימיין רייש: שעות הביקור יהיו עד 6 בערב.

<נעמי הימיין רייש: זה נותן מענה.

אבישי ברוורמן: יש לך איזה רציונל, במשפט אחד או שניים, מדוע שעה 6 בערב ולא 10 בערב?

<נעמי הימיין רייש: יש פה שני עניינים.

<נעמי הימיין רייש: אחד, זה נותן מענה לצרכן.

<נעמי הימיין רייש: זה בעצם פשרה, מצד אחד לתת מענה לצרכן שיוכל לקבל את השירות אחרי שעות העבודה, ומצד שני זה מאפשר יום עבודה פחות ארוך לעסק ולעוסק.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו רוצה להתייחס להצעת החוק?

<שחר מלאכי: אני משירות "קריסטל".

<שחר מלאכי: אתייחס בעיקר, מעבר למה שגברת רייש אמרה פה, לפן הבטיחותי.

<שחר מלאכי: כל מוצר חשמלי יש בו המון חיווט חשמלי וכאשר צריך להחליף אלמנט כזה או אחר במוצר חשמלי אחד הדברים האקוטיים ביותר בזמן העבודה הוא תאורה, תאורת יום.

<שחר מלאכי: יש חיווט וחיבור לא נכון של חוט יכול לגרום לאירוע בטיחותי חמור, ואפילו במקרים קיצוניים יכול לגרום לשרפה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שאם חיים כץ מזמין תיקון למכונת הכביסה שיש בה חוט חשמלי, בלילה פתאום יכול לקרות אסון.

אבישי ברוורמן: לכן צריך שאור יום ישזוף את עיניו של המתקן.

אבישי ברוורמן: זה הסיפור?

<שחר מלאכי: כן.

<שחר מלאכי: האירוע הבטיחותי פה הוא הכי מפחיד מבחינתי.

<שחר מלאכי: גם כל נושא תיקון גז ביתי, צריך אוורור, צריך חלונות פתוחים, צריך שלא יהיו ילדים ושלא יהיה אף אחד בסביבה.

<שחר מלאכי: אנחנו ננסה להתאים את עצמנו מבחינת הסיכון הבטיחותי להגיע בשעות האלה לתיקון מוצרים שהם פחות בעייתיים אבל זה הדבר שהכי מפחיד אותנו.

אבישי ברוורמן: מה עמדתך לגבי השעות?

<שחר מלאכי: עד שעה 6 בערב – זה דבר שאני יכול עוד לחיות אתו.

<שחר מלאכי: בואו נגיד, במשך 8 חודשים בשנה יש עוד תאורה סבירה, ובמשך 4 החודשים הנותרים אנחנו נלמד איך להסתדר.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: עוד מישהו רוצה להעיר?

<נעמי הימיין רייש: אני רק רוצה להוסיף לעניין הזה, שבהצעת הנוסח שהמשרד העביר יש גם התייחסות לכך שהשר יכול לקבוע בתקנות חריגים שלגביהם זה לא יחול.

<נעמי הימיין רייש: זה אמור לתת מענה לנושא הבטיחות של עבודות בגובה.

<איתי עצמון: החריג קיים גם בהצעת החוק כפי שפורסמה לקריאה הראשונה, אפשרות להחריג בתקנות.

<אייל פרובלר: אני מהתאחדות התעשיינים.

<אייל פרובלר: אנחנו תומכים בהצעת הפשרה, עד 6 בערב, אבל אני מבקש לחזק, חשוב לנו מאוד הנושא של החריג.

אבישי ברוורמן: החריג קיים.

<אייל פרובלר: זה היה קיים בדברי ההסבר, בנוגע לעבודות שלא ניתן לבצע בחושך.

<תמר תורג'מן קדם: אני נציגת "אמישראגז".

<תמר תורג'מן קדם: יש לי קצת חשש מתקופת ביניים, ככל שתהיה, אם יעבור החוק והתקנות של השר לא יעברו, מה עושים בתקופת הביניים הזאת.

חיים כץ: החוק לא נכנס לתוקף אם לא מתקינים לו תקנות.

<איתי עצמון: לא, במקרה הזה, אדוני, זה מנוסח כך שזה לא מותנה, אבל אפשר להתנות.

חיים כץ: לא צריך להתנות.

חיים כץ: אחרת אני לא צורך לחוקק.

<תמר תורג'מן קדם: ואז, אדוני, נוצרת בעיה.

חיים כץ: לא נוצרת בעיה.

<תמר תורג'מן קדם: נוצרת בעיה כי אני לא ארצה שאף אחד יתקן את הגז ב-6 בערב.

חיים כץ: אם יחליטו עכשיו בחוק שאת צריכה לשלם עוד 20% מס הכנסה, את תרצי?

<תמר תורג'מן קדם: אנחנו מדברים ספציפית על הצעת החוק הזאת.

<תמר תורג'מן קדם: לכן אני מציעה שכן תהיה התניה.

חיים כץ: אני בא ממפעל תעשייתי, אני רואה איך אנשים נלחמים לשעות נוספות, ואני רואה את אלה שמוכרים איך הם מוכנים להבטיח ביטוח בכל שעות היום, חופשי, רק שתקנה.

חיים כץ: דרך אגב, לא היתה פשרה, לא היתה הסכמה.

חיים כץ: זה צד אחד.

<אייל פרובלר: לא הבנתי את זה כך.

<טל בית הלחמי: אני סמנכ"ל שירות "אלקטרה", שלום לך.

<טל בית הלחמי: בהמשך למה ששחר מלאכי אמר כאן בנושא הבטיחות, גם חשוב מאוד כל עניין הרעשים.

<טל בית הלחמי: להגיע ללקוח בשעה 9 בערב או 8 בערב ולהתחיל לקדוח, לעבוד, להשמיע רעשים חזקים מאוד, אני אומר לכם מניסיון אישי שזה בעייתי.

<טל בית הלחמי: חבר הכנסת כץ, אתה לא רואה את כל התמונה הרחבה.

חיים כץ: יש לי רשת חנויות בתעשייה האווירית.

<טל בית הלחמי: אני יודע.

חיים כץ: אם הם היו מתנהלים כפי שאתה מתנהל הם לא היו אצלי.

חיים כץ: שמעת?

חיים כץ: אם הייתי נותן שירות ללקוחות כפי שאתה מציג את הדברים לא הייתי מוכר, ואני מוכר מידי יום ב-70 מיליון שקל.

<טל בית הלחמי: עובדה שאנחנו מוכרים.

חיים כץ: כן, אבל צריך לשנות את זה.

חיים כץ: אם תהיה חברה אחרת שתיתן שירות טוב יותר אז לא תמכור.

חיים כץ: אתה מצליח למכור בגלל שאין דברים אחרים, אבל הזמן שלי לא מעניין אותך.

חיים כץ: מה אכפת לך אם אני מאבד יום עבודה?

חיים כץ: זה לא מעניין אותך.

<טל בית הלחמי: למה אתה מאבד יום עבודה?

<טל בית הלחמי: אנחנו מעניקים שירות בימי שישי.

<טל בית הלחמי: לקוחות שמחים מאוד על היום הזה.

חיים כץ: כמה טכנאים אתה יכול להביא ביום שישי?

<טל בית הלחמי: כמה שצריך.

<טל בית הלחמי: ומעניקים שירות בימי שישי.

חיים כץ: מה זה "כמה שצריך"?

<טל בית הלחמי: כמה שצריך.

<טל בית הלחמי: לקוח שמבקש, מקבל.

חיים כץ: תיכף נוסיף את זה להצעת החוק.

חיים כץ: האם נציגת משרד הכלכלה מוכנה להוסיף שיינתן שירות בימי שישי?

חיים כץ: שבימי שישי החברות שנותנות שירותים לא יוכלו להתנגד לספק שירות והם יגייסו כמה טכנאים שצריך?

חיים כץ: הוא אומר שמבחינתם הם יכולים לתת שירות בימי שישי.

חיים כץ: אם יהיה צורך ב-1,000 טכנאים, אם יהיו 1,000 תקלות, אף אחד לא יקבל תשובה שלילית על שירות ביום שישי?

חיים כץ: אתה מוכן לזה?

<טל בית הלחמי: נראה לך שלקוח שיתקשר ביום ראשון ימתין עד יום שישי לשירות?

חיים כץ: כן.

<טל בית הלחמי: אני אומר לך שלא.

<טל בית הלחמי: לקוחות רוצים פתרון מיידי.

חיים כץ: אתה מוכן ביום שישי שלא תהיה לך אפשרות לתת תשובה שלילית?

<טל בית הלחמי: בתור אחד שמכיר את עולם השירות כבר שנים רבות אני אומר לך, "אלקטרה מוצרי צריכה" בעבר העניקה שירות בין 6-8 בערב, פתחה חלון זמן בין 6-8 בערב.

<טל בית הלחמי: הביקוש לחלון הזמן הזה היה מאוד-מאוד נמוך.

חיים כץ: אז אין לך בעיה בכלל.

חיים כץ: אז החוק לא מפריע לך.

<טל בית הלחמי: עם זאת, נדרשת כאן היערכות לוגיסטית וכלכלית.

חיים כץ: אתה סמנכ"ל?

חיים כץ: אם אתה מגיע לכאן ומשחית את זמנך, והזמן שלך בטח הוא בדולרים, לא בשקלים, אתה משחית את זמנך בין כה וכה כשאין ביקוש, אז למה אתה משחית את זמנך?

חיים כץ: בין כה וכה אנשים לא ירצו, כולם ירצו שירות ב-9 בבוקר, אין בעיה, ואז לא תצטרך להמציא טיעון, תסלח לי, מטופש על תאורה ועל בטיחות, שזה "קשקוש", או על קידוח כשאתה בא להחליף פילטר של מזגן בתוך הבית.

חיים כץ: אבל לא חשוב.

חיים כץ: אתה בא ומספר כסמנכ"ל סיפורים שאתה מבין לבד שאתה יכול לבוא אחר-כך הביתה ולהגיד: "וואלה, ישבתי בכנסת, דיברתי, מכרתי להם סיפורים, אלה טמבלים".

חיים כץ: זה מה שאתה יכול לעשות.

<טל בית הלחמי: חבל שזאת הפרשנות שלך.

חיים כץ: כך אני רואה את הדברים כמי שבא מהעולם הזה.

אבישי ברוורמן: רבותי, הערות קצרות, נעבור להקראה ואגיד לכם את המלצתי.

<רז הילמן: אני מנהל את תחום החשמל באיגוד לשכות המסחר.

<רז הילמן: קודם כול, אני חושב שאין מחלוקת על כך שחברות השירות רוצות לתת שירות מעולה.

אבישי ברוורמן: בסדר, קיבלנו.

<רז הילמן: אנחנו מדברים על איזונים.

<רז הילמן: בסך הכול ככל שהשירות טוב יותר יש לזה גם משמעויות כספיות.

אבישי ברוורמן: מה המלצתך?

<רז הילמן: אני ממליץ לקבל את עמדת משרד הכלכלה ולהגביל את השעות עד לשעה 6 בערב.

<רז הילמן: צריך להבין שהמוצרים בארץ חייבים לבוא עם אחריות, זאת אומרת שבמחיר המוצר לצרכן האחריות גלומה ואם היא יקרה יותר אז מחיר המוצר יקר יותר.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון, תקרא את הצעת החוק, בבקשה.

<איתי עצמון: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 40) (שעות ביקור במענו של צרכן), התשע"ד-2014 סעיף 1 – תיקון סעיף 18א "בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, בסעיף 18א(ג), אחרי פסקה (1) יבוא: "(1א) ביקור טכנאי במענו של צרכן יהיה בין השעות 8:00 ו-22:00 בימי חול, ובין השעות 8:00 ו-13:00 בימי שישי וערבי חג, בהתאם לתיאום מראש לפי הוראות פסקה (1); הוראות פסקה זו לא יחולו על מתן שירות לסוגי טובין או על עוסקים, שקבע השר.

<איתי עצמון: "" השאלה, אדוני, מה מסגרת השעות שהוועדה מחליטה עליה.

אבישי ברוורמן: בואו נדבר על משך הזמן.

<אפרת רחלי מאירי: שלחנו לוועדה נוסח.

<איתי עצמון: זה לא עניין של נוסח, זה עניין מהותי.

<איתי עצמון: קודם כול צריך להחליט על המהות.

אבישי ברוורמן: קודם כול לגבי הזמן.

<אפרת רחלי מאירי: וגם לגבי המיקום.

<איתי עצמון: רציתי להסב את תשומת הלב להוראות סעיף 18א(ג) כנוסחו היום.

<איתי עצמון: בפסקה (2) כתוב כי "זמן ההמתנה לטכנאי כאמור בפסקה (1) לא יעלה על שעתיים מעבר לשעה שתואמה, ואולם נותן השירות רשאי להציע לצרכן להמתין לקריאה טלפונית כתחליף לתיאום האמור, ובלבד שזמן ההמתנה של הצרכן במענו לא יעלה על שעתיים והובהר לצרכן שהוא רשאי לסרב להצעה כאמור אם אין בה כדי להקל עליו".

<איתי עצמון: המשמעות היא שאם אנחנו קובעים מסגרת זמן עד 6 בערב הצרכן אמור, אם אני לא טועה, להיות בבית ב-4 אחר הצהרים.

<איתי עצמון: אם מסגרת הזמן שתיקבע היא מ-8 בבוקר ועד 6 בערב אז הצרכן יכול שיידרש להיות בבית כבר בשעה 4 אחר הצהרים.

<איתי עצמון: אני צודק?

אבישי ברוורמן: רבותי, אני רוצה לסיים את הדיון בהצעת החוק ולהצביע עליה היום.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת כץ, אני מבין את הנתונים שאמרו כאן.

אבישי ברוורמן: "נסגור" על שעה 7 בערב?

אבישי ברוורמן: "נסגר".

אבישי ברוורמן: עד 7 בערב.

אבישי ברוורמן: שינינו את זה מ-6 בערב ל-7 בערב.

<איתי עצמון: יש עוד סוגיות שצריך להתייחס אליהן.

<איתי עצמון: בסיפה של פסקה (1א) המוצעת, מוצע להסמיך את שר הכלכלה להחריג סוגי טובין, וכתוב "או עוסקים".

<איתי עצמון: אני חושב שמדובר על "סוגי עוסקים", לא על עוסקים מסוימים.

<איתי עצמון: השאלה השנייה, אני חושב שהתקנות האלה צריכות להיות באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אבישי ברוורמן: הן יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

<איתי עצמון: כדי לתת באמת מענה להערות שנאמרו כאן, ככל שלא נשנה את הנוסח, ההוראה המהותית שקובעת את מסגרת הזמן תיכנס לתוקף כשהחוק ייכנס לתוקף ללא תלות בעצם בהתקנת התקנות.

חיים כץ: בוודאי.

<איתי עצמון: השאלה אם לא ראוי לנתק לרגע- - -

<קריאה: - - -

<איתי עצמון: סליחה, שנייה.

אבישי ברוורמן: רבותי, מה קרה פה?

אבישי ברוורמן: לחברי כנסת אני סולח.

אבישי ברוורמן: חיים כץ גדול ממני ב-3 שבועות, מפני שיבה תקום, אז אני מקבל.

אבישי ברוורמן: אותי חינכו שצריך להתאפק קצת.

אבישי ברוורמן: איזהו גיבור – הכובש גם את פיו וגם את יצרו.

<איתי עצמון: אדוני, הבנתי שאתה מבקש להציע הצעה לגבי המועד להתקנת התקנות.

אבישי ברוורמן: הלא גם הנושא הבטיחותי – אני יושב כאן אתכם בכל יום ושומע על כל האסונות עם גז בישול, גז אחר וכל הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: אני לא רוצה שיאשימו את חבר הכנסת כץ בדברים האלה.

אבישי ברוורמן: צריך שיהיו תקנות.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני מכיר את תהליך החקיקה, אני מציע, חבר הכנסת כץ, אני יודע שאתה רוצה את זה כבר מחרתיים, אבל אני חושב, גם התייעצנו עם גברת ורון שניסיונה רב ועם היועצים המשפטיים לגבי התהליך.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מציע שהשר באישור הוועדה יתקין תקנות בתוך 4 חודשים.

<איתי עצמון: 4 חודשים מיום הפרסום ברשומות?

חיים כץ: כן, אבל לא כתנאי.

אבישי ברוורמן: השר יתקין תקנות והחוק ייכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2015, כדי לאפשר לעוסקים לפנות למשרד הכלכלה, לשר, להעביר לוועדת הכלכלה תקנות ותהיה די שהות לוועדה להתכנס ולאשר את התקנות.

חיים כץ: תעלה את זה להצבעה.

<איתי עצמון: רגע, אדוני, יש לי עוד הערה.

<איתי עצמון: בהתאם להערה בדיון הקודם לעניין סמכות להטיל עיצומים כספיים, גם כאן אני מציע לאפשר אכיפה נאותה של הצעת החוק ולתקן את סעיף 22ג(4).

אבישי ברוורמן: באותה דרך שעשינו בהצעת החוק הקודמת, כך גם כאן, ויש אפשרות להסתייגות של משרד המשפטים במידה וירצו להסתייג.

אבישי ברוורמן: חיים כץ, מקובל עליך?

חיים כץ: כן.

<תמר תורג'מן קדם: אדוני, יש לי רק הערה אחת.

<תמר תורג'מן קדם: אדוני לא באמת פתר לי את הבעיה.

<תמר תורג'מן קדם: אדוני ניסה לפתור את הבעיה שהעליתי אבל שיא הבעיה הוא בחורף כאשר בשעה 5 יש כבר חושך.

<תמר תורג'מן קדם: אני לא יודעת מתי החוק יפורסם ברשומות, אני מניחה שזה לא יקרה מחר בבוקר.

<תמר תורג'מן קדם: 4 חודשים מיום הפרסום ברשומות יביא אותנו כבר לחורף.

חיים כץ: הוא אמר שהתחילה תהיה ב-1 בפברואר 2015.

<תמר תורג'מן קדם: ומה קורה ב-1 בינואר?

חיים כץ: כלום.

חיים כץ: אותו דבר כמו שקורה היום.

<תמר תורג'מן קדם: ומה קורה ב-2 בפברואר?

חיים כץ: החוק נכנס לתוקף.

אבישי ברוורמן: אז יהיה חורף, אז יתגברו.

אבישי ברוורמן: באמת, די.

<טל בית הלחמי: יש כאן עניין בטיחותי.

אבישי ברוורמן: השר יתקין תקנות כי אנחנו נחזור לפה.

<תמר תורג'מן קדם: אז שעד 1 בפברואר השר יתקין תקנות.

אבישי ברוורמן: אין ספק.

<רז הילמן: אם תהיה פגרת בחירות, מה עושים?

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מבקש מכם, אם כולכם, כל העוצמה המשפטית הזאת והכוח הכלכלי הזה, תלחצו על שר הכלכלה בנושא הזה אני מבטיח לכם שיהיו תקנות בזמן.

<לאה ורון: יושב-ראש הוועדה שאל את הנציגים של משרד הכלכלה.

<לאה ורון: זו ההתייעצות שהוא קיים איתם באמצע הישיבה, והם דיברו על 3 חודשים.

<לאה ורון: אמר יושב-ראש הוועדה: ניתן 4 חודשים.

אבישי ברוורמן: נוסיף עוד חודש.

<יעל שכטר סיטמן: אבל חשוב שאישור ההחרגות של השר יהיה לפני שייצא החוק.

<יעל שכטר סיטמן: אחרת מה עשינו?

<איתי עצמון: עוד משפט.

<איתי עצמון: אני לא משוכנע שההפרה לגבי הסעיף הזה לא קיימת כבר היום מכיוון שבסעיף 22ג כתוב: "לא נתן לצרכן שירות או תעודת אחריות או לא הדביק או מסר מדבקת אחריות בהתאם להוראות לפי סעיף 18א" שמוצע לתקן אותו.

חיים כץ: תבדוק את זה.

חיים כץ: אם זה נמצא, תוריד.

חיים כץ: אם זה איננו, תוסיף.

אבישי ברוורמן: רבותי, סיימנו.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מעלה להצבעה את הצעת החוק.

חיים כץ: את כל הצעת החוק כמקשה אחת.

<איתי עצמון: אם יש לכם איזו הצעה אחרת, תציגו אותה בוועדה.

<איתי עצמון: מי שמחליט זה הוועדה, חברי הכנסת.

אבישי ברוורמן: אם זה רק ניסוח אז אתן לכם לנסח בהמשך.

אבישי ברוורמן: רבותי, הפלפול המשפטי הסתיים בהבנה ולכן נצביע על הצעת החוק בכללותה, כפי שהיא, לקריאה השנייה והשלישית.

אבישי ברוורמן: אני חוזר פעם נוספת: השר באישור הוועדה יתקין תקנות בתוך 4 חודשים מיום הפרסום ברשומות.

אבישי ברוורמן: החוק ייכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2015, כדי לאפשר לעוסקים לפנות למשרד הכלכלה, לשר, להעביר לוועדת הכלכלה תקנות ולוועדה להתכנס ולאשר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: מי נגד?

אבישי ברוורמן: בעד – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: הצעת החוק נתקבלה.

חיים כץ: אני מצביע במקום חבר הכנסת אלקין.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: הישיבה נעולה.