ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 332, 2014-07-07 12:30

מירי רגב: חברים, שלום לכולם, אני פותחת את ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לדיון בסוגיית קבר דוד – האם חל שם שינוי סטטוס או לא.

מירי רגב: על-פי הסטטוס הקיים היום, חמש פעמים בשנה מתקיימות תפילות נוצריות, וגם אלו מתקיימות ללא סממנים דתיים.

מירי רגב: זה הסטטוס קוו שקיים.

<אבי ביטון: בקבר דוד או בחדר הסעודה האחרונה?

מירי רגב: בקבר דוד בחדר הסעודה האחרונה.

<אבי ביטון: בקבר דוד יש תפילה אחת בשנה.

מירי רגב: בחדר הסעודה האחרונה, לזה התכוונתי.

יוני שטבון: מי אמר שזה חמש?

מירי רגב: כך קיבלתי.

<מיכאל דוד: הרב רבינוביץ אמר "שתיים".

מירי רגב: שלום לרב של רחובות, שלום לך כבודו וברכה שהגעת.

מירי רגב: הרב קוק, כבוד הוא לנו.

מירי רגב: קודם כול, אם יש שינוי במספרים, נא לעדכן אותנו בדיוק כמה פעמים מותר להם להתפלל ואיפה מותר להם להתפלל, כמה פעמים בכל מקום מותר להם להתפלל והאם היה שינוי סטטוס בשנה האחרונה.

מירי רגב: היו הרבה פניות, פנו אלי גם מפוע"ה.

מירי רגב: הרבה מאוד אנשים פנו אלי לקיים את הדיון הזה, אבל חבר הכנסת שהוביל את המהלך הוא חבר הכנסת יוני שטבון, ולכן אני מבקשת שתפתח את הדיון ותעלה את הנושאים שאתה רוצה שהמכובדים פה יתייחסו אליהם.

יוני שטבון: קודם כול, תודה רבה, גברתי היושבת בראש, ששמת את הנושא הזה על סדר-היום.

יוני שטבון: הרבה מהנוכחים כאן ראו ששמנו את זה פעם אחר פעם וזה נדחה בגלל סיבות אובייקטיביות שקשורות למציאות שהיתה בשבועות האחרונים.

יוני שטבון: ודווקא בגלל זה, בגלל המציאות הנוכחית שאנחנו נמצאים בה, החברה הישראלית, מדינת ישראל, עם ישראל, בכל ההיבטים, שנמצאים היום בחזיתות השונות, ברור היום מהחוטפים שחטפו את הבנים שלנו ועד המציאות הביטחונית שאנחנו נמצאים בה, המאבק היום הוא על הרוח, על הזהות שלנו כעם, כמדינה.

יוני שטבון: מכאן הכול מתחיל.

יוני שטבון: לא סתם הדיון כאן על קבר דוד.

יוני שטבון: מי שחושב שזה איזה דיון רק על איזה מקום של חמישה מטרים על חמישה מטרים, מי שחושב שזה הדיון, ודאי שזה לא הסיפור.

יוני שטבון: אם ועדת הפנים של כנסת ישראל מתכנסת, כולנו מבינים שיש פה סוגיה במרכז העצבים של החברה הישראלית ועם ישראל.

יוני שטבון: הנושא הזה צריך לעמוד על השולחן.

יוני שטבון: כיוון שזה לא רק דיון תיאורטי, ואסור שהוא יישאר דיון תיאורטי, כי כבר נשפכו הרבה קולמוסים על הנושא הזה לאורך החודשים האחרונים אנחנו מקבלים כל מיני פידבקים ממשרדי הממשלה והרשויות הביצועיות שלא קורה שום דבר, שכן קורה, כל מיני דברים כאלה ואחרים שדה-פקטו, למעשה, המציאות בשטח שונה.

יוני שטבון: מה שאני מבקש, גברתי היושבת בראש, שהדיון הזה יהיה ממוקד, שהוא יהיה תכל'ס, להבין מה המצב ויביא את התביעה שלנו ששום שינוי - - -

מירי רגב: במה אתה יודע להגיד לי כרגע שיש שינוי?

מירי רגב: לפני שאנחנו מדברים מה המצב, תגיד לי אתה איפה אתה רואה את השינוי.

יוני שטבון: בשביל זה הבאנו את אנשי השטח.

יוני שטבון: ביקשתי ממישל דוד שיציג את המציאות, יציג את עצמו עם מצגת מסודרת, את כל הפרטים על המציאות בחודשים האחרונים.

יוני שטבון: יש פה נציגות שנמצאת שם השכם והערב, יש פה גורמים מהמרכז למקומות הקדושים שיגידו בפירוש מה המציאות.

יוני שטבון: מה שחשוב לי היום, כיוון שיש היום הרבה דיסאינפורמציה, אינפורמציה לא ברורה, וכיוון שאנחנו נמצאים בשטח, אנחנו רוצים לשמוע קודם כול את אנשי השטח, את האנשים שנמצאים שם, מה קורה דה-פקטו ולשמוע את הרשויות ממשרדי הממשלה שיגיבו לדברים.

יוני שטבון: זאת מטרת הדיון וכמובן להבהיר – פה יש שורה תחתונה – שקבר דוד כמו מקומות אחרים של עם ישראל, שום שינוי לא יתבצע בהם.

יוני שטבון: להיפך, אנחנו רוצים שתהיה רק התקדמות בזהות היהודית של מדינת ישראל.

מירי רגב: אני מודה לך על הפתיח.

מירי רגב: אני מבקשת שבמהלך הדיון הזה משרד המשפטים ומשרד הדתות ייתנו לנו עדכון האם קבר דוד נחשב למקום קדוש או לא.

מירי רגב: גם זו סוגיה שאני מבקשת שתענו עליה.

דוד אזולאי: על-פי חוק המקומות הקדושים.

מירי רגב: על-פי חוק המקומות הקדושים האם הוא נחשב למקום קדוש או לא.

מירי רגב: ממכתב שאני מקבלת מהרב רבינוביץ, רב הכותל, הוא טוען שאין הבנה לגבי קבר דוד אם הוא מקום קדוש או לא.

מירי רגב: לכן אני מבקשת שמשרד הדתות יגיד לנו האם זה מקום קדוש או לא.

מירי רגב: איך אומרים?

מירי רגב: הוא יעדכן אותנו.

מירי רגב: בבקשה, מצגת קטנה.

<קריאה: אין מחלוקת שמדובר במקום קדוש.

מירי רגב: אני שמחה.

מירי רגב: כנראה שהרב רבינוביץ לא יודע את זה.

מירי רגב: מעניין למה.

משה זלמן פייגלין: אליבא דרב רבינוביץ גם הר הבית אינו מקום קדוש.

משה זלמן פייגלין: זה מינוי של יוסי ביילין.

משה זלמן פייגלין: המצב מגוחך בפני עצמו, כל הסיפור של הרב רבינוביץ.

<מיכאל דוד: הרב שמחה יפתח.

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: הרב שמחה, בבקשה.

<שמחה הכהן קוק: אני יכול לדבר מתוך ידיעה אישית, הייתי אומר, רק בקשר למאה השנה האחרונות, משום שהאבא של הסבא שלי, ששמו היה "מעבר מנדלבאום" אחר-כך – הוא בנה את מעבר מנדלבאום – כשהוא עזב את העיר העתיקה כדי להרחיב את הגבולות של ירושלים היהודית, הוא בחר לבנות אותה דווקא במקום כזה, כדי שבאמת ירושלים תתרחב.

<שמחה הכהן קוק: האבא של הסבא הגיע לארץ לפני 100 שנה, הוא ביקש מהברון רוטשילד להקים בעיר העתיקה את "בתי מחסה", 50 דירות למגורים.

<שמחה הכהן קוק: בקשר לעניין האם המקום קדוש או לא מקום קדוש – גדול ישראל באותו דור, כמו נגיד הרב אלישיב בדור שכבר לא קיים היום, על כל פנים גדולי ישראל, היודעים את התקופות ההיסטוריות השונות, באו ושאלו אותו אם ספק לו אם המקום הזה קדוש או לא, והרב מבריסק שהיה זהיר להוציא מילה לא שקולה מפיו וגם לא מעודנת במידה מספקת, בא ואמר לו שאם האדם סבור כך, הוא אדם גס רוח, והתבטא יותר חריף מזה – אני אומר את המילים היותר עדינות שהוא אמר – מפני שהוא אומר שהוא מונע רבים מלקיים מצווה.

<שמחה הכהן קוק: שאלו אותו, מהי המצווה?

<שמחה הכהן קוק: שאין יהודים באים להתפלל ליד מקום של ספק.

<שמחה הכהן קוק: הם לא רוצים לבוא.

<שמחה הכהן קוק: העובדה היא שמי שאישר את המקום הזה כמקום קדוש זה היה האר"י הקדוש.

<שמחה הכהן קוק: כל הקברים בארץ-ישראל, בגליל, שזה מקום שיש בו קברים רבים עד מאוד – כל קבר שלא אושר על-ידי האר"י הקדוש לא נחשב לעם היהודי כמקום קדוש, רק אם האר"י אישר אותו.

<שמחה הכהן קוק: האר"י הקדוש אישר את המקום הזה.

<שמחה הכהן קוק: אגב, האר"י הקדוש גם נולד בירושלים.

<שמחה הכהן קוק: הוא אישר את המקום הזה כמקום קדוש, והוא עמד בתוקף רב מאוד שכל מי שלא עושה את הדבר, הוא כינה אותו בלשון לא כל-כך מעודנת, על כל פנים בצורה הכי בוטה שיכולה רק להיות.

<שמחה הכהן קוק: זה דבר אחד.

<שמחה הכהן קוק: לפני 120 שנה גדול ישראל בעולם הספרדי היה בן איש חי, שחיבר ספר "בן איש חי", שמו היה רבי יוסף חיים מבגדד, הוא היה מקובל אדיר, ופסק ההלכה שלו התקבל בחלק גדול מכל האוכלוסייה בעולם כפסק הלכה שמחייב את כל היהודים כולם.

<שמחה הכהן קוק: ואז בן איש חי הגיע לארץ במיוחד למטרה אחת, הוא הגיע לארץ על מנת לעבור ולהתפלל על הקבר של דוד המלך.

<שמחה הכהן קוק: הוא ידע שזה הקבר של דוד המלך, זו היתה מסורת עתיקת יומין, ושוב אני אומר, גם האר"י הקדוש אישר את הדבר הזה.

<שמחה הכהן קוק: לא רק זאת, יותר מזה, היה אחד מגדולי חכמי אשכנז שהיה אדמו"ר שוראו לו הרב דמשק אליעזר ממונקאטש(?), יהודי מאוד תקיף בדעתו בכל הדברים של ההלכה והמנהגים, עזב את אירופה וכותב לקהילה שמעתה - - -

מירי רגב: כבוד הרב, אני מצטערת להפריע לך, אני פשוט חייבת להגיד כמה דברים לגבי הדיון הזה.

מירי רגב: הדיון הזה מוקצב בזמן, ואנחנו חייבים גם לקבל תשובות של הנציגים הרלוונטיים.

מירי רגב: האם אתה יכול להתמקד בסוגיית קבר דוד?

מירי רגב: האם אתה רואה במהלך שנותיך ומהניסיון שיש לך שינוי בסטטוס בקבר דוד כפי שאתה רואה את זה היום?

<שמחה הכהן קוק: הסטטוס ממש מחריד.

<שמחה הכהן קוק: כששמענו מכל אמצעי התקשורת, מהרדיו, מהטלוויזיה ומהעיתונות וכן הלאה שהסטטוס כבר לא ישונה.

<שמחה הכהן קוק: עוד כשהיה נציג ממשלת ישראל בוותיקן, הוא הצהיר על כך שם, והגיעו אלינו כתבות מהעיתונים של הוותיקן לארץ, ויש לנו בעיר העתיקה כמה יהודים שלמדו באוניברסיטאות של הנוצרים בוותיקן, הם באו ואמרו: איזה מין דיבורים הם אלה, הרי הם כותבים במפורש שעתידים לתת להם את המקום הזה לכל תפילותיהם, לכל מה שהם רוצים.

מירי רגב: עזוב מה שכותבים.

מירי רגב: מה שכותבים זה לא מעניין.

מירי רגב: מה שכותבים ומה שאומרים זה לא מעניין אותי.

מירי רגב: אותי מעניין מה קורה.

מירי רגב: האם אתה יודע שיש שינוי סטטוס?

מירי רגב: תיכף מישל יציג, אבל קודם כול נתתי את הכבוד לרב, כי הגעת וביקשת ממני ואני מכבדת את זה וכבוד הוא לנו.

מירי רגב: קודם כול משרד החוץ צריך להגיד לנו מה הסטטוס, מה הסיכום בינינו לבין הוותיקן, והאם הסיכום הזה נשמר או לא.

מירי רגב: זה הכול.

<שמחה הכהן קוק: אני אקצר ואומר את דברי.

<שמחה הכהן קוק: ביום חמישי, אחד מימי החמישי האחרונים, לפני שלושה שבועות בערך, אם אני לא טועה, באו והודיעו בכל אמצעי התקשורת שהסטטוס קוו לא משתנה ולא עתיד להשתנות.

<שמחה הכהן קוק: זה היה ביום חמישי.

<שמחה הכהן קוק: שלושה ימים אחר-כך הכניסו את הנוצרים לקבר דוד המלך, דבר שלא היה מעולם כמותו - -

יוני שטבון: עם הסממנים הדתיים.

<שמחה הכהן קוק: - - מעולם לא היה הדבר הזה.

<שמחה הכהן קוק: ולא רק זאת, אלא באו והתפללו - -

מירי רגב: מי הכניס?

<שמחה הכהן קוק: - - מ-08:00 בבוקר עד 16:00 אחר-הצהרים מיסות.

<שמחה הכהן קוק: מיסה זו התפילה הכי נוצרית שיכולה להיות בעולם.

<שמחה הכהן קוק: אם הסטטוס השתנה או לא, תחליטו אתם, חברי הכנסת הנכבדים.

<שמחה הכהן קוק: אין לך שינוי גדול מזה.

<שמחה הכהן קוק: אין שינוי גדול יותר מזה.

דוד אזולאי: האם יהודים נכנסו באותו זמן?

דוד אזולאי: האם יהודים היו במקום?

<מיכאל דוד: זרקו אותנו - - -

יוני שטבון: הם לא יכלו להיכנס.

יוני שטבון: המשטרה בלמה את הכניסה.

משה זלמן פייגלין: הוציאו את היהודים שבאופן קבוע יושבים, הוציאו אותם החוצה.

<שמחה הכהן קוק: חבל שאני לא יכול להראות לכם תמונות כאן.

<קריאה: - - - סליחה, אם יותר לי לומר שתי - - -

<שמחה הכהן קוק: - - - זרקו לו את הכיפה מעל הראש, כשעמד על ידו בחור שני ובו לא נגעו משום מה.

<שמחה הכהן קוק: כאן, השוטר שעומד פה, חונק אותו בגרון.

מירי רגב: זה טוב.

מירי רגב: בכלל תביא את התמונה של השוטר שחונק.

מירי רגב: זה בכלל טוב.

מירי רגב: השוטרים שחונקים זה טוב, תביא לי את התמונה כי נעביר את זה לטיפול מחלקת השוטרים, כי אני מבינה ששוטרים לא חונקים בדרך כלל.

<שמחה הכהן קוק: נעביר את כל התמונות שאנחנו מדברים עליהן.

מירי רגב: את התמונה של השוטר החונק תביא לי, זה בלי שום קשר.

מירי רגב: איפה התמונה של השוטר החונק?

<שמחה הכהן קוק: הקבר הזה לעם היהודי זה אחד המקומות הקדושים ביותר שיש עלי אדמות, עד כדי כך.

מירי רגב: תודה רבה, כבוד הרב.

מירי רגב: אני מבקשת, מישל, קצר.

<מיכאל דוד: אני יודע - - -

מירי רגב: אם אתם רוצים לבוא ולדבר ולא לקבל תשובות, אז אין בעיה - - -

יוני שטבון: אני מציע לכל החברים, כיוון שהמטרה של הדיון באמת להגיע לתוצאות, לא לתת סקירה היסטורית כללית, אלא להגיד תפיסתית מה נקודת המוצא ואחרי זה מה קורה בפרקטיקה בשטח מול הסטטוס ונקבל תשובות.

מירי רגב: אנחנו מתחילים מול הסטטוס ואנחנו לא יודעים מה הסטטוס.

מירי רגב: לפני שאתה מציג.

מירי רגב: האם משרד החוץ פה?

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: נא תעביר מסר מסודר לוועדה מה הסטטוס קוו ומה מסוכם בין מדינת ישראל לוותיקן בכל מה שקשור לקבר דוד.

<עקיבא תור: אני ראש חטיבת תפוצות ודתות במשרד החוץ.

<עקיבא תור: קודם כול, אין סיכומים עם הוותיקן נכון להיום.

<עקיבא תור: יש משא ומתן על כל הנכסים של הכנסייה בארץ הקודש כמדינת ישראל, וזה כולל גם את הסטטוס של חדר הסעודה האחרונה.

<עקיבא תור: אין שום דיונים עם הוותיקן על קבר דוד, נקודה.

מירי רגב: מה קורה בחדר הסעודה האחרונה?

<עקיבא תור: אני חושב שמשרד הפנים יכול לעדכן מה הסטטוס היום, כי אין שום שינוי בסטטוס נכון להיום.

מירי רגב: משרד הפנים בבקשה.

<מינה פנטון: הסטטוס ש - - -

מירי רגב: סליחה, רגע.

מירי רגב: פה לא מתפרצים, רק חברי כנסת.

מירי רגב: משרד הפנים, בבקשה.

מירי רגב: מה הסטטוס של חדר הסעודה?

<סיזאר מרג'יה: חדר הסעודה האחרונה פתוח כל יום מהשעה 08:00 בבוקר עד 18:00 בערב.

<סיזאר מרג'יה: הוא מנוהל על-ידי משרד הפנים – החזקה שמירה וכל מיני שיפוצים שאנחנו עושים לקבל את האנשים.

<סיזאר מרג'יה: הסטטוס קוו קיים.

<סיזאר מרג'יה: יש שם חמש תפילות בשנה.

<סיזאר מרג'יה: לא מיסות, חמש תפילות.

מירי רגב: כמה?

<סיזאר מרג'יה: חמש תפילות בשנה, שבהן עולים למעלה לחדר הסעודה ולא מתקרבים לקבר דוד.

<סיזאר מרג'יה: זה הסטטוס.

מירי רגב: זה הסיכום.

מירי רגב: זאת אומרת שכל שינוי של המציאות הזאת, אם זה באמצעות גורמים כאלה ואחרים, זה שינוי הסטטוס קוו.

משה זלמן פייגלין: מה ההבדל בין תפילות למיסות?

<סיזאר מרג'יה: במיסה צריך להביא איש דת לובש גלימה שעורך את המיסה, יש מים ויין ולחם.

משה זלמן פייגלין: כלומר, תפילות בלי אביזרים.

<סיזאר מרג'יה: בלי אביזרים, בלי גלימות.

משה זלמן פייגלין: חמש פעמים בשנה תפילות נוצריות ללא אביזרים, זה הסטטוס קוו שהיה עד היום.

<סיזאר מרג'יה: בשבועות הנוצרי - - -

מירי רגב: בהמשך לשאלה של חבר הכנסת פייגלין, זאת אומרת שכל כניסה לחדר הסעודה מעבר לחמש התפילות האלה - - -

משה זלמן פייגלין: ללא אביזרים - - -

<סיזאר מרג'יה: כניסה רגילה לתיירים.

מירי רגב: אני לא שואלת על תיירים, אני שואלת על תפילה בלבוש של הגלימות וכל הדברים האלה, זה אסור.

מירי רגב: אם זה נעשה - -

<סיזאר מרג'יה: זה אסור.

מירי רגב: - - זה אסור.

דוד אזולאי: פירוט של חמש הפעמים.

מירי רגב: אתה רוצה פירוט?

מירי רגב: בבקשה, תפרט לחבר הכנסת אזולאי.

<סיזאר מרג'יה: בחמש הפעמים מדובר בחג השבועות הנוצרי, שבועות זה 50 יום אחרי הפסחא, זה יום אחד אבל לשלוש העדות: הארמנים, הפרנציסקנים והיוונים שהולכים לערוך תפילה, לא מיסה, בחדר הסעודה האחרונה.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: חג השבועות הנוצרי - - -

<יעקב פואה: השנה זה הפך להיות שני ימים מלאים.

מירי רגב: שנייה.

מירי רגב: שנייה.

משה זלמן פייגלין: רגע.

משה זלמן פייגלין: רגע.

משה זלמן פייגלין: בואו נשמע קודם כול את הבסיס.

<סיזאר מרג'יה: חג השבועות הנוצרי, זה חל תמיד בימים ראשון ושני.

<סיזאר מרג'יה: 50 יום אחרי הפסחא, עולות שלוש העדות, כל אחת בשעות שלה, הארמנים, הפרנציסקנים והיוונים.

מירי רגב: זה כבר שלוש.

<סיזאר מרג'יה: זה שלוש.

<סיזאר מרג'יה: אחר-כך יש לנו יום חמישי לפני פסחא, ליל הסדר, סעודה אחרונה.

<סיזאר מרג'יה: יום חמישי לפני הפסחא גם הפרנציסקנים יהיו במקום, והפעם האחרונה – התפילה של יום החמישי האחרון של ינואר שהוא יום האיחוד של הכנסיות.

<סיזאר מרג'יה: אלה חמש הפעמים.

מירי רגב: יום החמישי האחרון של מאי, שהוא - - -

<סיזאר מרג'יה: של ינואר.

מירי רגב: שהוא מה?

<סיזאר מרג'יה: תפילה לאיחוד הכנסיות.

<סיזאר מרג'יה: אלה חמש הפעמים שעולים לחדר הסעודה בצורה רשמית.

מירי רגב: פעמיים ביום חמישי שזה לפני פסחא, ליל הסדר.

<סיזאר מרג'יה: לא, לא.

<סיזאר מרג'יה: יום חמישי אחד.

מירי רגב: רגע.

מירי רגב: יום חמישי אחד לפני הפסחא, ליל הסדר, יום חמישי אחד האחרון של ינואר ושלוש תפילות בחג השבועות של הנוצרים.

מירי רגב: נכון?

<סיזאר מרג'יה: אמת.

מירי רגב: זה בסך הכול חמש תפילות.

מירי רגב: יפה.

<סיזאר מרג'יה: זה מה שיש וזה מה שנשאר.

מירי רגב: תודה רבה לך, תרמת לי מאוד.

מירי רגב: מה שבא ואומר חבר הכנסת יוני יחד עם קבוצה של חברי כנסת נוספים, שהם לא עומדים בהסכמים האלה, קרי, נכנסים נוצרים בלבוש נוצרי מלא עם הסממנים הדתיים, לא במסגרת חמשת המועדים האלה.

מירי רגב: עכשיו לפני שאתה מציג את זה, נשאל מי מאשר להם.

מירי רגב: אם זה מנוהל על-ידי משרד הפנים ומתוחזק על ידי משרד הפנים, איך יכול להיות שבימים שלא מצוינים כאן הם נכנסים לבושים מלא לחדר הסעודה האחרונה?

מירי רגב: ועוד שאלה, האם זה באחריות משרד הפנים – תיכף נדע – או באחריות אחרת?

דוד אזולאי: מי עושה את התיאום הזה?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אני יודעת מה אני שואלת.

<סיזאר מרג'יה: בחדר הסעודה אין שינוי.

<סיזאר מרג'יה: הם מדברים על הכנסייה היוונית האורתודוקסית שנכנסת לקבר דוד, זאת הבעיה.

<אבי ביטון: זה הפער שחסר לוועדה, הפער מבחינת הסטטוס קוו.

<סיזאר מרג'יה: על זה מדובר.

<סיזאר מרג'יה: זה לא קשור לחדר הסעודה.

<אבי ביטון: יש פעם אחת - - -

מירי רגב: שנייה רגע, אבי - - -

<אבי ביטון: זה פרט חסר שלא צוין.

מירי רגב: תיכף אני נותנת לך לדבר.

מירי רגב: אני רוצה להבין.

מירי רגב: על הסעודה האחרונה לא מדובר?

<סיזאר מרג'יה: אין שום שינוי.

מירי רגב: אין שינוי.

מירי רגב: לקבר דוד?

<סיזאר מרג'יה: לקבר דוד נכנסים רק הפטריארכיה היוונית האורתודוקסית - - -

יוני שטבון: יש שינוי קודם כול.

מירי רגב: רגע, תן לו לדבר.

<סיזאר מרג'יה: מאז שאני בתפקיד, מ-2001 - - -

מירי רגב: נכנס רק הפטריארך היווני.

<סיזאר מרג'יה: לא הוא, הפמליה שלו.

<סיזאר מרג'יה: לא הפטריארך עצמו.

<סיזאר מרג'יה: הנציג שלו בתפילה.

<סיזאר מרג'יה: הם באים מהר ציון.

מירי רגב: לאיזה תפילה?

<סיזאר מרג'יה: התפילה של ה"פנטקוסט", של שבועות הנוצרי.

<סיזאר מרג'יה: לפני שהוא עולה לחדר הסעודה עוברים לקבר דוד לשתי דקות.

<סיזאר מרג'יה: זה השינוי, אבל לא שינוי.

<סיזאר מרג'יה: אין שינוי בסעודה האחרונה.

מירי רגב: אני שואלת, האם קבר דוד - - -

<סיזאר מרג'יה: אני מאז 2001, וזה נעשה כך.

מירי רגב: מה שאתה אומר לי עכשיו שלקבר דוד נכנסים נוצרים עם כל התלבושות שלהם ועם הצלבים.

<סיזאר מרג'יה: נכון.

<סיזאר מרג'יה: פעם בשנה לקבר דוד לשתי דקות.

מירי רגב: הסטטוס קוו הזה, ממתי?

<סיזאר מרג'יה: שנים, מאז 48.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: עד כאן.

מירי רגב: אבי ביטון, רצית להוסיף משהו לגבי קבר דוד?

<אבי ביטון: קודם כול, ביקשתי לפני מספר שבועות גם מרב הכותל וגם מגורמים אחרים לקיים פגישה כדי לדעת האם הסטטוס קוו - - -

מירי רגב: מה קשור רב הכותל לזה?

<אבי ביטון: מבחינתי הוא הממונה הסטטורי על המקומות הקדושים.

משה זלמן פייגלין: על קבר דוד?

<אבי ביטון: על קבר דוד.

משה זלמן פייגלין: ממתי נקבע?

<אבי ביטון: הוא רב המקומות הקדושים.

משה זלמן פייגלין: מה פתאום.

<קריאה: רב הכותל הוא גם רב המקומות הקדושים.

<קריאה: רב הכותל הוא הממונה על המקומות הקדושים בהתאם לתקנות.

<אלי ליפשיץ: אבל קבר דוד לא כלול בתקנות.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש לרשום הערה.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה להבין כיצד קיבל רב הכותל את המעמד הזה.

משה זלמן פייגלין: האדם בתפקידו כבר 20 שנה לפחות, מעולם לא קיבל את המעמד הזה בצורה רשמית וחוקית.

משה זלמן פייגלין: יש כאן הליך שלטעמי הוא חמור ביותר.

מירי רגב: ההערה של חבר הכנסת פייגלין נרשמת, אני מבקשת לקבל על זה תשובה ממשרד הדתות וממשרד ראש הממשלה.

<אלי ליפשיץ: חבר הכנסת פייגלין, אני יכול להסביר - - -

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אני לא רוצה לדבר עכשיו על רב הכותל, באתי לדבר על קבר דוד.

משה זלמן פייגלין: תיכף תביני את הקשר.

מירי רגב: אני רוצה לדבר על קבר דוד, ואני רוצה להבין אם יש שינוי בסטטוס קוו בקבר דוד.

מירי רגב: אתם רוצים לקיים דיון על רב הכותל, נזמין אותו לפה.

מירי רגב: אני מבקשת לדעת האם יש שינוי בקבר דוד.

מירי רגב: אבי ביטון, בבקשה.

<אבי ביטון: ביקשתי את הדיון הזה כדי לדעת מבחינת משטרת ישראל האם יש שינוי בסטטוס קוו.

<אבי ביטון: כמו שאת מקיימת דיון גם אני ביקשתי לקיים דיון, כדי לדעת.

<אבי ביטון: בסופו של דבר מי שאמור לאכוף את זה, מעבר למשרדי הממשלה, אם יש שם בעיה, זו משטרת ישראל, ואנחנו נמצאים שם.

<אבי ביטון: יש לנו מש"ק, יש לנו שם פעילות, יש לנו שוטרים שנמצאים שם כל היום.

<אבי ביטון: אכן התקיים דיון אצל שר הפנים עם הנציגים השונים ונאמר לי באופן חד-משמעי שאין שום שינוי בסטטוס קוו בקבר דוד, וזה גם מה שאני רואה בשטח.

<אבי ביטון: אנחנו מתאמים עם העדות הנוצריות את התפילות שלהן בחדר הסעודה האחרונה ובקבר דוד לפי הסטטוס קוו שצוין על-ידי מר סיזאר מרג'יה ממשרד הפנים.

מירי רגב: זאת אומרת, חמש פעמים בשנה בחדר הסעודה האחרונה ופעם אחת בשנה בקבר דוד.

מירי רגב: נכון?

<אבי ביטון: חד-משמעית.

מירי רגב: זה מה שקורה.

מירי רגב: זאת אומרת, המשטרה לא ראתה אף אחד נכנס לבוש בגדים עם צלבים לקבר דוד ולחדר הסעודה האחרונה חוץ מחמש פעמים בשנה ועוד פעם אחת בשנה בקבר דוד?

מירי רגב: האם הבנתי את אמירותיך?

<אבי ביטון: אין לי שוטר שנמצא בחדר הסעודה האחרונה, יש לי שוטר של שיטור קהילתי, שיש לו נקודה במתחם קבר דוד, ואם יש בעיה בהיבטים של סטטוס קוו, אני מייד פועל בנדון.

<אבי ביטון: צריך גם להבין את המציאות שיש בחדר הסעודה האחרונה - - -

מירי רגב: לא, לא, לא.

מירי רגב: אין להבין מציאות.

מירי רגב: עכשיו נחזור להר הבית ולכותל הקטן.

מירי רגב: זאת המציאות שבגללה משתינים על הכותל הקטן.

מירי רגב: אין מציאות.

מירי רגב: יש סטטוס קוו, אתם המשטרה לא תשנו את הסטטוס קוו.

מירי רגב: יש סטטוס קוו, המשטרה היא גוף מבצע ולא גוף קובע.

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה פשוטה - - -

<אבי ביטון: לא ביקשנו - - -

מירי רגב: אז אני שואלת אותך שאלה פשוטה, ותענה לי עליה.

<אבי ביטון: חברת הכנסת רגב, אם לא תתני לי לדבר, אני פשוט אקום ואלך.

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה פשוטה, האם יש כניסה מעבר לחמש פעמים בשנה ועוד פעם בשנה לקבר דוד של נוצרים עם כל הלבוש וכל האביזרים שלהם?

מירי רגב: לקבר דוד או לחדר הסעודה האחרונה.

<אבי ביטון: יש הרבה מאוד פעמים שנוצרים נכנסים לחדר הסעודה האחרונה, זה אחד המקומות המתוירים בעולם, מגיעות הרבה מאוד קבוצות של נוצרים לראות את אחד המקומות החשובים להם.

מירי רגב: אבל לא להתפלל שם, הם באים לבקר.

<אבי ביטון: הם באים לבקר ולא להתפלל.

<אבי ביטון: אם יש תלונה כמובן על תפילה או על הפרת הסטטוס קוו, אנחנו מטפלים.

<אבי ביטון: לנו לא ידוע בשנה האחרונה שהופר הסטטוס קוו או על תלונות על הפרת הסטטוס קוו.

מירי רגב: תיירים אמורים לבקר שם, משרד הפנים, לא להתפלל שם.

מירי רגב: זה שהם מתפללים שם, צריך להוציא אותם כמו שמוציאים יהודים שמתפללים בהר הבית.

<אבי ביטון: המיסה היחידה - - -

מירי רגב: רק כדי להבין את העניין.

<אבי ביטון: המיסה היחידה שהתקיימה שם בשנה האחרונה - - -

מירי רגב: שנייה רגע.

מירי רגב: אני רוצה להבין מה הסטטוס קוו.

מירי רגב: הסטטוס קוו הוא שיכולים לבוא לבקר - - -

<סיזאר מרג'יה: אין כסאות, אין ספסלים, עומדים.

מירי רגב: אבל לא מתפללים שם.

<סיזאר מרג'יה: מתפללים.

<סיזאר מרג'יה: כל אחד - - -

מירי רגב: כמו שהיהודים בהר הבית מתפללים?

מירי רגב: הם לא יכולים להגיד שמע ישראל בהר הבית.

<סיזאר מרג'יה: אין טקס.

<סיזאר מרג'יה: אין טקס.

מירי רגב: הבנתי.

<אבי ביטון: לא סיימתי.

מירי רגב: בבקשה.

<סיזאר מרג'יה: יש לנו שומר במקום ששומר על הסדרי הסטטוס קוו במקום.

<אבי ביטון: המיסה היחידה שהתקיימה שם במהלך השנה האחרונה זה היה בביקור האפיפיור.

מירי רגב: זה במיוחד לביקור האפיפיור.

<אבי ביטון: כן.

<אבי ביטון: זו המיסה היחידה.

<אבי ביטון: אם מדברים על הפרת הסטטוס קוו, זו הפרת הסטטוס קוו היחידה.

מירי רגב: עכשיו אני מבקשת להציג את העובדות.

מירי רגב: הבנו את תמונת המצב, הבנו את הסטטוס קוו על-פי הנציגים הרשמיים של מדינת ישראל, קרי, משרד החוץ, משרד הפנים ומשטרת ישראל שאוכפת על-פי הסטטוס קוו.

מירי רגב: אלה הדברים שהבנו.

מירי רגב: עכשיו אני מבקשת לדעת מה המציאות.

יוני שטבון: הערה קטנה ברשותך, גברתי היושבת-ראש.

מירי רגב: בבקשה.

יוני שטבון: הדיון הזה חייב להיות מחולק לשניים כדי שהוא גם יהיה יעיל.

יוני שטבון: האחד, הסטטוס קוו מול המציאות, כמו שאומרת היושבת-ראש, והשני, חשוב לי מול נציגי משרדי הממשלה מכאן ולהבא.

יוני שטבון: חשוב להבין פה שאנחנו שומעים השכם והערב מנציגי משרד החוץ שנפגשים עם ראשי הרשויות המקומיות – וקרו דברים מעולם, אפשר לדבר עם ראש העיר ניר ברקת ונציגים נוספים – שיש תהליכים שקורים בהסתכלות עתידית, שגם אם לא רואים אותם עכשיו בשטח עלולים לקרות בעתיד.

יוני שטבון: אנחנו רוצים בחלק השני אולי או כחלק מהדברים שגם יובהר שמה שנסגר פה עכשיו גם מסתכל על העתיד.

מירי רגב: אני עובדת עם משרד הפנים הרבה מאוד זמן.

מירי רגב: אני יודעת שהחלטות שמתקבלות על-ידי השר הן ההחלטות שנעשות.

יוני שטבון: לא התכוונתי לביצוע.

יוני שטבון: האם במקביל לכך שאנחנו מדברים פה עכשיו, גם אם לא הופר הסטטוס קוו בנקודות כאלה ואחרות, יש תכנון או מגמה של המשרדים השונים, משרדי הממשלה, כולל משרד החוץ - - -

מירי רגב: אני לא יודעת לדבר על מה שעתיד להיות.

יוני שטבון: זה חשוב.

מירי רגב: לא, לא, לא.

מירי רגב: הדיון הזה בא להסביר מה הסטטוס קוו, האם הוא שונה, ואם הוא הופר, למה הוא הופר, ולסכם את הדיון להמשך שאין לעשות הפרות מהסוג הזה.

מירי רגב: ואם היו הפרות בחסות של אחד המשרדים, צריך לבדוק מדוע הם פעלו בשינוי מהחלטת הממשלה.

מירי רגב: בבקשה להציג את ההפרות.

<מיכאל דוד: שלום לכם, קורים לי מישל דוד - - -

מירי רגב: לא עכשיו "הר ציון במבט מהאוויר", זה לא מעניין כרגע.

מירי רגב: נא בבקשה – הפרות.

מירי רגב: הדיון הזה ממוקד.

מירי רגב: אני מבקשת לדבר ענייני.

מירי רגב: לא באנו לדבר על ההיסטוריה.

מירי רגב: כולנו מבינים את החשיבות של קבר דוד.

מירי רגב: אני מבקשת להבין מה הן ההפרות בשטח.

<מיכאל דוד: כל מה שאתם רואים באדום זה השטחים הנוצריים, הר ציון זה החניון, ומה שאתם רואים בצהוב זה קבר דוד.

<מיכאל דוד: הגודל חשוב פה, זה 12 מטר כפול 15 מטר, כשיש לנו את דורמציון 93 מטר, 100 מטר על 38 מטר גובה.

<מיכאל דוד: זה המקום.

<מיכאל דוד: יש שם שש כנסיות, חמישה בתי קברות.

<מיכאל דוד: המקום הקדוש ליהודים שנשאר בהר ציון – אני אומר לכם, הגודל חשוב פה – מבנה בן שלוש קומות, נבנה במאה ה-12, והוא 12 מטר כפול 15 מטר.

מירי רגב: מישל, יש לנו אפשרות לשנות עכשיו משהו במה שאתה מדבר?

מירי רגב: – לא.

מירי רגב: נכון?

מירי רגב: בוא דבר על מה שהוועדה אחראית.

מירי רגב: בוא בבקשה ותגיד איפה היו הפרות במתחם קבר דוד ובחדר של הסעודה האחרונה.

<מיכאל דוד: מה שראיתם בכחול זה שייך ליהודים.

<מיכאל דוד: פה השטחים, מה שייך למי.

<מיכאל דוד: אתם רואים ש-55% מהשטח כבר בידיים של הנצרות והם מנסים לקבל עכשיו את קבר דוד המלך.

<מיכאל דוד: על-פי דין תורה צריך להבין שיש בעיה הלכתית – זו נקודה מאוד חשובה – ליהודים להתפלל מתי שמעליהם יש כנסיה.

<מיכאל דוד: יהודים כבר לא יכולים להתפלל.

<מיכאל דוד: זה הופך להיות מקום של עבודה זרה.

<מיכאל דוד: כל הפוסקים של הדור נשאלו על זה וענו על זה, גם ציונים, גם חרדים, גם בחוץ-לארץ עונים אותו דבר.

<מיכאל דוד: רבותי, המקום הזה הופך לתפילות קבועות לנצרות.

<מיכאל דוד: היהודים גמרו למטה, לא רק למעלה.

<מיכאל דוד: גמרו למטה להתפלל.

<מיכאל דוד: זה דבר חשוב.

<מיכאל דוד: מה קרה בסטטוס קוו?

<מיכאל דוד: אמרנו שיש הבדל בין תפילות ומיסות.

<מיכאל דוד: שאלנו מומחים לנצרות – יש פה בחדר הזה – ב-8 ביולי היו ארבע מיסות.

<מיכאל דוד: מיסות, לא תפילות, רבותי.

<מיכאל דוד: ההבדל שהם מכניסים לשם צלבים גדולים.

מירי רגב: איפה זה?

מירי רגב: נראה את זה.

מירי רגב: תראה תמונות.

<מיכאל דוד: פה למשל עם פרוכת ולא היה דבר כזה.

<מיכאל דוד: מי שגר שם - - -

מירי רגב: איפה זה היה?

<מיכאל דוד: זה היה למעלה בקומה השנייה, מה שהם קוראים לו "הסעודה האחרונה".

<קריאה: "חדר הסעודה האחרונה".

<סיזאר מרג'יה: זה בחג השבועות.

מירי רגב: זה היה בחג השבועות?

מירי רגב: יום חמישי לפני הפסחא.

<מיכאל דוד: ב-8 ביוני 2014 התמונה הזאת צולמה.

<מיכאל דוד: רבותי, אני נמצא שם הרבה שנים.

<מיכאל דוד: יש פה נציגים - - -

מירי רגב: מישל, תקשיב רגע.

מירי רגב: אני רוצה לעשות סדר.

<מיכאל דוד: אתם רואים צלבים, פרוכות.

מירי רגב: זה שהם הכניסו צלבים - - -

<מיכאל דוד: זה מיסות.

מירי רגב: זו בעיה.

<סיזאר מרג'יה: לא נשאר שום דבר, זה רק לטקס.

<מיכאל דוד: זו בדיוק ההפרה.

<אבי ביטון: זה חלק מהסטטוס קוו.

<סיזאר מרג'יה: הם באים בלי כלום לטקס והם יוצאים.

<סיזאר מרג'יה: הם באים בלי כלום, אין גלימות, אין סימנים - - -

מירי רגב: סליחה, רגע.

מירי רגב: אני מבקשת ממשרד הפנים, יכול להיות שלא הבהרת את עצמך או כנראה לא הבנו נכון.

מירי רגב: בדרך כלל אנחנו לא מבינים נכון, אז תסביר עוד פעם.

מירי רגב: אמרת שחמש פעמים בשנה מותר להיכנס לחדר הסעודה האחרונה ולהתפלל שם בלי האביזרים.

מירי רגב: האם הצלב זה אביזר או לא?

<סיזאר מרג'יה: לא.

מירי רגב: אז תסביר לי מחדש שאני אבין.

<סיזאר מרג'יה: בחמשת הימים האלה עורכים תפילות ולא מיסות.

<סיזאר מרג'יה: לא היתה מיסה במקום.

מירי רגב: אני שואלת אותך, מה כוללת התפילה?

<סיזאר מרג'יה: זה טקס, בכל תפילה יש גלימה של איש הדת הבכיר - - -

מירי רגב: כן יש אביזרים.

מירי רגב: אמרת שאין אביזרים.

<סיזאר מרג'יה: כל הזמן זה כך.

<קריאה: יש כאן מומחה לנצרות שיכול להסביר את העניין אולי.

<סיזאר מרג'יה: אחרי הטקס כל האביזרים יוצאים החוצה, לא נשאר שום דבר.

מירי רגב: האם ב-8 ביוני בבוקר ובצהרים זה שבועות לנוצרים?

<סיזאר מרג'יה: או שבועות לנוצרים או יום חמישי לפני הפסחא.

<קריאה: זה שבועות.

<סיזאר מרג'יה: זה שבועות.

מירי רגב: זה שבועות לנוצרים.

מירי רגב: הלאה, איזה עוד יום הופר?

<שמחה הכהן קוק: הם נכנסו לקבר דוד המלך עד היום.

<סיזאר מרג'יה: זה פעם אחת בשנה אצל היוונים האורתודוקסיים, רק הם נכנסים, לא הפרנציסקנים.

<שמחה הכהן קוק: התמונות ,שיגישו אותן לכבוד היושבת-ראש.

מירי רגב: מה זה 9 ביוני?

מירי רגב: זה גם אותו דבר?

<סיזאר מרג'יה: שבועות.

<סיזאר מרג'יה: שבועות.

מירי רגב: ראשון ושני של שבועות.

מירי רגב: איפה עוד היתה הפרה, מישל?

<מיכאל דוד: אתם רואים פה תהלוכה, הם נכנסים למקום.

<מיכאל דוד: מי שמזהה את המקום זה בכניסה למתחם, יש שם המון-המון סוגים של נוצרים, ויש להם תאריכים שונים, כמו שהסביר הנציג.

<מיכאל דוד: הם חקקו – ואנחנו מכירים את המקום הזה, כל הזמן מבקרים – על המקום עם משהו במתכת, הם עשו צלב במקום.

<מיכאל דוד: זה לא היה לפני.

מירי רגב: אז תורידו את זה.

<מיכאל דוד: זה היה אחרי.

מירי רגב: תפנו למשטרה.

מירי רגב: המשטרה אמרה שהיא לא קיבלה אפילו תלונה אחת.

<מיכאל דוד: הגשנו תלונה על זה.

מירי רגב: מתי הגשתם תלונה למשטרה?

<עידן גרוסמן: יש לציין שזה לא בחדר הסעודה האחרונה, אלא בחדר שעל ידו, שהוא קדוש בקדושת בית כנסת, ונוצרים אף פעם לא נכנסו לשם, והם לא הסבירו את זה.

<עידן גרוסמן: זה נמצא בחדר השני.

<עידן גרוסמן: בזמן שהיהודים אסרו על הנוצרים להתפלל למטה, הם היו מתפללים למעלה, בחדר שהוא לא הסעודה האחרונה, אלא אחריו, ולחדר הזה אף פעם לא נכנסו נוצרים.

<עידן גרוסמן: עכשיו הוא יגיד לי מתי הרשו לנוצרים להיכנס לחדר השני.

<סיזאר מרג'יה: מצד שמאל איפה שהמדרגות – בשבועות.

<עידן גרוסמן: נוצרים אף פעם לא נכנסו לשם.

<יוכבד גרוסמן: איפה שיש מצבה אנחנו ראינו - - -

<מינה פנטון: בשבועות בחדר הסעודה האחרונה ובחדר האחרון הם כבר נכנסים.

<סיזאר מרג'יה: לא בחדר השני.

<סיזאר מרג'יה: הטקס באולם, החדר פתוח לקהל.

<יוכבד גרוסמן: יורשה לי לומר שהייתי במקום כשהוציאו אותי אישית בזמן שהיתה מיסה שם.

<יוכבד גרוסמן: אני נכנסתי ויש לי תמונות שכבוד היושבת-ראש תראה.

<יוכבד גרוסמן: שנכנסו עם צלבים ורומחים, נכנסו גם למעלה.

<יוכבד גרוסמן: ב-8 וב-9, ביומיים האלה נערכו מעל ארבע מיסות.

<יוכבד גרוסמן: אני אישית ראיתי קבוצות של מאות נוצרים שמגיעים עם סממנים, עם קטורת, עם צלבים, עם רומחים, ואותי הוציאו מהקבר בזמן שהכניסו את הכמרים, וזה הפרת סטטוס קוו כפשוטו, אז אין פה שאלה בכלל.

<יוכבד גרוסמן: אני צילמתי שם את הצלב כמו שאמרו פה, שנשאר בחדר לבד.

<יוכבד גרוסמן: צלב מנרות, כשבחיים לא היה דבר כזה שדולק.

<יוכבד גרוסמן: היתה שם פרוכת, היו שם כל הסממנים וצילמתי.

<יוכבד גרוסמן: יש פה חוברת.

מירי רגב: שנייה.

מירי רגב: אם זה נעשה במסגרת חמשת התפילות שבהם זה מאושר, אז אין עם זה בעיה.

<יוכבד גרוסמן: הוא אמר בעצמו, ללא סממנים.

<יוכבד גרוסמן: הרי הסטטוס קוו ללא סממנים.

<סיזאר מרג'יה: אני אמרתי - - -

מירי רגב: רק שנייה.

מירי רגב: שקט רגע.

מירי רגב: סליחה רגע.

מירי רגב: סיביליה, אתה אחראי על המקום.

<יעקב סיביליה: אני לא אחראי, אני חי שם.

מירי רגב: אתה חי שם.

מירי רגב: בוא תגיד לנו, סיביליה, אם מעבר לחמש התפילות ועוד היום האחד הזה של הפטריארכיה שמגיעה לקבר דוד, האם יש שינוי בקבר דוד.

<יעקב סיביליה: צריך להבין מבחינת המבנה עצמו מהכניסה, המבואה לקבר דוד עצמו, למטה בקומה הראשונה, יש מדרגות שעולות לסעודה האחרונה.

<יעקב סיביליה: הן חסומות על-ידי דלת שהיא לא מבודדת.

<יעקב סיביליה: זאת אומרת, אם יש קבוצה, ויש שם הרבה קבוצות – אני יכול להעיד על כך באופן אישי שיש הרבה קבוצות ששרות שם שירים באקסטזה ושומעים אותן ברעש מחריש אוזניים.

<יעקב סיביליה: זה לא קורה פעם בשבוע, זה קורה אפילו יותר מפעם בשבוע.

<יעקב סיביליה: השומר שנמצא שם לא מבין בכלל אם זה תפילה או לא תפילה, אם זה טקס, הוא לא מבין שום דבר.

<יעקב סיביליה: גם השוטרים שעושים שם סיורים כל הזמן לא מבינים בדבר הזה.

מירי רגב: האם היו תלונות למשטרה בעניין הזה?

מירי רגב: האם פניתם לממ"ז ירושלים?

<יעקב סיביליה: לא.

<יעקב סיביליה: לא.

מירי רגב: הם לא יכולים לנחש שיש שם בעיה.

מירי רגב: אם קבר דוד וחדר הסעודה האחרונה מנוהלים על-ידי משרד הפנים, למה כל מי שרוצה יכול להיכנס לשם?

מירי רגב: למה המקום הזה לא סגור באופן הרמטי עם שער שאי-אפשר להיכנס אליו?

<יעקב סיביליה: את שואלת אותי?

מירי רגב: אני שואלת את ערן דוידי.

<עידן גרוסמן: מי פותח להם בליל שבת?

מירי רגב: מי פותח להם?

<עידן גרוסמן: בליל שבת הם שרים שם שירים.

מירי רגב: למה?

<ערן דוידי: זה אתרים ציבוריים, באים מבקרים מכל העולם - -

<קריאה: עד 18:00.

<ערן דוידי: - - אין מה לסגור.

<עידן גרוסמן: בליל שבת מי פותח להם?

<עידן גרוסמן: תגיד לי.

מירי רגב: אני שואלת שאלה פשוטה, משרד הפנים.

<קריאה: - - -

מירי רגב: מה זה "למה לסגור"?

מירי רגב: כי הם עולים למעלה.

<סיזאר מרג'יה: אנחנו אחראים רק על הסעודה האחרונה.

<סיזאר מרג'יה: משרד הפנים רק מנהל את הסעודה האחרונה, לא קבר דוד ולא הכניסה למטה.

<סיזאר מרג'יה: הכניסה פתוחה כל הזמן.

<סיזאר מרג'יה: אנחנו מנהלים רק את הקומה העליונה.

<סיזאר מרג'יה: אין לנו שליטה על מקומות אחרים.

<מינה פנטון: כבוד היושבת-ראש, שאלת הבהרה.

<מינה פנטון: מי נתן למשטרה ולמשרד הפנים את ההוראה לשוטרים ולמפקחים שעומדים שם להוציא יהודים מן המקום תוך הוראה שזו כנסייה?

<מינה פנטון: ממתי הפך המקום הזה לכנסייה?

<מינה פנטון: זו הפרת סטטוס קוו.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: למה מוציאים יהודים מהמקום?

<סיזאר מרג'יה: כל אחד יכול לבקר.

מירי רגב: למה מוציאים יהודים?

<סיזאר מרג'יה: אין תלונה כזאת.

יוני שטבון: השר לביטחון פנים החליט שזה אירוע.

יוני שטבון: אני קיבלתי תשובה.

מירי רגב: איזה אירוע?

יוני שטבון: אני אסביר לכם.

יוני שטבון: זה מוגדר כאירוע.

מירי רגב: איזה אירוע?

מירי רגב: מתי?

יוני שטבון: כשיש אירוע התגוששות בין יהודים לערבים - - -

מירי רגב: זה כמו בהר הבית, כשיש יהודים וערבים, מוציאים את היהודים, המוסלמים נשארים.

מירי רגב: עכשיו בקבר דוד זה יהיה אותו דבר.

מירי רגב: זה מדהים.

יעקב אשר: מירי, לקח לך שעה להבין.

יעקב אשר: הנה הבנת את זה.

מירי רגב: לקח לי זמן, אבל בסוף אני מבינה.

יוני שטבון: אם יש אירוע מוציאים את היהודים.

יוני שטבון: מהשר קיבלתי את התשובה הזאת, השר לביטחון פנים.

מירי רגב: אני רוצה להבין אם זו המדיניות.

מירי רגב: אני רוצה להבין, אם יש עימותים בקבר דוד בין יהודים ונוצרים, מוציאים את היהודים מהמקום?

<אבי ביטון: קודם כול, הוצאנו יהודים מקבר דוד לפני ביקור האפיפיור, כשיהודים התבצרו בקבר דוד.

<אבי ביטון: במוצאי שבת לפני ביקור האפיפיור הם רצו כמובן לעשות פעולת מחאה.

<אבי ביטון: אנחנו למעשה הוצאנו אותם.

<אבי ביטון: הם קשרו את את עצמם בשרשראות לקבר דוד.

<אבי ביטון: שם היה מועד אחד שהוצאנו את היהודים.

<אבי ביטון: מועד נוסף זה באמת בהתאם לסטטוס קוו, לתפילה של חג השבועות, שבה היוונים נכנסים לקבר דוד עצמו, לפרק זמן של בין שתיים לשלוש דקות, הם מגיעים מהר ציון בתהלוכה, נכנסים לקבר דוד, על-פי הסטטוס קוו, ואז למעשה הם יוצאים ועולים - - -

מירי רגב: היום היחיד הזה בשנה שהם נכנסים, הפטריארכיה - - -

<אבי ביטון: היום היחיד בשנה שהם נכנסים לקבר דוד עצמו.

<אבי ביטון: לא לחדר הסעודה האחרונה, שם מדובר על חמש פעמים בשנה בלבד.

מירי רגב: ביום עצמו אתם מוציאים את היהודים?

<אבי ביטון: לשתי הדקות האלה שנכנסים ביקשנו להוציא כמה יהודים.

<אבי ביטון: זה מידתי.

מירי רגב: זה הכול?

<אבי ביטון: בלבד.

מירי רגב: רק לדבר הזה?

<אבי ביטון: רק לפרק הזמן הזה.

מירי רגב: מעבר לזה לא מוציאים יהודים?

<אבי ביטון: לא היה ולא נברא.

מירי רגב: סיביליה, האם נכון שמוציאים יהודים לא באירועים האלה, שדיבר עליהם פה – דרך אגב, מה שאמר פה אבי, מקובל עלי לחלוטין.

מירי רגב: שני הדברים האלה שהוא אמר, מקובלים עלי לחלוטין – האם מעבר לחמש התפילות האלה וליום הזה שמגיעים לקבר דוד, האם מעבר לזה - - -

<אבי ביטון: לא חמש תפילות, פעם אחת.

מירי רגב: פעם אחת בקבר דוד וחמש התפילות בחדר הסעודה – האם מעבר לזה מוציאים יהודים מקבר דוד?

מירי רגב: האם מעבר לזה עולים נוצרים לחדר הסעודה האחרונה ומתפללים שם?

<יעקב סיביליה: מה שאמרתי קודם.

מירי רגב: שהם עומדים למטה ושרים, אבל זה אתר - - -

<יעקב סיביליה: לא למטה, בחדר הסעודה האחרונה.

<יעקב סיביליה: בחדר הסעודה האחרונה יש מציאות כזאת בתדירות די גבוהה שעומדים שם ובאקסטזה שרים ומתפללים.

<יעקב סיביליה: זה נראה כמו תפילה.

<יעקב סיביליה: לפני שבוע הייתי שם וראיתי איזו נזירה שעומדת על המדרגות ומנהלת סוג של תפילה, בלי הסממנים הנוצרים, אבל היה סוג של תפילה.

מירי רגב: זאת אומרת, אתה כאחד שחי שם, אתה כרגע מזהה רק בעיה אחת, הבעיה האחת היא - -

<יעקב סיביליה: אין פיקוח.

מירי רגב: - - שעולים לחדר הסעודה האחרונה תיירים, שזה בסדר ומותר להם, אבל הם לא רק באים, מבקרים ויוצאים, כמו שאנחנו עושים בהר הבית לדוגמה, אלא הם גם מתפללים שם בניגוד להנחיות.

<אבי ביטון: שרים.

מירי רגב: שרים ומתפללים.

<קריאות: - - -

<קריאה: מדליקים קטורת.

מירי רגב: מותר גם ליהודים לשיר בהר הבית?

מירי רגב: את השירים היהודיים מותר לשיר בהר הבית?

מירי רגב: – אסור.

מירי רגב: אסור לשיר שירים יהודיים בהר הבית.

מירי רגב: נכון?

מירי רגב: זה הסטטוס קוו.

<סיזאר מרג'יה: אנחנו מונעים.

<סיזאר מרג'יה: יש לנו שומר שם, הוא עושה כמה שהוא יכול.

<יוכבד גרוסמן: יש לי שאלה למשרד הפנים, האם ראיתם - - -

מירי רגב: סליחה, רגע.

מירי רגב: אני מבקשת לשמוע מי אמור לפקח על כך שאותם נוצרים שעולים יראו את המקום וישירו למטה?

מירי רגב: ישירו ויתפללו למטה.

<ערן דוידי: אני אסביר.

<ערן דוידי: גם אנחנו שמענו שמועות, הגיעו רסיסי מידע מחברי כנסת כאלה ואחרים, ביניהם חבר הכנסת שטבון וגם ממוטי יוגב, שיש איזו הפרה של סטטוס קוו, לכן ערך שר הפנים לפני משהו כמו שבועיים-שלושה שבועות, בנוכחות כל הנציגים, כולל משרד המשפטים, משטרה וכו' דיון בנושא, בדיוק כמו שאנחנו עושים כאן.

<ערן דוידי: הוא הבין שאין שינוי בסטטוס קוו, וגם הצהיר שאסור שיהיה שינוי כזה.

מירי רגב: מי זה "הוא הבין"?

<ערן דוידי: שר הפנים הבין מכל הגורמים שאין שינוי וביקש מהמשטרה להעביר את הבקשה לשר לביטחון פנים לחזק שם את האבטחה, וגם ביקש מהמנכ"ל שלנו לבחון אולי לשים שם עוד מאבטח.

<ערן דוידי: באמת יש שירים שלא ברור אם זו תפילה או לא תפילה, ויש שם מאבטח שמנסה כל הזמן לעשות סדר.

<ערן דוידי: להתחיל להגיד על השיר הזה שהוא שיר של תפילה או לא תפילה, את יודעת - - -

מירי רגב: סליחה, רגע.

מירי רגב: ערן, אתה עורך-דין - - -

<ערן דוידי: שני מאבטחים לא יעזרו לך.

מירי רגב: אני רוצה רגע להבין.

מירי רגב: אני מכבדת מאוד גם אותך וגם את סער.

מירי רגב: הרי נסגר וסוכם שחמש פעמים בשנה מתפללים שם, והשאר מבקרים, לא שרים, לא עושים קומזיצים ולא עכשיו מביאים ערבי שירה בציבור.

מירי רגב: הם יכולים לבוא ולבקר.

מירי רגב: יפה, אם זה כך, צריך להוציא נוהל מאוד ברור למי שאחראי על החדר הזה.

<ערן דוידי: יש נוהל.

מירי רגב: זה שיש נוהל, זה בסדר, אבל צריך לאכוף את הנוהל, ומי שצריך לאכוף את הנוהל זה אתה, כי אתה צריך להגיד את זה למשטרה.

<ערן דוידי: יש מאבטח ויש משטרת ישראל.

מירי רגב: לא, לא, זו לא בעיה של משטרת ישראל.

מירי רגב: הנוהל צריך להיות מאוד ברור, וזה מה שצריך להיות מהדיון הזה.

מירי רגב: אני כרגע מבינה שכל הסיפורים לגבי התפילות והכניסה של הצלבים, הכול על-פי מה שנסגר, "חמש פלוס אחת", אני קוראת לזה.

מירי רגב: כרגע אין הוצאת יהודים מהמתחם, אלא באמת באותן נקודות חיכוך שדיבר עליהן אבי, וזה מקובל עלי.

מירי רגב: הדבר היחיד שאני רואה כפער, והוא בעיני אינו תקין, וצריך לתקן אותו במיידי, זה שקבוצות תיירים שמגיעות ומבקרות בחדר הסעודה השלישית, אין בעיה, לא ישירו שם.

מירי רגב: ירצו לשיר, שישירו למטה.

מירי רגב: זה הכול.

מירי רגב: מה הבעיה לדאוג שזה יקרה?

אורי מקלב: הוא אומר לך שהוא לא יודע לזהות אם זה שירה או לא.

מירי רגב: אז לא ישירו.

מירי רגב: לא ישירו ולא יתפללו.

מירי רגב: אני מגיעה למוזיאון, אני לא שרה במוזיאון, אני אפילו לא יכולה לצלם במוזיאון.

מירי רגב: בהר הבית תמיד מזהים.

משה זלמן פייגלין: מירי, שמת את הדברים בצורה מסודרת וטובה, ומכיוון ששתקתי עד עכשיו אני חייב לומר מידע אישי שמשטרת ישראל יודעת יפה מאוד כיצד לגרום לאנשים לא להתפלל כשהיא רוצה.

<דניאל עשור: אני רוצה לומר על הפרת סטטוס קוו שלא הועלתה פה על השולחן כלל.

מירי רגב: מי אתה בבקשה?

<דניאל עשור: אני נוצרי לשעבר, עברתי לנצרות, הייתי מיסיונר פעיל בארצות-הברית שבע שנים, אני מתמחה בנושא נצרות, ואני רוצה לומר שכל התפילות הן מיסות.

<דניאל עשור: זו הפרה של החוק.

אורי מקלב: אתה נוצרי שהפך ליהודי?

<דניאל עשור: אני יהודי שהמרתי את דתי לנצרות וחזרתי ליהדותי.

<דניאל עשור: אני מתמחה בנושא.

מירי רגב: ברוך הבא.

<דניאל עשור: תודה רבה.

אורי מקלב: הוא כבר נמצא, זה ברוך הנמצא.

<דניאל עשור: כאשר מדובר פה מטעם משרד הפנים על הטקס של הסעודה האחרונה זה מיסה, ולכן כל השיח פה הוא עיוור.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת פייגלין, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אני אדבר מאוד קצר.

משה זלמן פייגלין: קודם כול, אני מוריד את הכובע בפניך על האופן שבו את מקלפת את הבצל אט-אט כדי להבין את הדברים, אבל התמונה הכללית היא ללא ספק תמונה של ניסיון היאחזות והשתלטות נוצרית בקבר דוד, וכפי שמישל ניסה להראות בתוך הסד של הזמנים, מדובר באמת בכבשת הרש, במקום קדוש, בתהליך שככל שנתחמק ממנו אל תוך כל מיני סעיפים וסעיפי סעיפים התמונה המתבהרת שם היא בדיוק התהליך שאנחנו עדים לו בהר הבית.

משה זלמן פייגלין: כלומר, אותו תהליך שבו בהתחלה רק נותנים להם קצת יותר לבקר כתיירים ואחר-כך קצת יותר לשיר ולומר איזו תפילונת קטנה וכן הלאה וכן הלאה, הסטטוס קוו הולך ומתכרסם ובסופו של דבר המקום יהפוך למקום שליהודים אסור יהיה להתפלל שם כפי שבהר הבית אסור להתפלל היום.

מירי רגב: משום ששר הפנים שלנו עכשיו גם מתחזק, אז אני בטוחה שהוא ידאג לזה שאפילו לא ישירו שם.

מירי רגב: נכון, ערן?

מירי רגב: אפילו לא ישירו בחדר הסעודה האחרונה.

מירי רגב: זאת ההמחאה שנוציא מפה.

משה זלמן פייגלין: גברתי, כדי שלא נטעה, לא מדובר כאן בתהליך מלמטה למעלה.

משה זלמן פייגלין: כלומר, באיזה לחץ ספונטני שקורה מלמטה.

מירי רגב: חברים.

משה זלמן פייגלין: אני חוזר על הדברים.

משה זלמן פייגלין: התהליך – מי שנמצא בשטח רואה אותו טוב מאוד.

משה זלמן פייגלין: אני אישית הגעתי לשטח לפני שלושה שבועות, אלמלא הייתי מגיע כחבר כנסת, לא היו מאפשרים ליהודים להיכנס בכלל.

משה זלמן פייגלין: משהגעתי אפשרו לי ולעוד כמה אנשים להיכנס, דבר שלא היה מעולם בעבר.

משה זלמן פייגלין: הנה לכם שינוי של סטטוס קוו.

משה זלמן פייגלין: לא מדובר בתהליך שהוא תהליך ספונטני, שהנוצרים המסכנים פתאום מגיעים בהמוניהם משום מה בעשרות אוטובוסים למקום.

משה זלמן פייגלין: מדובר בתהליך שמתחיל במחשכים, בחדרי חדרים, בהסכמים שנסגרים בין משרד החוץ, ולצערי הרב כנראה גם בקשר עם משרד ראש הממשלה, בין אנשים שממונים על-ידי ממשלת ישראל לנהל את העניינים, כדי שינהלו אותם בכיוונים הללו.

משה זלמן פייגלין: אני אקרא לילד בשמו, רב המקומות הקדושים.

משה זלמן פייגלין: פתאום אני שומע שהוא כבר רב המקומות הקדושים.

משה זלמן פייגלין: אני אשמח לראות את המכרז שעליו הוא התמודד לתפקיד הזה, אגב.

משה זלמן פייגלין: אשמח מאוד לראות איך הוא קיבל את התפקיד הזה, באיזה מכרז.

<קריאה: פרס נתן לו.

משה זלמן פייגלין: התהליך הזה מבשיל בסופו של דבר לאותו לחץ ספונטני כביכול מלמטה.

משה זלמן פייגלין: מגיעים הדברים לאותה תמונה ששוטר - - -

אורי מקלב: במינויים פוליטיים הואשמו בליכוד.

משה זלמן פייגלין: מגיעים הדברים לכך שיהודים - - -

אורי מקלב: היחידים שהואשמו במינויים פוליטיים זה היה מהליכוד.

מירי רגב: חבר'ה, בבקשה.

משה זלמן פייגלין: אני מבקש, אל תפריע לי בבקשה.

<קריאות: - - -

משה זלמן פייגלין: מגיעים בסופו של דבר - - -

אורי מקלב: - - -

משה זלמן פייגלין: אני מבקש, תן לי לסיים.

אורי מקלב: מינויים פוליטיים היו בליכוד.

משה זלמן פייגלין: נכון.

משה זלמן פייגלין: אתה צודק, זה לא בסדר וגם זה לא בסדר.

מירי רגב: הלאה.

אורי מקלב: במקומות אחרים לא הורשעו.

משה זלמן פייגלין: תן לי בבקשה לסיים את דברי, ואז תגיד מה שאתה רוצה.

אורי מקלב: דיברת על רב בישראל.

משה זלמן פייגלין: כן, על רב בישראל, נכון, שהוא חלק מאותו מנגנון.

משה זלמן פייגלין: צריך להבין שהתהליך הזה הולך מלמטה למעלה, ובסופו של דבר שוטר משטרת ישראל מחזיק בגרונו של בחור יהודי בקבר דוד.

משה זלמן פייגלין: היהודים הפוכים פתאום להיות העבריינים, אלה שמבקשים כביכול להתסיס.

משה זלמן פייגלין: תהליך שאנחנו יודעים בדיוק איך זה מתחיל ואיך זה נגמר.

משה זלמן פייגלין: זה ייגמר בכך - - -

<קריאה: כמו בקבר יוסף.

משה זלמן פייגלין: נכון, קבר דוד ייגמר כמו קבר יוסף, בדיוק.

משה זלמן פייגלין: בואו נבין את הכתובת על הקיר.

משה זלמן פייגלין: זה ייגמר בכך שקבר דוד יישמט מדי עם ישראל.

משה זלמן פייגלין: בכך זה ייגמר.

משה זלמן פייגלין: זהו התהליך ואותו אנחנו חייבים למנוע, גברתי היושבת-ראש.

מירי רגב: מאה אחוז.

<שמחה הכהן קוק: אני רוצה - - -

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: סליחה.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: ממש לא.

<שמחה הכהן קוק: אני רוצה להגיד רק דבר אחד.

מירי רגב: סליחה, כבוד הרב, אני חייבת לתת לחברי הכנסת לדבר ולסכם את הדיון.

אורי מקלב: אני מוכן את רשות הדיבור שלי לתת לרב קוק.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: הרב קוק - - -

אורי מקלב: - - -

מירי רגב: שנייה.

מירי רגב: הרב קוק.

אורי מקלב: אני מוותר על רשות הדיבור.

מירי רגב: הבנתי.

נסים זאב: אולי הרב קוק לפני.

מירי רגב: הרב קוק, אני נותנת לו לדבר לפניך.

מירי רגב: הבנתי.

אורי מקלב: הכהן.

מירי רגב: הרב קוק הכהן, בבקשה.

<שמחה הכהן קוק: שמונה פעמים ביום לגבי חמש פעמים בשנה זה לא הפרת סטטוס קוו, זה סטטוס קוו.

<שמחה הכהן קוק: עד כמה שאני יודע שמונה פעמים ביום, שלושה ימים רצופים, זה הפרת סטטוס קוו שאין למעלה ממנה.

מירי רגב: אני לא מבינה על מה אתה מדבר.

מירי רגב: כבוד הרב, על מה אתה מדבר שמונה פעמים ביום?

נסים זאב: על שינוי הסטטוס קוו בקבר דוד.

מירי רגב: אין שינוי סטטוס קוו, חברים.

מירי רגב: היינו שם - - -

נסים זאב: אני אומר לך שיש.

<שמחה הכהן קוק: הם הפעילו 8 מיסות ביום שלושה ימים ברציפות.

<שמחה הכהן קוק: מה שהם נהגו עד עכשיו, גם זה עבריינות, אבל מילא, נעזוב את זה עכשיו, אבל חמש פעמים בשנה, זה לא הפרת סטטוס קוו?

מירי רגב: חמש זה מה שהיה במשך שנים.

<שמחה הכהן קוק: רבותי, תבינו דבר אחד, האפיפיור טוען שהיהודים, שאנחנו כל היושבים פה, אנחנו לא יהודים, אנחנו יהודים חדשים, היהודים האמיתיים זה הם.

<שמחה הכהן קוק: כאן מדובר על מאבק לעקור את היהודים משורשם.

<שמחה הכהן קוק: תבינו את הדבר הזה.

<שמחה הכהן קוק: זה מה שהם מכריזים יומם ולילה.

<שמחה הכהן קוק: אם הם טוענים שאנחנו לא יהודים, רק הם יהודים, אתם מבינים עכשיו על מה המאבק.

<שמחה הכהן קוק: הם אומרים שלהם מגיע, דוד המלך הוא שלהם.

<שמחה הכהן קוק: תדעו לכם, העם היהודי מתנתק ממדינת ישראל בגלל הדבר הזה שכל יהודי מתפלל שלוש פעמים ביום את תפילותיו של דוד ובאים ואומרים: הנוצרים מכניסים לשם צלבים.

<שמחה הכהן קוק: זה לא הפרת סטטוס קוו?

מירי רגב: הם אומרים שלא.

<שמחה הכהן קוק: אין סטטוס קוו גרוע מזה.

מירי רגב: הם אומרים שלא, כבוד הרב.

<שמחה הכהן קוק: זה לא היה לא בחג ולא במועד ולא שום דבר.

מירי רגב: אני לא יודעת מה אסור לפי ההלכה ומה מותר, אני יודעת כרגע רק להגיד מה היה.

<שמחה הכהן קוק: סטטוס קוו, זה ודאי לא.

מירי רגב: כבוד הרב, אומרים כאן משרד החוץ, משרד הפנים – הם שני הגורמים שאחראים על ההסכם עם הוותיקן – הם אומרים באופן ברור וחד שבמשך חמש פעמים בשנה, פלוס פעם אחת בקבר דוד, מותר להם לקיים את התפילות שלהם - -

<דניאל עשור: לא מיסות.

מירי רגב: - - עם כל הסממנים שלהם.

<קריאות: - - -

מירי רגב: אבל הם אמרו עם כל הסממנים שלהם.

<מינה פנטון: הוא אמר בלי סממנים.

<יוכבד גרוסמן: זו תפילה, תפילה זאת לא מיסה.

<יוכבד גרוסמן: יש הבדל.

<יוכבד גרוסמן: התפילה היא ללא כל סממנים.

מירי רגב: שנייה, רגע.

מירי רגב: חברים, אומר פה הנציג של משרד הפנים שהסטטוס קוו שעושים חמש פעמים בשנה את התפילה עם הסממנים.

מירי רגב: אני טועה או לא?

<קריאות: בלי.

<מינה פנטון: כבוד היושבת-ראש, ראוי שנראה את המסמך.

<מינה פנטון: אנחנו מדברים כבר שנים על סטטוס קוו, כן שומרים, לא שומרים.

<מינה פנטון: איש לא הציג בפנינו, וכל האמירות הן כסות עיניים.

<קריאה: אין.

<קריאה: אין הסכם.

מירי רגב: סיביליה, האם במשך שנים בתפילות הם היו עם כל הסממנים או לא?

<יעקב סיביליה: אני תושב הרובע היהודי - - -

<קריאה: - - -

מירי רגב: שאלתי אותו.

נסים זאב: מאיפה הוא יודע?

נסים זאב: הוא התפלל אתם?

<יעקב סיביליה: אני תושב הרובע היהודי רק בארבע השנים האחרונות, מאז שהתחלתי לחקור את הנושא של קבר דוד, רק בארבע השנים האלה אני נמצא שם.

<יעקב סיביליה: אני לא כל-כך מודע לעניין הזה.

<יעקב סיביליה: דבר אחד אני רוצה להדגיש פה, יש מכתב שיש לנו בידיים, של הרב רבינוביץ, שהוא שולח לשר אביגדור ליברמן, והוא כותב במפורש שהוא שמע מאחד הנזירים של המסדר הפרנציסקני שיש הסכמה על הרבה יותר תפילות, מעבר לחמש האלה שדיברנו עליהן עכשיו.

מירי רגב: אני לא יודעת מה הוא אומר, אני יודעת מה קורה בשטח.

מירי רגב: ובשטח אנחנו צריכים לדאוג שזה לא יקרה.

<יעקב סיביליה: הוא אחראי על המקומות הקדושים.

מירי רגב: אני לא יודעת מה זה אחראי על המקומות הקדושים.

מירי רגב: מבחינתי האחראי על חדר הסעודה האחרונה הוא אחד ולא יותר – משרד הפנים.

מירי רגב: זהו.

מירי רגב: והוא צריך יהיה לפתוח את החדר הזה.

מירי רגב: עכשיו, בגלל שהוא אחראי ונוח לי עם זה, כי אני על הרב רבינוביץ לא אחראית, אבל ועדת הפנים אחראית על משרד הפנים, אני אוודא שגם לא ישירו שם, חד וחלק, בגלל האחריות של משרד הפנים.

מירי רגב: על הרב רבינוביץ אני עדיין לא אחראית.

מירי רגב: חבר הכנסת זאב נסים.

נסים זאב: אני רוצה לומר בקצרה, עוד לפני שנולדת, גברת מירי, הייתי הולך להתפלל שם, לפני מלחמת ששת הימים.

מירי רגב: אין לי אין זכות להתפלל כמוך, באותה - - -

נסים זאב: אני רק אומר, שתביני.

נסים זאב: כשמדברים על חדר הסעודה האחרונה – לא סעודה ראשונה ולא אחרונה, ולא מים אחרונים.

נסים זאב: היה שם הרב שאשא, עליו השלום, אדם צדיק, שם היה החדר שלו במשך עשרות שנים.

נסים זאב: גדולי ישראל המקובלים, עוד לפני ששת הימים, היו עומדים שם על אותה מרפסת, כשפניהם מופנים לכיוון הר הבית ומתפללים.

נסים זאב: זה היה המקום המקודש ביותר לעם היהודי.

נסים זאב: לכן אני רוצה לומר לך שהעליתי את הנושא הזה מספר פעמים בכנסת וזאב אלקין ענה לי מספר פעמים באותן תשובות, ואפילו הייתי נראה לו כאיזה טרדן, למה אתה חוזר ושזה משהו וירטואלי.

נסים זאב: אני אומר מה התשובה שלו היתה.

נסים זאב: התשובה שלו היתה: כפי שהובהר, לא מדובר על בעלות כלשהי או חכירה.

נסים זאב: אני רוצה לומר שלעשות מיסות ולתת – זו מתנה גמורה, זה נקרא – לא צריך חכירה, לא צריך מכירה.

נסים זאב: עצם הרשות.

נסים זאב: מעדות ששמעתי מידידי הרב בן שושן, שהוא מתפלל אתי בכל שבת, יהושע, הוא סיפר לי שלפני שבועיים הוא התפלל בקבר דוד והוא אומר שהיה ריח של קטורת, של מיסות.

נסים זאב: הוא אומר: הייתי צריך להדליק סיגריה ליד קבר דוד כדי לא ליהנות מאותו עשן של הקטורת, שזו עבודה זרה של ממש.

נסים זאב: אז מה כל הבלוף הזה שאין מיסות?

נסים זאב: אני אומר שיש מיסות.

<יעקב סיביליה: זה מדיף ריח בכל הסביבה.

משה זלמן פייגלין: זה דבר שלא היה עד היום, תדגיש.

נסים זאב: זה לא היה.

נסים זאב: זה לא היה עד היום, חד וחלק.

נסים זאב: אני מדבר על מה שלא היה.

משה זלמן פייגלין: מירי, שלא תצא מכאן טעות כאילו מיסות היה וזה בסדר.

משה זלמן פייגלין: לא היה וזה לא בסדר.

משה זלמן פייגלין: אני רוצה שתביני.

מירי רגב: אני אדבר גם על הקטורת.

מירי רגב: אני חושבת שיש כאן פספוס גדול של משרד הפנים.

נסים זאב: מירי, מיסה זו עבודה זרה של ממש, ואני לא חושב שאנחנו פה יכולים להפקיר את הזירה ולתת, לא בעלות בחכירה, אלא לתת יותר מחכירה במתנה גמורה, עם כל הכבוד.

נסים זאב: רק נקודה אחת אני חושב שצריך לברר.

נסים זאב: זאב אלקין בכל פעם אמר: יש התחייבות של שר הפנים הקודם, של אלי ישי, ואני שאלתי את אלי ישי: היתה לך איזו התחייבות לתת משהו?

נסים זאב: הוא אמר: לא היה ולא נברא.

נסים זאב: אז אני רוצה לדעת על סמך מה שונה הסטטוס קוו.

מירי רגב: לא שונה.

נסים זאב: שונה.

נסים זאב: הלכה למעשה שונה.

נסים זאב: לא שונה מבחינה קניינית - -

<דניאל עשור: מיסה זה לא תפילה.

<דניאל עשור: מיסה זו עבודה זרה ואסור להתפלל.

נסים זאב: - - לא היתה פה העברת בעלות, אבל יש פה השתלטות של הנצרות על מקום שהיה אתר מקודש לעם היהודי מאז ומעולם.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אנחנו חייבים לסכם את הדיון.

<דניאל עשור: אני רק רוצה לומר דבר אחד של הפרת הסטטוס קוו שלא הועלתה כאן, שגם כשהם עושים את המיסות, שזה הפרה של הסטטוס קוו, כי זה לא תפילה, כי זו עבודה זרה ממש, היא לא נעשתה מעל קבר דוד ממש בתוך החדר, שהוא חדר הנשיא - - -

מירי רגב: המיסה זה פלוס האביזרים.

מירי רגב: נכון?

<דניאל עשור: לא.

<דניאל עשור: זה נרות, זה קטורת.

<דניאל עשור: זה טקס עבודה זרה של יין ולחם.

<דניאל עשור: הם משחזרים את ליל הסדר מבחינתם וישו הוא קורבן הפסח בשבילם.

<דניאל עשור: זה טקס שלם.

<אהרון שטרן: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לדבר על עוד הפרה, שאסור שיהיו בחדר סממנים נוצריים.

<אהרון שטרן: עם השיפוץ של משרד הפנים יש שם כל מיני סממנים נוצריים.

<אהרון שטרן: אנחנו דורשים שהכול יוסר מהחדר.

מירי רגב: איזה?

<קריאה: יש שם עץ, שלא היה שם.

<אהרון שטרן: עץ משולב עם פרוכת.

<אהרון שטרן: אנחנו דורשים שהכול יוסר.

<מינה פנטון: זה עץ ששזור עליו ענף של גפן, וזהו סמל נוצרי מובהק, והוא הוסר.

<קריאה: הוא לא היה.

<דניאל עשור: זה סמל נוצרי מובהק להשתלטות על גפן ישראל.

<אהרון שטרן: כל מה שהיה מותר לנוצרים זה להיכנס עם הגלימות והצלבים שעל הגלימה, השרשרת שהם לובשים, לא מעבר לכך.

מירי רגב: זה מה שהיה מותר, ועכשיו זה השתנה.

<קריאות: זה היה הסטטוס קוו.

<קריאות: בלי רומחים.

<גלעד קורינאלדי: מירי, ברשותך הערה אחרונה מאוד חשובה.

<גלעד קורינאלדי: אני מייצג את העמותה שמפעילה את המקום.

<גלעד קורינאלדי: חשוב לומר לכל הנוכחים שעובדים עליכם בעיניים.

<גלעד קורינאלדי: עובדים עליכם בעיניים.

<גלעד קורינאלדי: כשאני אומר "עובדים עליכם בעיניים", אני מתכוון לכך שהרב רבינוביץ כותב לשר החוץ ולרב הראשי שיש הסכם מתגבש, יש הסכם מוצע.

<גלעד קורינאלדי: המכתב הזה לא נכתב ב-2005 או ב-2009, כשדני איילון היה שם, המכתב הזה נכתב ב-1 ביוני, אחרי ביקור האפיפיור.

<גלעד קורינאלדי: כותב הרב רבינוביץ, רבותי: בעקבות ביקורו של האפיפיור בשבוע האחרון נפגשתי הבוקר עם נציגי המסדר הקתולי שהסבירו לי את הפרשנות להסכם המוצע.

<גלעד קורינאלדי: על-פי ההסכם המתגבש יתאפשר לכנסייה לקיים במקום מיסות הכוללות פולחן של אמירת תפילות וברכות הלחם ללא הגבלה (למעט הגבלת שעות), כאשר בסטטוס קוו הקיים אין אישור לקיים מיסות.

<גלעד קורינאלדי: זה מכתב של הרב רבינוביץ, וצודק חבר הכנסת פייגלין, הוא נמצא שם בלי סמכות, אבל הוא לפחות נותן לנו מידע מה הולך לקרות.

<גלעד קורינאלדי: אני קורא לאנשי משרד החוץ, אני לא יודע אם הם מעודכנים או לא מעודכנים, שמעתי במו אוזני את האח פייר ביצהבילה, הקוסטוס של ארץ הקודש, האיש מספר אחד, שליווה את האפיפיור בכל ביקורו ולחש באוזנו ותרגם לו, נזיר דובר עברית רהוטה, שייך למסדר הישועי, הוא מנהל את המאבק.

<גלעד קורינאלדי: דיברתי עם עורך-הדין של משרד מכובד, אני לא רוצה להגיד מי, שמנהל את המשא-ומתן עם אנשי משרד החוץ.

<גלעד קורינאלדי: אני לא יודע אם האנשים היקרים שיושבים פה יודעים - - -

מירי רגב: שנייה רגע.

מירי רגב: האם יש איזה שינוי, משרד החוץ?

<עקיבא תור: אנחנו מנהלים משא-ומתן על ההסכם הכלכלי עם הוותיקן זה 17 שנה.

<עקיבא תור: אנחנו לא קרובים לחתימה.

<עקיבא תור: יש משא-ומתן גם להסדרת נושא התפילה בחדר הסעודה האחרונה.

<גלעד קורינאלדי: סוף-סוף אתה אומר את האמת.

<גלעד קורינאלדי: מה אני מבקש ממך, מירי?

<גלעד קורינאלדי: אני מבקש שאת, כיושבת-ראש ועדה, תוציאי מפה קריאה.

<גלעד קורינאלדי: זו הכותרת של הדיון הזה.

<גלעד קורינאלדי: תוציאי קריאה לחשוף את כל ההבנות, את כל הטיוטות, את ההסכמים המוצעים, המתגבשים.

<גלעד קורינאלדי: אלקין היה ברומא לפני חצי שנה, אני לא יודע מה הוא עשה.

<גלעד קורינאלדי: אני יודע שהיום הוא יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, שאפו, אלקין פרלמנטר מעל ומעבר, אבל אני לא יודע מה נעשה.

<גלעד קורינאלדי: ב-2009 דני איילון היה קרוב לחתימה, אלי ישי, לא ברור מה קרה בתקופתו.

<גלעד קורינאלדי: אלקין לפני חצי שנה היה בוותיקן והגיע להסכמה אחת, שאסור לו לפרסם את תוכן ההסכמה.

<גלעד קורינאלדי: מכאן תצא קריאה של יושבת-ראש הוועדה לחשוף הכול.

<מינה פנטון: כחברת מועצת עיריית ירושלים במשך 11 שנה, ב-2005 - - -

מירי רגב: לא, לא, לא, אנחנו מעבר לזמן.

מירי רגב: גברתי, אני לא רוצה להוציא אותך.

מירי רגב: בבקשה.

<גלעד קורינאלדי: משפט אחרון.

<גלעד קורינאלדי: קבר דוד המלך לא שייך לא לי ולא לכם, לאף אחד, זה שייך לעם ישראל.

<גלעד קורינאלדי: הדיון צריך להיות שקוף, סופר פומבי.

<ערן דוידי: אנחנו כמשרד הפנים לא מעורבים בכלל במשא-ומתן הזה, ושר הפנים, שהוציא לפני כמה ימים מכתב לשר החוץ, מתנגד בתוקף לכל שינוי בסטטוס קוו.

מירי רגב: אוקיי.

<שמחה הכהן קוק: אלקין הבטיח לי ששום שינוי בסטטוס קוו לא יהיה.

מירי רגב: הוא הבטיח.

מירי רגב: אז מה?

נסים זאב: הוא אמר לפני כמה חודשים מעל במת הכנסת שאין שינוי בסטטוס קוו.

מירי רגב: אם הוא הבטיח, תלכו אליו.

מירי רגב: מה שאלקין אמר, תלכו לאלקין, הוא הבטיח.

<אהרון שטרן: כבוד היושבת-ראש, מילה אחת.

מירי רגב: לא, לא, לא.

<קריאות: - - -

<שמחה הכהן קוק: גברתי היושבת-ראש - - -

מירי רגב: חברים, אני לא יכולה.

<אהרון שטרן: מילה.

<אהרון שטרן: מילה אחת.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אי-אפשר מילה אחת.

מירי רגב: אני רוצה רגע לסכם.

אורי מקלב: מילה גם לא?

מירי רגב: אורי - - -

אורי מקלב: זה רק אומר שאת לא מכבדת את הרב.

מירי רגב: אורי, ביקשת.

מירי רגב: הרב דיבר כשלא היית פה.

מירי רגב: אני מצטערת, הגעת באמצע הדיון, נתתי לרב לפתוח את הדיון, עם כל הכבוד.

אורי מקלב: דקה.

אורי מקלב: דקה.

אורי מקלב: אני לא חושב שאני צריך להתחנן - - -

<אהרון שטרן: משפט קצר אני רוצה לומר.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אני נותנת משפט קצר לחבר הכנסת ובזה נגמרו המשפטים הקצרים של כולם.

אורי מקלב: אני מאוד מעריך ומודה לך על האפשרות.

מירי רגב: משפט קצר.

מירי רגב: בבקשה.

אורי מקלב: קודם כול אני חייב להגיד כאן ולהכריז שלפי ההשקפה שאני מצווה עליה, בניגוד לכל מיני אמירות ששמעתי פה בחדר, אנחנו מצווים על אף ההיסטוריה הקשה והאכזרית שיש לנו מול הנצרות – אנחנו מצווים לא להתגרות, לא למנוע מהם להתפלל במקום או לעשות את מה שהם צריכים לעשות.

אורי מקלב: גם בנושא קבר דוד אנחנו מדברים על שמירת הסטטוס קוו, לעצור את מסע ההשתלטות שקיים, שמנסים היום לקדם על-ידי דיונים במשרד החוץ על קרקעות וחלק מההסכם יכול להיות על חשבון הר ציון.

אורי מקלב: הדבר הזה קיים.

אורי מקלב: אי-אפשר להתעלם מזה.

אורי מקלב: אין עשן בלי אש.

אורי מקלב: קיים מסע, יש כמה וכמה ניסיונות מראשי הנצרות עד עכשיו.

אורי מקלב: אין לנו שום סיבה להילחם ולדבר נגד הנצרות.

אורי מקלב: אבל במקום שיהודים נמצאים ובשונה מדברים אחרים, כפי שאת מכירה את הסיפור הזה על אחד שמכר את הדירה שלו, אבל הוא אמר רק בתנאי אחד: מסמר אחד תשאיר לי.

אורי מקלב: הוא מכר קצת יותר בזול – תשאיר לי מסמר.

אורי מקלב: וכך הוא נכנס כל יום וכל היום רק להשתמש במסמר והוא היה חייב לברוח.

אורי מקלב: מספיק פעילות דתית נוצרית אחת, קבועה ודאי, במקום הזה שהיהודים לא יכולים להתפלל שם ולא יכולים לקיים מה שהיו רגילים לעשות, להתפלל ולשהות במקום הזה, לא רק להתפלל.

אורי מקלב: לכן כפי שאנחנו יודעים שאין ילד שזורק אבן ואין מבוגר שמרוצה ממנו, כל הפעילות שנעשית על-ידי תיירים ולא תיירים, יש אנשים ממסדיים בנצרות שהם רוצים והם מובילים את זה והם מעודדים לכך.

אורי מקלב: ואת זה אנחנו רוצים, ממשלת ישראל – אולי יש כאלה שאין להם רגישות לדבר הזה – זה לא משהו נדל"ני, קבר דוד זה לא עוד נושא של נדל"ן, זה בטוח, זה הרבה יותר מכך.

אורי מקלב: ועדת הפנים צריכה להגיד את זה, כפי שאת עושה את זה, ולהמשיך ביתר שאת.

מירי רגב: תודה רבה לכל המתייחסים.

מירי רגב: הסיכום שלי הוא כזה.

מירי רגב: קודם כול, זה לא סוד שמדינת ישראל לא יודעת לצערי לשמור על המקומות הקדושים שלה.

מירי רגב: אנחנו רואים את זה עם הכותל הקטן, שמשתינים על הכותל הקטן.

מירי רגב: אם זה היה מקום ששייך לנוצרים, הם היו שומרים עליו.

מירי רגב: כל הכבוד לנוצרים ולמוסלמים שיודעים לשמור על המקומות הקדושים שלהם.

מירי רגב: הלוואי והיהודים היו יודעים לשמור.

מירי רגב: הלוואי והממשלה שלנו היתה שומרת והמשטרה היתה אוכפת את היכולת שלנו לשמור על המקומות הקדושים שלנו כמו שהם שומרים על המקומות הקדושים שלהם.

מירי רגב: אני מכבדת מקום קדוש של כל אחד באשר הוא ושל כל אזרח באשר הוא ושל כל דת באשר היא, אבל אני מכבדת גם את המקומות הקדושים שלנו, כי אני יהודייה ואני רוצה לשמור על המקומות הקדושים שלי, בין אם אני מאמינה שאני צריכה לעלות להר הבית, בין אם אני מאמינה שאני רוצה להתפלל בכותל הקטן או בין אם אני מאמינה שרוצה ללכת לקבר דוד המלך או רק להדליק נר דוד המלך.

מירי רגב: כל אחד יעשה כראות עיניו.

מירי רגב: אבל מי שרוצה ללכת למקומות הקדושים, צריך ללכת אליהם, והמדינה הזאת צריכה לשמור על המקומות הקדושים שלה, נקודה.

מירי רגב: וזה נושא שאני מטפלת פה בוועדה הזאת, לצערי בחוסר הצלחה מול המשטרה במה שקשור להר הבית, בחוסר הצלחה כרגע מול המשטרה במה שקשור לכותל הקטן, אבל אני מאמינה באמונה אמיתית שדברים שצריכים לקרות, הקדוש ברוך הוא יסייע שהם יקרו, כי הם דברים אמיתיים.

מירי רגב: לעניין של קבר דוד.

מירי רגב: קבר דוד המלך הוא מקום קדוש ליהודים.

<מיכאל דוד: אלף שנה לפניהם.

מירי רגב: בסיכום שלי אני מבקשת שלא תפריע לי.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: ולכן עלינו לשמור על הסטטוס קוו שקיים ולא כל הזמן עוד חלקים ועוד חלקים ועוד חלקים - - -

נסים זאב: לנגוס.

מירי רגב: לנגוס מהסטטוס קוו.

מירי רגב: ולכן, ערן, או אותה או אני או השר זכינו.

מירי רגב: זכינו להחזיר את המצב כפי שהוא היה.

מירי רגב: אני לא יכולה לסמוך על שום ארגון אחר שיעשה את זה.

מירי רגב: כל ארגון אחר עוזב אחרי ארבע שנים את תפקידו, רוצה לעזוב בשקט בלי בלגן.

מירי רגב: תשאל כמה מהארגונים.

מירי רגב: אנחנו רוצים לעשות דברים שטובים לעם ישראל, בלי פחד.

מירי רגב: מה שצריך לקרות, יקרה, מה שלא צריך לקרות, לא יקרה.

מירי רגב: ויש החלטה שזה "חמש פלוס אחד", אני קוראת לזה.

מירי רגב: מה זה אומר?

מירי רגב: חמש פעמים תפילות, לא מיסות, שמגיעים ומתפללים, ועוד פעם אחת בקבר דוד.

מירי רגב: אני אוהבת את זה, לא אוהבת את זה, רוצה לשנות את זה, כרגע זה לא הדיון.

מירי רגב: אם הייתי במקום קבלת החלטות אחר, כנראה הייתי עושה דברים אחרת, אבל כרגע אני לא במקום הזה.

מירי רגב: אני כרגע במקום לאפשר את מה שכבר היה, לשמור עליו.

מירי רגב: אני אומרת לך שזה שיש קטורת, זה שיש שירים בחדר הסעודה האחרונה, זה לא תקין.

מירי רגב: אני באה לוותיקן, אני מסתובבת, אסור לי אפילו לצלם ואני יוצאת.

מירי רגב: זה הכול.

מירי רגב: למה כשבאים לפה צריך תמיד להראות שאנחנו יותר צדיקים מהאפיפיור?

מירי רגב: למה?

מירי רגב: למה אנחנו לא מכבדים את המקום.

מירי רגב: מגיעים תיירים, שיבואו תיירים, שיראו, שירדו למטה, ישירו במעגלים, בשורות, בטורים, בשלשות, מה שהם רוצים.

מירי רגב: למה בתוך חדר הסעודה השלישית.

מירי רגב: למה אנחנו לא נשמור?

<קריאה: האחרונה.

מירי רגב: האחרונה.

מירי רגב: למה אנחנו לא נשמור על זה?

מירי רגב: למה אנחנו מאפשרים להם להדליק קטורת באזור קבר דוד.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: האם מאפשרים לי מתחת להר הבית להדליק נרות שבת?

מירי רגב: – לא.

מירי רגב: נכון?

מירי רגב: אפילו לא מאפשרים לי ללכת להתפלל כראוי בכותל הקטן, אז למה מאפשרים את זה?

מירי רגב: למה שומרים על המקומות הקדושים של האחרים בקנאות כשאנחנו לא שומרים על המקומות הקדושים שלנו.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: אני קוראת לך ולשר הפנים חד וחלק לשמור שמה שהיה הוא זה שיהיה.

מירי רגב: קרי, להפסיק את כל השירים ואת כל החינגות שיש בסעודה.

נסים זאב: המיסות.

נסים זאב: זה מיסות, זה כולל גם קטורת.

מירי רגב: שנייה.

מירי רגב: דבר שני, את כל הקטורת שיש שם בקבר דוד.

מירי רגב: דבר שלישי, בכל חמשת האירועים שבהם הם באים להתפלל, שיבואו להתפלל, לא יעשו מיסה.

מירי רגב: להתפלל.

מירי רגב: אם מישהו צריך הסבר מה ההבדל בין מיסה לתפילה במשרד הפנים, אני אארגן לו איש מקצוע שיבוא ויסביר לו מה ההבדל בין מיסה לתפילה, ואז הוא יוכל להבחין.

מירי רגב: נכון, מכובדי?

מירי רגב: נכון?

מירי רגב: אתה יודע למה אני מתכוונת, אז אנא ממך, יש תפילה ויש מיסה.

מירי רגב: תפילה נאפשר על-פי מה שנסגר, מיסה לא.

נסים זאב: רק שלא ייקחו אותו בסוף כפוסק.

נסים זאב: ..

מירי רגב: הדבר הנוסף.

מירי רגב: המשטרה לא קובעת את המדיניות.

מירי רגב: תודה לאל יש לנו שר קובע מדיניות בקבר דוד.

מירי רגב: המשטרה תבצע את הנחיות שר הפנים.

מירי רגב: קרי, בדיוק על-פי הדברים האלה.

מירי רגב: אם אסור לשיר, ויבואו להתלונן שהם שרים, תבוא המשטרה ותוציא אותם כשהם שרים.

<אבי ביטון: סדרנים.

מירי רגב: אז הסדרנים.

<אבי ביטון: שמשרד הפנים ישים סדרנים.

מירי רגב: משרד הפנים, אבל כשהסדרנים לא מסתדרים, אז המשטרה באה.

מירי רגב: כשאנחנו לא מסתדרים בהר הבית, אז אתם באים, אנחנו לא אומרים "הסדרנים".

מירי רגב: אתם המשטרה שאמורה לשמור על הסדר הציבורי בתפקידה המערכתי כמשטרה הכחולה, נא תשמרו על הסדר הציבורי גם בקבר דוד.

מירי רגב: ואם הסדרנים לא יצליחו לשמור על הסדר, כשהם יבקשו לשמור על אימוץ הנורמות שעליהן דיברנו כרגע, תבוא המשטרה ותסייע להם, כי זה תפקידה.

<אבי ביטון: זה ברור.

מירי רגב: אז בזה אנחנו מתואמים.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, סיביליה, כולל ממשרד הפנים, כל הפרה של מה שאנחנו מסכמים כרגע, דוידי, צריך להעביר תלונה אליכם ואל המשטרה, ואז נראה באמת אם זה קורה או לא קורה.

משה זלמן פייגלין: עם העתק לוועדה.

מירי רגב: אני מבקשת לבחון את בקשתו של חבר הכנסת פייגלין לגבי רב הכותל.

מירי רגב: אני חייבת להגיד לך שאני מכבדת את רב הכותל.

מירי רגב: לא שאני חושבת שרבנים הם אלוהים, לי יש קשר ישיר עם הקדוש ברוך הוא ואני מדברת אתו ישירות, אבל אני מכבדת אותם ואני מכבדת את רב הכותל.

מירי רגב: אני מבקשת לדעת מי מינה אותו, שיעבירו את זה לוועדה.

מירי רגב: אני מתארת לעצמי שהוא לא לקח את התפקיד בלי שמינו אותו, ואני מתארת לעצמי שיעבירו לוועדה את כתב המינוי שלו.

מירי רגב: אני מבקשת לקבל תשובה כתובה ממשרד הדתות - -

אורי מקלב: את לא ממונה עליו.

מירי רגב: - - לבקשתו של הרב רבינוביץ, למכתב שהוא הפנה אלי, וחסר לנו שלא, האם קבר דוד המלך הוא לא מקום קדוש.

אורי מקלב: המקומות הקדושים לא קשורים לוועדת הפנים ולא לשר הפנים.

אורי מקלב: מרב הכותל את יכולה לקבל את כל המידע.

אורי מקלב: עדיין הוא לא עובד אצלנו.

מירי רגב: נעביר מכתב מסודר לרב הכותל ונעדכן אותו שזה מקום קדוש.

מירי רגב: דבר נוסף.

מירי רגב: הוועדה תבקר במקום – קיבלתי את המלצתו של אבי – להבין את המורכבות - - -

אורי מקלב: אל תתפלאי שמזלזלים במקומות קדושים אם מזלזלים ברבנים.

אורי מקלב: מה שפייגלין אמר זה זלזול ברבנים, ואחרי זה מזלזלים גם במקומות קודשים.

מירי רגב: מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: זה הכול.

אורי מקלב: צריך להיזהר.

אורי מקלב: כך גם היו מדברים על מישהו אחר?

מירי רגב: מקלב, אני לא מזלזלת בשום רב.

אורי מקלב: האם מישהו היה מעז כך להתבטא על מישהו אחר בנצרות וזה היה עובר כך?

מירי רגב: אני לא מזלזלת באף אחד.

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: די, מקלב.

אורי מקלב: צריך לשמור על כבוד של רבנים אם רוצים לשמור על מקומות קדושים.

משה זלמן פייגלין: איזה שמירה על כבוד של רבנים - - -

מירי רגב: אני מקבלת את המלצת המשטרה.

מירי רגב: ועדת הפנים תקיים סיור אחרי שהיא תבקר במזרח ירושלים סוף-סוף, אבל אין מה לעשות, באמת האירועים האחרונים מנעו את זה מאתנו.

מירי רגב: אנחנו נבקר בקבר דוד כדי ללמוד את המורכבות של הנושא.

מירי רגב: בסיום הביקור נקיים דיון נוסף עם המשרדים הרלוונטיים, ואני מבקשת בדיון הזה לחשוף – שמשרד החוץ ידווח לנו על מה המשא-ומתן עם הוותיקן.

מירי רגב: אני מבקשת שיבוא משרד החוץ, נציג בכיר, אני מבקשת שמנכ"ל משרד החוץ יגיע ויסביר לוועדה איזה משא-ומתן יש על קבר דוד, האם הוא מורשה לקיים את המשא-ומתן הזה, מטעם מי הוא מורשה לקיים את המשא-ומתן הזה.

מירי רגב: אני פה מקבלת את עמדתו של שר הפנים ומחזקת אותה ותומכת בה, שעם כל הכבוד שיש לי לשר האוצר - -

<קריאה: שר החוץ.

מירי רגב: - - הוא לא ראשי לבצע משא-ומתן בעניין קבר דוד.

מירי רגב: זאת החלטה של ממשלת ישראל, ואני מבקשת שכל שינוי וכל משא-ומתן שיש עם הוותיקן יגיע לממשלת ישראל.

מירי רגב: עותק מהמכתב הזה אני מבקשת להעביר גם לראש הממשלה ולמזכיר הממשלה.

<קריאה: כל הכבוד.

מירי רגב: אני מודה לכולם.