הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 6, 2014-06-19 09:00

קארין אלהרר: בוקר טוב.

קארין אלהרר: אני מתכבדת לפתוח את ישיבה נוספת של הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי.

קארין אלהרר: התשע"ד-2014.

קארין אלהרר: היום יום חמישי, ה-19 ביוני 2014.

קארין אלהרר: אני רוצה בפתח הדברים לומר שני דברים מאוד חשובים.

קארין אלהרר: ראשית, אני מניחה שחלקכם שמע וקרא באמצעי התקשורת שחלה התקדמות במשא ומתן בין נציגי העובדים לבין האוצר.

קארין אלהרר: אני מברכת על כך.

קארין אלהרר: חשוב לומר שדעתם וזכויותיהם של העובדים חשובים לכולנו ובאמת נעשים מאמצים.

קארין אלהרר: מיד בסוף הדברים שלי אני אתן לנציג האוצר לומר עד כמה שהוא יכול על ההתקדמות שחלה.

קארין אלהרר: הנקודה השנייה.

קארין אלהרר: שמעתי ושומעת טענות על כך שאני לא מאפשרת לנציגים לדבר.

קארין אלהרר: אני חושבת שהבקשה שהעליתי שאחד מכל ארגון ידבר, היא בקשה רלוונטית ועניינית.

קארין אלהרר: אין בה כדי להשתיק ואין בה כדי לסתם פיות.

קארין אלהרר: יש בה בסך הכול כדי להביא לכך שיהיה דיון שהוא ענייני ורלוונטי.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שזאת בקשה מוגזמת לייצר עמדה אחת לכל ארגון ולכל ועד.

קארין אלהרר: אני אאפשר כמובן לכל 14 הוועדים להביא את התייחסויותיהם אבל אני כן מבקשת שנתכנס לדיון שהוא יותר ענייני.

קארין אלהרר: זה לטובת קיומו של חוק טוב יותר וצודק יותר.

קארין אלהרר: אין כאן פגיעה במה או מי מהזכויות של העובדים.

<ברוך אסקרוב: אם לגברתי יש תרומה בקשר להקדמת הפרסום על הסיכום של התנאים של הפורשים, אנחנו מודים לה מאוד.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני אשמח אם מר עופר מרגלית, נציג האוצר, יתייחס.

<עופר מרגלית: התקיימה אתמול ישיבה נוספת עם ההסתדרות, שר התקשורת, הממונה על התקציבים והממונה על השכר.

<עופר מרגלית: הייתה פריצת דרך משמעותית מההיבט שבעצם שני הצדדים הביעו נכונות והיו קשובים לצרכים של הצדדים השניים.

<עופר מרגלית: אני חושב שמתוך העקרונות שנקבעו – אין עדיין הסכם שאפשר להעביר כי בסוף ההסכם הוא בפרטים וצריכה להיעשות הרבה עבודה וניכנס למשא ומתן מאוד צפוף בתקופה הקרובה.

<קריאה: השטן בפרטים.

<עופר מרגלית: אלוהים בפרטים.

<עופר מרגלית: אני מקווה שמעכשיו יש רוח טובה, וגם הייתה לפני כן.

<עופר מרגלית: ואני מקווה שנבוא לכאן עם בשורות ועם הסכם מפורט בתקופה הקרובה.

עיסאווי פריג': הייתה אתמול כותרת בטלוויזיה שכל עובד ייקח מיליון שקלים.

<עופר מרגלית: אנחנו לא הוצאנו שום דבר לעיתון.

<קריאה: אלה מחזורים ישנים.

<קריאה: יש כאלה שפרשו פנסיה תקציבית.

<קריאה: אלה לא העובדים של היום.

<קריאה: כמו שפרסמו שיש מפרק ואמרו לנו לא להתייחס לעיתונות, אבל עכשיו אנחנו מתייחסיםף

קארין אלהרר: אין מפרק.

קארין אלהרר: זאת עובדה חיה.

<קריאה: גם מסכימים עדיין אין.

קארין אלהרר: אני כן אשמח שננצל את דיוני הוועדה כדי להתקדם.

קארין אלהרר: תשמיעו את טענותיכם הענייניות לעניין הסעיפים.

קארין אלהרר: אני אמשיך לעמוד בהבטחתי לשמוע את כולם.

עיסאווי פריג': ברשותך גברתי, שאלה.

עיסאווי פריג': אני אשמח לשמוע מה הלו"ז להיום.

עיסאווי פריג': תוכלי לומר לנו?

קארין אלהרר: כן, בוודאי.

קארין אלהרר: היום אנחנו נשב עד השעה 1:30.

עיסאווי פריג': תתני לנו באמצע הפסקה של רבע שעה?

קארין אלהרר: בשמחה רבה.

עיסאווי פריג': הנושא השני הוא לגבי יום חמישי.

עיסאווי פריג': האם ניתן לא לקיים הצבעות ביום חמישי אבל לא חזרת אלינו עם תשובה.

קארין אלהרר: לשאלתך.

קארין אלהרר: אני לא יודעת להתחייב לגבי ימי החמישי הבאים.

קארין אלהרר: ביום חמישי הזה לא תהיה הצבעה.

עיסאווי פריג': תודה.

קארין אלהרר: היועצת המשפטית של משרד התקשורת.

קארין אלהרר: אנחנו בסעיף 12.

קארין אלהרר: אם אפשר להקריא ולתת הסבר.

<חגית ברוק: 12.

<חגית ברוק: תפקידי המועצה תפקידי המועצה הם: לקבוע את מדיניות תאגיד השידור הציבורי ובכלל זה את מדיניות השידורים הכוללת, לשם מילוי התפקידים האמורים בסעיף 7 ובהתאם לתקציבו המאושר, ובלבד שהמועצה לא תשנה את אופן העברת השידורים אלא באישור השר ולא תשנה את מספר ערוצי השידור או רשתות השידור אלא באישור כאמור.

<חגית ברוק: לאשר את לוחות השידורים העונתיים של תאגיד השידור הציבורי בשם לב למרכיבי ההוצאה כאמור בסעיף 68.

<חגית ברוק: לפקח על ביצוע המדיניות שקבעה לפי פסקה (1) ובכלל זה לפקח על תוכני השידורים כך שיהיו תואמים לתפקידי תאגיד השידור הציבורי כאמור בסעיף 7.

<חגית ברוק: למנות את המנהל הכלי לפי הוראות סעיף 37 ולפקח על פעולותיו.

<חגית ברוק: לאשר את המבנה הארגוני של תאגיד השידור הציבורי ובכלל זה את שיא כוח האדם בתאגיד ואת מדיניות ההעסקה של העובדים בו.

<חגית ברוק: לדון בהצעת התקציב השנת י המאוזן של תאגיד השידור הציבורי שהכין המנהל הכללי לפי סעיף 41(2), לאשרה ולהביאה לאישור השר ושר האוצר לא יאוחר מ-30 ימים לפני תום שנת הכספים.

<חגית ברוק: לדון בתכנית העבודה השנתית שהגיש לה המנהל הכללי לפי סעיף 41(3) ובכלל זה ביעדיו השנתיים של תאגיד השידור הציבורי, לבדוק את התאמתה להצעת התקציב השנתי שהוגשה לה לפי פסקה (6) ולאשר את התכנית האמורה.

<חגית ברוק: לפקח על עמידתו של תאגיד השידור הציבורי ביעדי התקציב השנתי המאושר וביצועו.

<חגית ברוק: להיות אחראית לעריכת הדוחות הכספיים ולאישורם, ובכלל זה לדון בהערות רואי החשבון לגבי הדוחות הכספיים, וכן לדון לאחר אישור הדוחות הכספיים בכל פרט שלגביו הסתייג רואה החשבון, העיר הערה או נמנע מלחוות דעתו.

<חגית ברוק: לקבוע עסקאות מסוג מסוים או שיש להן היקף תקציבי מסוים שהמנהל הכללי או מי מטעמו רשאי להתקשר בהן בשם תאגיד השידור הציבורי, יחד עם מי שתקבע המועצה לעניין זה, וכן לקבוע עסקאות מסוג מסוים או שיש להן הקיף תקציבי מעל לסכום שתקבע, הטעונות את אישורה, ולדון באישורן של עסקאות כאמור.

<חגית ברוק: לדון בדוח הפעילות שהגיש לה המנהל הכללי לפי סעיף 41(5) ובדוח השנתי שהגיש לה המבקר הפנימי לפי סעיף 48(ב)(2).

<חגית ברוק: לקבוע נהלים בדבר השתתפות מעת לעת ובאופן שאינו קבוע של חבר המועצה או של המנהל הכללי בשידורים, כמומחה בתחום עיסוקו, כאמור בסעיפים 26 או 45, לפי העניין.

<חגית ברוק: לקבוע יעדים מדידים לבחינת ביצועיהם של עובדי תאגיד השידור הציבורי הממלאים תפקיד ניהולי שקבעה המועצה.

<חגית ברוק: לבצע כל תפקיד אחר שהוטל עליה לפי חוק זה.

קארין אלהרר: אם אפשר בבקשה להסביר.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מונה רשימה ארוכה מאוד של תפקידים של המועצה.

<דנה נויפלד: כמו שאמרתי אתמול, אפשר לראות מדוע נקבעו הכשירויות כפי שנקבעו בסעיף הקודם לעניין חברי המועצה.

<דנה נויפלד: כמו שאתם יכולים לראות, על המועצה מוטלים כאן הרבה מאוד תפקידים, כאשר קודם כל התפקיד העיקרי הוא להתוות את המדיניות ואחר כך גם לפקח על הביצועים של ההנהלה, מהביצועים התקציביים ועד ביצוע המדיניות שהיא קבעה, המינוי של המנכ"ל שזה אחד השינויים המשמעותיים ביותר שהחוק הזה קבע, שהמינוי של המנכ"ל נעשה בידי המועצה בלבד וזה שינוי מאוד משמעותי ביחס לקיים היום.

<דנה נויפלד: באשר לטענות שעלו כאן

<דנה נויפלד: בנוגע לפוליטיזציה וסכנה לפוליטיזציה שיכולה להיווצר בשל מינוי המנכ"ל, ניתן לראות כאן שהורדה של הצורך באישור ממשלה למינוי של המנכ"ל זה אחד השינויים העיקריים שאנחנו מביאים בהצעה זאת.

<דנה נויפלד: מעבר לכך, כמו שאתם יכולים לראות, התפקידים הם תפקידים של המבנה הארגוני של התאגיד, שיא כוח האדם, של מדיניות העסקה, של התקציב, תכניות העבודה, אישור הדוחות הכספיים, אישור עסקאות מעל גובה מסוים, דיונים בדוחות הפעילות של המנהל הכללי וקביעה של נהלים.

<דנה נויפלד: התוספת הנוספת שהייתה בעקבות ועדת לנדס היא לקבוע יעדים מדידים מבחינת הביצועים של העובדים ושל המנהלים כדי שהגוף הזה יתנהל ביעילות.

<דנה נויפלד: ייקבעו מדדים וגם ייבחנו הביצועים בהתאם לאותם מדדים שנקבעו.

קארין אלהרר: גם לנדס ולדעתי גם בלניקוב.

<דנה נויפלד: נכון.

<רן אפרתי: יש לי שאלה לגבי סעיף (5), לאשר את המבנה הארגוני של תאגיד השידור הציבורי ובכלל זה את שיא כוח האדם בתאגיד ואת מדיניות ההעסקה של העובדים בו.

<רן אפרתי: זה למעשה סותר את העניין של הסכם קיבוצי שאמור להיחתם עם העובדים על פי מה שסוכם אתמול עם האוצר.

קארין אלהרר: עופר מרגלית, התייחסות.

קארין אלהרר: האם סוכם אתמול משהו על הסכם קיבוצי?

<גדי בן יצחק: הערה קטנה.

<גדי בן יצחק: כתוב עובדים ובהתחלה אמרנו שלא צריך להגדיר את העובדים.

<עופר מרגלית: האם זה נוגד קיומו של הסכם קיבוצי?

<עופר מרגלית: לדעתי ממש לא.

<רן אפרתי: אולי בכפוף אליו.

<רן אפרתי: איך אתה עושה הסכם קיבוצי ואחרי כן אתה אומר שמי שלמעשה קובע את זה.

<רן אפרתי: מה קודם למה?

<רן אפרתי: ההסכם הקיבוצי?

קארין אלהרר: ההסכם הקיבוצי תמיד חל יותר מאשר קובע החוק.

קארין אלהרר: הוא תוספת.

קארין אלהרר: הוא לא גורע.

<גדי בן יצחק: והגדרת העובדים?

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה הוא סעיף כללי שמדבר על איך הארגון נראה מבחינת מספר העובדים שלו, מבנה הארגון, שיא כוח אדם.

<דנה נויפלד: כמו בכל הארגון ההנהלה והדירקטוריון צריכים לקבוע איך הארגון עובד, איך הוא בנוי ומי העובדים מבחינת המדיניות של ההעסקה של העובדים ואיזה סוגי עובדים.

<דנה נויפלד: זה לא סותר ולא בא במקום הסכם קיבוצי.

<קריאה: ועדיין הגדרה של עובד?

<דנה נויפלד: יושבת ראש הוועדה, אם יורשה לי, אני רוצה לבקש איזשהו תיקון.

<דנה נויפלד: בפסקה (3) מוצע כי תפקיד המועצה יהיה לפקח על ביצוע המדיניות שקבעה לפי פסקה (1) ובכלל זה לפקח על תכני השידורים.

<דנה נויפלד: את התוספת הזאת, ובכלל לפקח על תכני השידורים, אני מבקשת להשמיט.

<דנה נויפלד: סעיף 12 פסקה (3).

<דנה נויפלד: אנחנו משמיטים "ובכלל זה לפקח על תכני השידורים".

<אתי בנדלר: זה עדיין לא מסתדר.

<אתי בנדלר: תקראי את כל הפסקה איך את רוצה שהיא תהיה.

<דנה נויפלד: הפסקה תאמר: "לפקח על ביצוע המדיניות שקבעה לפי פסקה (1) כך שיהיו תואמים".

<אתי בנדלר: מי יהיו?

<קריאה: כך שיהיה תואם.

<קריאה: הביצוע יהיה תואם.

<אתי בנדלר: השידורים יהיו תואמים.

<דנה נויפלד: לא השידורים.

<דנה נויפלד: המדיניות.

<דנה נויפלד: ביצוע המדיניות.

<דנה נויפלד: הביצוע של המדיניות צריך להיות תואם למה שהיא קבעה ולתפקידים.

<אתי בנדלר: ביצוע המדיניות?

<אתי בנדלר: כך את רוצה שיהיה כתוב?

<דנה נויפלד: אני יכולה להסביר מה המהות?

<דנה נויפלד: ואחר כך תוכלי להסביר או לתקן אותי בכל נוסח שתרצי.

<דנה נויפלד: קיבלנו הערה שאמרה שיכולה להיווצר תחושה שהתפקיד של המועצה הוא לפקח באופן פרטני על תוכן פרטני.

<דנה נויפלד: כיוון שאני לא רוצה שתתעורר שאלה בעניין הזה, המועצה מפקחת באופן כללי על המדיניות ועל הביצוע של המדיניות שהיא מתווה אותה.

<דנה נויפלד: על מנת להסביר ספק בעניין הזה, אני מבקשת להשמיט את התוספת הזאת.

<דנה נויפלד: ככל שיש צורך בהתאמת הנוסח, אתי, אני מבקשת שהוועדה תסמיך אותך לבצע אותו כפי שתמצאי לנכון.

<אתי בנדלר: מעירה לי עורכת הדין סמפולינסקי שכל הסיפא לא מתאימה ומחייבת ניסוח אחר כי אנחנו לא מדברים כאן על התאמה לתפקידי השידור הציבורי לפי מה שהסברת אלא למדיניות שהיא קבעה, שתהיה התאמה בין המדיניות לבין הביצועים.

<דנה נויפלד: זה בסדר.

<אתי בנדלר: זה קודם כל כדי להבין עד הסוף את פסקה (3).

<קריאה: היא תקבע מדיניות שלא תואמת את הסוג מראש?

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: אנחנו מדברים כאן על הביצוע.

<אתי בנדלר: הביצוע של המדיניות שהיא קבעה.

<דנה נויפלד: בואו נעשה סדר.

<דנה נויפלד: כיוון שהיום אין הצבעה על הנוסח, אני מבקשת שאחר כך נבחן.

<דנה נויפלד: אני יכולה לומר מה הנוסח אמור לבטא.

<דנה נויפלד: הנוסח אמור לבטא את זה שהמועצה קובעת מדיניות ואחר כך, כשלב ב', היא קובעת את הביצועים.

<דנה נויפלד: היא בודקת האם מה שעשתה ההנהלה, האם הביצוע של הגופים הביצועיים תואם את המדיניות שקבעה המועצה.

<דנה נויפלד: ככל שיש איזשהו קושי בנוסח, אני מבקשת את רשות הוועדה להתאים אותו אחר כך.

<דנה נויפלד: זאת המהות.

<קריאה: מדיניות או ביצוע מה שהיה בסעיף 7?

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: ביצוע ומדיניות.

<קריאה: המדיניות לא משתקפת בסעיף 7?

<דנה נויפלד: בוודאי תשתקף גם בסעיף 7.

<דנה נויפלד: היו לך הערות נוספות.

קארין אלהרר: היו לי הערות נוספות אבל היושבת ראש נתנה רשות דיבור לאחרים ולכן אני אתאפק ואעיר בהמשך.

קארין אלהרר: גדי בן יצחק.

קארין אלהרר: אתה מקול ישראל ירושלים.

<גדי בן יצחק: אני מקווה שנכיר היטב עד סוף דיוני הוועדה.

קארין אלהרר: תהיו סבלניים אתי.

עיסאווי פריג': זה תלוי בך.

עיסאווי פריג': את יושבת הראש.

<גדי בן יצחק: ההערה שלי הייתה מקדימה אפילו לדיון כרגע על תוכן סעיף קטן (3).

<גדי בן יצחק: אני חושב שהמקום הנכון של סעיף קטן (3) שעוסק בתוכן השידורי, בתוכן הענייני של העניין הזה, היה צריך לבוא לפני הכסף שהוא בסעיף (2).

<גדי בן יצחק: לא שהכסף הוא לא חשוב אבל הוא אמור לשרת אותנו.

<גדי בן יצחק: בסעיף (2), "לאשר לוחות שידורים עונתיים בתאגיד בשים לב להוצאות" ולאחר מכן התוכן.

<גדי בן יצחק: אני הייתי מקדים את התוכן ואת סעיף 7 שמדבר על מטרות השידור לכל יתר העניין ואז היה גם יותר קל עם מה שאת אמרת קודם.

<גדי בן יצחק: אני מבין ותומך באי התערבות פרטנית של חברי המועצה בשידורים ורק שמירה על מדיניות.

<גדי בן יצחק: כעיתונאי אני תומך בזה.

<גדי בן יצחק: אני חושב שזה יעזור לנו אם המדיניות הכללית של השידור תהיה בראש מעייניהם ואחר כך את הכסף שעוזר להם לעשות את זה.

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד, יש התנגדות לשינוי סדר סעיפים?

<דנה נויפלד: לשיקול דעת הוועדה כמובן.

<דנה נויפלד: אין משמעות לסדר אבל אם אתם רואים בזה משהו, בסדר.

<גדי בן יצחק: זה סתם יופי.

<גדי בן יצחק: לא?

<קריאה: זאת גם החשיבות שאתם מקנים לדברים.

<קריאה: לטעמי לפחות זה אומר שזה מקנה יותר חשיבות לכסף או לתקציב מאשר לתוכן.

קארין אלהרר: ההצעה נרשמה.

קארין אלהרר: אנחנו נחליף את זה.

קארין אלהרר: ליזקה אסא, הנהלת פורום היוצרים הדוקומנטריים.

<ליזקה אסא: קודם כל, אני מברכת גם על פעילות הוועדה וגם מצטרפת להערה של חבריי בנושא תפקידיה של המועצה שבאמת אני לא רואה את תפקידיה כמחליטה בתחום התוכן אלא אחראית רק על הביצוע של מדיניות.

<ליזקה אסא: אני רציתי להסב את תשומת הלב לנושא הכללים שאמורים להצטרף לחוק השידור הציבורי.

<ליזקה אסא: הם לא נמנים כאן על תפקידיה של המועצה ואפשר ללמוד עליהם רק באמצעות סעיף מספר 20 בו נאמר שהמועצה אינה יכולה למנות ועדות משנה, להאציל סמכויות לוועדות משנה שיטפלו בקביעת הכללים.

<ליזקה אסא: זאת אומרת, אנחנו יכולים ללמוד על תפקידיה של המועצה כקובעת כללים רק על דרך השלילה מהאופן שבו היא אינה יכולה למנות ועדות משנה.

<ליזקה אסא: אני חושבת שהנושא של הכללים צריך להיות מעוגן בצורה מאוד ברורה בחוק.

קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את עורכת הדין נויפלד שתתייחס אחר כך.

<ליזקה אסא: מבחינתי הנושא של הכללים הוא נושא חשוב מאוד וגם אם המועצה תפקח על קביעת הכללים, צריך לקבוע שמעבר לחברי המועצה שיהיו שותפים לקביעת הכללים צריכים להיות אנשי מקצוע שילוו את הפרויקט הזה.

<ליזקה אסא: כמו שנאמר, אלוהים נמצא בפרטים.

<ליזקה אסא: הכללים הם אלה שיקבעו את חזות השידור הציבורי ואנחנו יודעים את זה כמי שהייתה חברת הנהלת מחלקת תכניות במינהלת ההקמה של הערוץ השני.

<ליזקה אסא: אני יודעת כמה הכללים חשובים ואיך הם משפיעים.

<ליזקה אסא: זה אומר איך נראית כמות הפרומואים, הפרסומות שיש בכל שעה שבערוץ 2 התחילו בשש דקות לשעה והיום אם יש שש דקות תוכן ברצף, הציבור צריך להגיד תודה רבה, מה המדיניות שנוגעת לפרסומות, תכנים שמותר בפרסומים ובתכניות ועוד כהנה וכהנה.

<ליזקה אסא: אני חושבת שהנושא ברור.

קארין אלהרר: הנקודה ברורה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אם היועצת המשפטית של הוועדה תוכל להתייחס.

<אתי בנדלר: אני רוצה להעיר על זה.

<אתי בנדלר: סמכות מפורשת למועצה לקבוע כללים נמצאת בסוף החוק וזאת טכניקה חקיקתית, כמו שבסוף החוק תמיד כתוב שהשר ממונה על ביצוע החוק והוא רשאי להתקין תקנות לביצועו.

<אתי בנדלר: סעיף אחד לפני כן יש הסמכה של המועצה לקבוע כללים ואני מפנה אותך לסעיף 80.

<אתי בנדלר: בסעיף 80, ההסמכה אומרת באיזה נושאים המועצה רשאית לקבוע כללים.

<אתי בנדלר: ההסמכה היא די רחבה אבל אם יש סעיפים ספציפיים שהוועדה תעבור עליהם ותופנה תשומת לב הוועדה לכך שיש נושא מסוים שראוי שלעניין זה ייקבעו כללים, ולא להסתפק בהסמכה הכללית, ומי מחברי הוועדה יאמץ את ההצעה וההצעה תוצבע ותתקבל, אפשר להכניס באותם סעיפים ספציפיים, או בסעיף ההסמכה הסופי, התייחסות פרטנית לנושאים שיש צורך לקבוע לעניין הכללים.

<אתי בנדלר: פשוט תפנו את תשומת הלב.

<אתי בנדלר: העלית מספר נושאים שיכול להיות יש מקום לקבוע הוראה מפורשת של חובת קביעת כללים לגביהם.

<ליזקה אסא: רציתי להוסיף שבנושא הזה אני חושבת שצריכים להיות אנשי מקצוע שילוו את נושא קביעת הכללים.

<אתי בנדלר: המועצה תמיד רשאית – וכך כל גוף – להתייעץ עם מומחים בעניין ככל שהיא מוצאת לנכון.

<אתי בנדלר: גם השר כאשר הוא מתקין תקנות, הוא אף פעם לא יושב בלילה לכתוב כללים.

<ליזקה אסא: גורם מוסמך.

<ליזקה אסא: השאלה היא אם צריך.

קארין אלהרר: אני רוצה לחדד בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני חושבת שזאת אפילו מחויבותה של מועצה אחראית להתייעץ עם אנשי מקצוע בעניין.

קארין אלהרר: זה לא משהו שכותבים אותו אלא זה משהו שנהוג לעשות, ואם לא נהוג, זאת בעיה של התנהלות.

<דנה נויפלד: אני רוצה להניח את דעתך.

<דנה נויפלד: כמו שהיועצת המשפטית של הוועדה אמרה, בנושאים ספציפיים, בנושאים אותם העלית, אלה סעיפים שיידונו בהמשך והם נוגעים לפרסומות, לחסות וכולי ויש הסמכה ספציפית לקביעת כללים בידי המועצה.

<אתי בנדלר: לשם הלכנו.

<אתי בנדלר: לא צריך מעורבות פרלמנטרית בנושא הזה אבל נדון בזה.

קארין אלהרר: נתקדם.

קארין אלהרר: הגברת נילי בן גיגי, מנכ"לית זכות הציבור לדעת.

קארין אלהרר: ברוכה הבאה לוועדה.

<נילי בן גיגי: תודה.

<נילי בן גיגי: שלום.

<נילי בן גיגי: היינו כאן מתחילת הדיונים.

<נילי בן גיגי: פרופסור אלי פולק דיבר בשמנו עד היום.

<נילי בן גיגי: יש לי התייחסות לכמה סעיפים, ברשותכם.

<נילי בן גיגי: אני אתחיל עם סעיף מספר (1).

<נילי בן גיגי: קודם כל, יש כאן את ההתייחסות לסעיף 7 שעדיין לא ראינו אותו וקשה יהיה לאשר עד שלא ראינו את סעיף 7, אבל מעבר לכך יש כאן את המשפט האומר "ובלבד שהמועצה לא תשנה את אופן העברת השידורים".

<נילי בן גיגי: לטעמנו זה קצת מיושן.

<נילי בן גיגי: צריך לזכור שאנחנו מדברים על מעבר בעתיד הקרוב לשידור באינטרנט, למרששת.

<נילי בן גיגי: באינטרנט אין משמעות ואין הגבלות על מספר ערוצים ולא רשתות.

<נילי בן גיגי: לכן אנחנו רואים בזה התערבות, כאילו המחוקק מתערב בשיטת השידור התערבות שהיא לא מתאימה לרוח הטכנולוגיה והזמן והיא לא מאפשרת למנהיגות המקצועית של הגוף המשדר להתוות את הדרך.

<נילי בן גיגי: אנחנו לא בטוחים שזה נכון שהמחוקק צריך להתערב במספר הערוצים ודרך השידור.

<נילי בן גיגי: כל פעם שירצו לעבור באופן מקוון, יצטרכו לבקש את אישור השר?

קארין אלהרר: הנקודה ברורה.

<נילי בן גיגי: זה לגבי סעיף (1).

<נילי בן גיגי: סעיף (2) מדבר על מרכיבי ההוצאה.

<נילי בן גיגי: לטעמנו - זה מצטרף לדבריו של גדי – מרכיבי השידור והתכנים לא פחות חשובים, אם לא יותר, מאשר מרכיבי ההוצאה.

<נילי בן גיגי: כלומר, ההסתכלות היא הסתכלות של ניהול כספי.

<נילי בן גיגי: אנחנו מנהלים כאן גם תכנים.

<נילי בן גיגי: היינו מעדיפים שלא יפורטו המלים "מרכיבי ההוצאה" אלא הפיקוח לבדו, כי צריך להתייחס לא רק למרכיבי ההוצאה ולכספים אלא גם לתכנים.

<נילי בן גיגי: או להוסיף תכנים או לוותר על המלים מרכיבי ההוצאה.

<נילי בן גיגי: לסעיף (5).

<נילי בן גיגי: זה סעיף קצת מוזר.

<נילי בן גיגי: האם הכוונה שצריך לאשר מחדש בכל פעם את המבנה הארגוני?

<נילי בן גיגי: מתי?

<נילי בן גיגי: פעם בשנה?

<נילי בן גיגי: לא מאפשרים את המרחב הניהולי הדרוש למנהיגות המקצועית של הגוף המשדר לשנות כאשר יש צורך.

<נילי בן גיגי: האם כל פעם שירצו לשנות מחלקה, לשנות משהו, צריך לבוא למועצה ולבקש את אישורה?

<נילי בן גיגי: המרחב הניהולי שצריך להשאיר למי שייבחר לשנות את החלוקה הפנימית של המחלקות ושל המבנים.

<נילי בן גיגי: לא נראית לנו ההתערבות עד לרמת רזולוציה כזאת.

קארין אלהרר: אני אפריע לך באמצע דבריך ואברך את השופטת בדימוס דליה דורנר, נשיאת מועצת העיתונות ושופטת בית המשפט העליון, על הגעתה לישיבת הוועדה.

<נילי בן גיגי: לסעיף (6).

<נילי בן גיגי: עד היום התקציב אושר על ידי ועדת הכספים של הכנסת.

<נילי בן גיגי: באופן מוזר מפקיעים כאן את הסמכות של ועדת הכספים לאשר את התקציב.

<אתי בנדלר: הסמכות הועברה לוועדת הכלכלה בתיקון 27 לאשר את התקציב.

<נילי בן גיגי: הנקודה העקרונית היא שהכנסת אמורה לבקר את הרשות המבצעת.

<נילי בן גיגי: בסעיף הזה הפקיעו את הסמכות של הכנסת לבקר את הרשות המבצעת.

קארין אלהרר: כן הייתי רוצה שכולם יעירו את הערותיהם לגבי סעיף 12 ואז תהיה התייחסות כוללת כי אחרת לא נצא מזה.

<נילי בן גיגי: אני מנסה לומר שצריך לתת את סמכות האישור לוועדת הכספים או לוועדת הכלכלה, אבל שתהיה סמכות אישור של גוף בכנסת ולא לשרים.

<נילי בן גיגי: לסעיפים (8) ו-(9).

<נילי בן גיגי: מה קורה כאשר המשדר לא עומד בתקציב?

<נילי בן גיגי: אין כאן סנקציות.

<נילי בן גיגי: אין סמכות למועצה לפטר את האחראים על החריגה.

<נילי בן גיגי: אנחנו ראינו בעבר ונכווינו ולכן מאוד חשובה לנו הנקודה הזאת.

<נילי בן גיגי: מה הכלים שניתנים למועצה כדי ליישם את ההערות של רואה החשבון?

<נילי בן גיגי: סנקציות.

<נילי בן גיגי: לסעיף (11).

<נילי בן גיגי: המועצה תדון, אבל מה הלאה?

<נילי בן גיגי: איך נותנים למועצה את הכלים ליישם את המסקנות הללו?

<נילי בן גיגי: צריך לאפשר למועצה להטיל מגבלות תקציביות על ההנהלה כי אם ההנהלה לא עומדת ביעדים, תהיה זכות למועצה לעצור את הוצאת הכספים.

<נילי בן גיגי: כלומר, לא להסתפק רק בלדון אלא לתת להם כלים מעשיים וסנקציות.

<נילי בן גיגי: רצינו להציע להוסיף: מצאה המועצה כי דוח הפעילות אינו תואם את היעדים ואת מדיניות המועצה כפי שאושרה, רשאית המועצה לעצור את המשך הפעילות ולנקוט בצעדים מינהליים דרושים כדי להבטיח ביצוע נכון של מדיניות המשדר.

<נילי בן גיגי: כך גם בסעיף (11).

<נילי בן גיגי: מה עושה המועצה עם הדוח של המבקר?

<נילי בן גיגי: האם היא רשאית לדחות את הדוח?

<נילי בן גיגי: האם היא מחויבת לקבל אותו כפי שהוא?

<נילי בן גיגי: האם היא מחויבת לבצע את התיקונים המוצעים?

<נילי בן גיגי: לסיום, לסעיף (13) שאומר "לקבוע יעדים מדידים מבחינת ביצועים של עובדי תאגיד השידור הציבורי הממלאים תפקיד ניהולי שקבעה המועצה".

<נילי בן גיגי: אני מקווה שאנחנו לא מתכוונים למשטרה חשאית שעוקבת אחרי המנהלים.

<נילי בן גיגי: מה בדיוק עושים עם המדדים האלה?

<נילי בן גיגי: הפירוט הזה תורם לנו ואנחנו מבקשים שיסמכו על המומחים העסקיים של המועצה בניהול.

קארין אלהרר: תודה רבה.

עיסאווי פריג': איך גברתי מתכוונת להתייחס לכל ההערות שאנחנו שומעים.

קארין אלהרר: היועצות המשפטיות יתייחסו.

עיסאווי פריג': יהיה נוסח חדש?

קארין אלהרר: אני אומרת, היועצות המשפטיות יתייחסו.

קארין אלהרר: אני מניחה שבחלק מהדברים הן יאמרו שיש מקום לניסוח מחדש ובחלק מהדברים ייתנו הסבר.

קארין אלהרר: כך נוכל להתקדם.

קארין אלהרר: לא תהיה הצבעה היום.

עיסאווי פריג': אני לא מדבר על הצבעה.

עיסאווי פריג': שאלתי שאלת מהות.

עיסאווי פריג': סעיפים 7 ו-9 אמורים לקבל נוסח חדש, ואני שואל האם גם כאן אמורים לקבל נוסח חדש?

<אתי בנדלר: קודם צריכים להתייחס לטענות האלה.

<אתי בנדלר: קארין, דברי לגופו של עניין.

<אתי בנדלר: שאלתי כי אני רוצה לדעת האם אמורים לקבל נוסח חדש.

קארין אלהרר: אתה רוצה לקבל תשובה?

עיסאווי פריג': בבקשה.

קארין אלהרר: אני אומרת שתהיה התייחסות של היועצות המשפטיות.

קארין אלהרר: במידה ומשרד התקשורת, היועצת המשפטית של משרד התקשורת תציין שיש מקום לניסוח מחדש, היא תאמר מראש שהיא תביא אותו לוועדה.

נחמן שי: היא מחליטה?

נחמן שי: היועצת המשפטית של משרד התקשורת מחליטה איזה נושא ראוי לדיון מחדש?

קארין אלהרר: לא.

נחמן שי: למה את צוחקת?

<אתי בנדלר: כי ברור לך שהתשובה היא שלילית.

נחמן שי: אולי התבלבלו.

<אתי בנדלר: לא.

נחמן שי: כמו שהחוק הזה מבולבל.

<אתי בנדלר: אתה לא נתת ליושבת ראש להשלים את דבריה.

קארין אלהרר: זה מאוד מקובל.

קארין אלהרר: אני אומרת שהם יאמרו איזה הערות מקובלות עליהם ואיזה לא.

קארין אלהרר: מקובלות עליהם, כאשר הם חושבים שיש מקום לשינוי.

<דנה נויפלד: לפי עמדת המשרד.

קארין אלהרר: אם יש מי מחברי הכנסת שחושב אחרת, כמובן שנתונים לו כל הכלים הפרלמנטריים וההצבעה תהיה בהתאם.

קארין אלהרר: הכול כפי שנהוג במנהג המקום.

קארין אלהרר: השופטת דורנר.

דליה דורנר: תודה רבה.

דליה דורנר: אני כמובן לא אתייחס לסעיפים אלא הערות כלליות.

דליה דורנר: אני לא אתייחס לחוק כולו- אולי אני אומר כמה מלים עליו - אלא ככל שהעניין נוג6ע לחופש הביטוי בשירות הציבורי, בעצמאות ומה צריך לדעתי לתקן כדי להשיג את המטרה הזאת.

דליה דורנר: החוק כולו שסוגר שידורים בצורה דרמטית, מפטר את כל עובדיו, אלפיים במספר, ובונה ארגון חדש, דבר שכאשר עשו החלפות כאלה השאירו את העובדים וכאן יש פיטורים טוטליים, הוא כשלעצמו – ואני כאזרחית מדינת ישראל וכמי שדוגלת בזכויות חברתיות – אומר בלשון פרלמנטרית, אני הרי יושבת בפרלמנט – הוא בעייתי.

דליה דורנר: אני רוצה לומר לעניין הכללי.

דליה דורנר: היועצות המשפטיות אולי ייתנו את דעתן.

דליה דורנר: החוק לא מדבר על הרדיו.

דליה דורנר: הוא סרח עודף.

דליה דורנר: קול ישראל, הרדיו, ואני כאזרחית צרכנית שלו וכולנו צרכנים שלו, פועל מצוין.

דליה דורנר: אנשים טובים ועד כמה שאני ביררתי, אומרים לי שמבחינה כלכלית אין לו בעיות אלא להפך, הוא תומך ברווחים שלו בערוץ הראשון.

דליה דורנר: צריך פרק מיוחד אבל בכלל לא מתייחסים אליו.

דליה דורנר: למה לפטר את כל העובדים שלו?

דליה דורנר: צריך להיות פרק על הרדיו.

דליה דורנר: אתם כחברי כנסת צריכים לחשוב למה לפטר את העובדים שלו, את כולם.

דליה דורנר: זאת הערה כללית.

דליה דורנר: עכשיו יש לי הערות בהחלט מעשיות.

דליה דורנר: אנחנו יודעים, ואני לא מבקרת את זה, שמטבע השלטון, כל שלטון, ימין, שמאל, מרכז, הוא רוצה תקשורת טובה.

דליה דורנר: הוא רוצה שישבחו אותו, שייתנו לאנשים שלו לדבר הרבה.

דליה דורנר: אני השוויתי את זה, את התקשורת החופשית לפרפר עם צבע יפה.

דליה דורנר: רוצים לגעת בו.

דליה דורנר: ברגע שתופסים אותו, הצבע יורד ויוצאת תקשורת משעממת וזה גם לא עוזר לאף אחד.

דליה דורנר: אבל אנחנו צריכים לקחת בחשבון.

דליה דורנר: לכן קראתי בדברי ההסבר שצריך להקים חומה סינית בין הפוליטיקאים לשידור הציבורי אותו אנחנו מקימים עכשיו.

דליה דורנר: השיטה המרכזית בזה היא ועדת האיתור בראשה עומד שופט מחוזי או עליון בדימוס.

דליה דורנר: דא עקא שיש 332 שופטים מסוגים שונים עם דעות שונות ואם נותנים לשר לבחור, לא עשינו כלום.

דליה דורנר: אני מציעה הצעה פרקטית שדומה למה שנעשה לגבי בחירת יועץ משפטי לממשלה.

דליה דורנר: יועץ משפטי לממשלה הוא כמובן מינוי של הממשלה אבל יש ועדה שבראשה עומד שופט שממונה על ידי נשיא בית המשפט העליון.

איתן כבל: גברתי, רק שתדעי שבמקור, בחוק הקודם שהובלנו אותו, זה היה אמור להיות.

דליה דורנר: אם כן קלעתי לדעת גדולים.

דליה דורנר: כדי להגיע לפשרה, האויב של הטוב הוא הטוב מאוד ואני באה להציע הצעות מעשיות.

דליה דורנר: אני אומרת שאני מציעה שההצעה מי יהיה השופט הזה, השר ימנה, בסדר, כי זאת רשות מבצעת וזה עניין שלו, אבל הוא יקבל את השם מנשיא בית המשפט העליון.

דליה דורנר: שר המשפטים אצלנו הוא אישיות פוליטית ואין לו מגע שוטף עם שופטים ואסור שיהיה לו מגע.

דליה דורנר: נשיא בית המשפט העליון מכיר ויודע מה קורה.

דליה דורנר: לכן זה הכרחי לגמרי.

דליה דורנר: תבוא פניה אל נשיא בית המשפט העליון לפיה רוצים יושב ראש ועדת איתור שיהיה שופט בדימוס והוא יציע לשר את המועמד.

דליה דורנר: זה מאוד דומה לוועדת האיתור.

דליה דורנר: באותה ועדת איתור, אם רוצים לפטר מנכ"ל, חבר מועצה וכולי, כל הסמכויות הן בידי השר אבל הוא צריך לגבי חלק מהן לקבל את הסכמת ועדת האיתור.

דליה דורנר: הייתי אומרת שכל הפיטורים של מועצה ושל מנכ"ל, יצטרכו את המלצת ועדת האיתור.

דליה דורנר: אני רוצה להיות מעשית.

דליה דורנר: נניח שהשר לא יקבל את ההמלצה.

דליה דורנר: יש לזה כמובן היבט ציבורי אדיר.

דליה דורנר: לכן הייתי רוצה הסכמה.

דליה דורנר: נניח האד מאוד לא מתאים, אתה לא יכול לומר לו – יש בחוק עילות מפורטות.

דליה דורנר: תשמעו, אני השקעתי זמן רב בחוק הזה ויש עילות מפורטות שאני לא אסכם כאן, אבל בחלק מהן מופיעה הסכמה או המלצה של ועדת האיתור.

דליה דורנר: הייתי עושה את זה הכללה כאשר בכל שינוי פרסונלי שהשר חושב שמטעמים ענייניים, עילות בחוק, הוא צריך לקבל את המלצת ועדת האיתור.

קארין אלהרר: לחבר הכנסת דוד צור יש שאלה לגברתי.

דוד צור: גם שאלה וגם אמירה.

דוד צור: אם אני הייתי שופט, הייתי נעלב מהדברים האלה.

דוד צור: יש כאן הנחה נסתרת ששופט הוא לא עצמאי מספיק פעם שהוא ימונה כי לכאורה תהיה לו מחויבות טוטלית לשר.

<קריאה: לדעותיו של השר.

<קריאה: לא לשר.

עיסאווי פריג': כי יש לך 322 שופטים.

דוד צור: לכן אני חושב שבסוף הרי אפשר יהיה ללכת עד אין סוף בעניין הזה.

דוד צור: כבוד השופטת מציעה שתמונה ועדה שתמנה את יושב ראש הוועדה.

דליה דורנר: לא.

דליה דורנר: אני לא אומרת את זה.

דוד צור: אז אנחנו נצטרך למצוא את הוועדה האובייקטיבית הזאת שתמנה את אותה ועדה.

דוד צור: השופטת הציעה בסוף דבריה שמי שייתן את השם, יהיה נשיא בית המשפט העליון שהוא לכאורה נשוא פנים.

דוד צור: אני אומר שיש כאן הפרה של איזון של רשות מבצעת אל מול רשות שופטת שלא צריכה להיות לה לדעתי בעניין הזה את האמירה האחרונה.

דוד צור: זאת פרורוגטיבה של השר, השר צריך לעשות את זה.

דוד צור: הוא צריך למנות שופט.

דוד צור: אני חושב שגם באינטרס של השר למנות שופט שהוא נשוא פנים, גם הביקורת הציבורית שתבוא אם הוא ימנה איזה שופט לכאורה שעל פניו נראה לא בקונצנזוס, יש בזה דווקא פגיעה בשופטים, בהצעה הזאת, בכל הכבוד.

דליה דורנר: אני אשמור על השופטים.

דליה דורנר: שופט הוא תנאי הכרחי אבל לא תנאי מספיק.

דליה דורנר: לא כל שופט יש לו את היכולת להיות.

דליה דורנר: יש דעות שונות ולכן אנחנו יושבים בית משפט בהרכבים.

דליה דורנר: אתן לך דוגמה.

דליה דורנר: בזמנו- התעסקתי בנושא של אליס מילר - היו חמישה שופטים וזה התקבל שלושה נגד שניים.

דליה דורנר: יש דברים שהם בקונצנזוס.

דליה דורנר: יש שופט שהוא בהחלט אישיות.

דליה דורנר: בחוק כתוב שבע שנים או חמש שנים אסור לו, אם הוא יהיה בוועדת איתור, להיות אדם פוליטי.

דליה דורנר: אז הוא היה חמש שנים לפני כן אדם פוליטי, שבע שנים לפני כן.

דליה דורנר: השר הוא מאה אחוזים בסדר אבל הוא איש פוליטי.

דליה דורנר: שר המשפטים הוא איש פוליטי.

דליה דורנר: נשיא בית המשפט העליון יבדוק אדם שיש לו גישה לנושא - לא לכל אחד יש גישה – ויש לו יכולת.

דליה דורנר: לכן לקחתי מאדם מהרשות המבצעת מאשר היועץ המשפטי.

דליה דורנר: זה סופר מבצעת.

דליה דורנר: אנחנו רוצים אותו עצמאי.

דליה דורנר: מי עומד בראש הוועדה שממליצה?

דליה דורנר: אני חשבתי כמוך.

דליה דורנר: חשבתי מי יכול להיות האדם שאיננו נשיא בית המשפט העליון שמכיר את המערכת ויכול להמליץ.

דליה דורנר: אני לא מצאתי.

דליה דורנר: ברור לי דבר אחד, ואני אומרת את זה בצורה חד משמעית, שאם השופט הזה יבחר על ידי השר, לא עשינו כלום ולא מפני שהוא לא מכובד אלא מפני שאתה בוחר.

דליה דורנר: יש שופטים שבעניין רשות השידור, השקפתם הפרטית היא כזאת ואחרת.

דליה דורנר: זה לא הולך כך.

דליה דורנר: אנחנו כולנו תחת שלטון החוק ואנחנו מפרשים את זה אחרת.

דליה דורנר: נשיא בית המשפט העליון הוא אובייקטיבי והוא נותן שירות למדינה.

דליה דורנר: יש יועץ משפטי לממשלה, למשל מי הוא יושב ראש ועדת הבחירות לכנסת?

דליה דורנר: החוק נותן את זה לבית המשפט העליון, לשופטים.

דליה דורנר: אתם לא אמרתם שהשופט יהיה שופט בית המשפט העליון כי אז זה היה מצמצם את זה אלא השופטים בדימוס, בדקתי, 332 שופטים שלפי החוק מותר שתהיה להם פעילות פוליטית עשר שנים קודם.

דליה דורנר: זה דבר ראשון ואמרתי את אשר אמרתי.

דליה דורנר: באותה ועדה הייתי נותנת לה סמכויות ברמה של המלצה גם כאשר רוצים לפטר.

דליה דורנר: נקודה נוספת.

דליה דורנר: אני מבינה שהחוק דואג לפעילות כלכלית לאור הצרות שנגרמו, אבל ראוי שהמנכ"ל, התנאי שלו יהיה לא רק יכולת שלו לנהל עסק למרות שזה חשוב מאוד אלא גם איזושהי גישה לתקשורת משום שהשירות הציבורי הוא לא עסק טוב ולכן הוא קיים כי אחרת היה קיים רק שירות מסחרי.

דליה דורנר: אנחנו רוצים התחשבות ולקבל שירות גם בדברים שאין להם רייטינג.

דליה דורנר: כדאי להוסיף את זה.

דליה דורנר: אני מגיעה להצעה שבוודאי תעורר אי נחת אבל היא הכרחית.

דליה דורנר: על הרדיו דיברתי ספציפית.

דליה דורנר: הרעיון לפטר את כל העיתונאים ושילכו הביתה ואחר כך להתחיל לקבל עיתונאים בלי מכרז כי אין זמן, צריך למלא תפקידים, הוא מאוד מאוד בעייתי.

דליה דורנר: ברור לי שחוק כזה שהוא מאוד קיצוני – אני מסתכלת עליו כאזרחית המדינה ואם אני זוכרת, בהחלט חיסלו יחידות אבל הן עברו פחות או יותר עם שינויים כאלה ואחרים עם העובדים.

דליה דורנר: לפחות שבלפחות צריך לעשות הוראת מעבר.

דליה דורנר: חוקים דרסטיים כאלה מחייבים הוראת מעבר.

דליה דורנר: אי אפשר לזרוק את כולם ואחר כך להתחיל מהתחלה לפי שיקולים מסחריים.

דליה דורנר: נזרוק את המנוסים, נשלם להם המון כסף כי יש להם זכויות פיצויים, וניקח אחרים - ואני עוד לא מדברת על פוליטיקה – חבר'ה צעירים והיום אפשר להשיג עיתונאים, אמרו לי לצערי, בזול.

דליה דורנר: זה אחד הדברים שמאוד מצערים אותי כי לא תהיה לנו עיתונות חופשית וחופש עיתונות בלי עיתונאים רציניים.

דליה דורנר: אלה דברים ברורים ואחד הדברים שאני כנשיאת מועצת העיתונות מודאגת מהם ואתם כרשות המחוקקת – ולמדתי להכירכם ורק לטובה משיחות אישיות – באמת רוצים לעשות עבודה חשובה.

דליה דורנר: בלי הוראת מעבר, זה יהיה רע מאוד.

דליה דורנר: זה יפגע בצורה חמורה בחופש העיתונות.

דליה דורנר: אנשים ותיקים ייפלטו ואנשים חדשים יפחדו על משרתם כי יש הוראות שכל הסכם ככל שיהיה הוא לא לתוקף אלא החוק יגבר.

דליה דורנר: בהחלט הוראות קיצוניות.

דליה דורנר: מוכרחים, ואני לא רוצה לנסח לכם את הוראות המעבר, להיות הוראות מעבר.

דליה דורנר: אני מבינה ראשי מחלקות, חטיבות, הנהלה, בסדר, אני לא מתלהבת אבל בסדר, זה החוק, אבל את העיתונאים צריך להשאיר בהוראת מעבר.

נחמן שי: מה זאת הוראת מעבר?

דליה דורנר: הוראת מעבר שאף עיתונאי לא מתפטר.

דליה דורנר: העיתונאי עובר בהוראת מעבר וממשיך לעבוד לפי התנאים לפרק זמן מסוים.

דליה דורנר: אני אמרתי חמש ויש כאלה שאומרים פחות.

דליה דורנר: בזמן הזה מתחילים להתארגן.

דליה דורנר: קודם כל, מקבלים מכרזים ואז כבר לא דחוף כי יש מכרזים ובודקים.

דליה דורנר: במכרזים יש איזונים פנימיים.

דליה דורנר: בכך אני סיימתי.

דליה דורנר: אתם מאוד עסוקים.

עיסאווי פריג': שאלה לכבוד השופטת.

עיסאווי פריג': רציתי לשמוע את דעתך לגבי המודל של הוועדה המייעצת שהוזכר בהמלצת רם בלניקוב.

דליה דורנר: אני לא יודעת מספיק.

דליה דורנר: אם אתה תסביר לי, אני אדם שקצת חושב.

עיסאווי פריג': זה לא הזמן להסביר לך את זה אבל אני אסביר.

דליה דורנר: יכולים להיות כל מיני פטנטים, אבל לפני שאני אפרד מכם אני אחזור ואומר שאמרתי שלא טוב שהשר יבחר את השופט.

דליה דורנר: בקרב עמי אני יושבת.

דליה דורנר: כמו שאתה מכיר את המערכות מהן אתה יוצא, כך אני מכירה את המערכת.

דליה דורנר: נשיא בית המשפט העליון, אין לו אינטרס.

דליה דורנר: לשר יש אינטרס לגיטימי.

דליה דורנר: אני לא אומרת שהרעיון של השר לא לגיטימי אבל אנחנו, אתם, הרשות המחוקקת, רוצים איזה שהן הגבלות.

דליה דורנר: זאת המלצה.

דליה דורנר: אני לא אומרת שהנשיא ימנה.

דליה דורנר: הוא לא ימנה.

דליה דורנר: השר אומר שהחוק אומר לו דווקא לבחור שופט.

דליה דורנר: החוק אומר שופט ושופט, הספציאליסט לשופטים זה נשיא בית המשפט העליון שאין לו שום אינטרס.

<קריאה: לשופט לא אמור להיות כל אינטרס.

<קריאה: לכל שופט.

דליה דורנר: אבל יש שופטים עם דעות.

דליה דורנר: השופט שיושב בבית משפט, הוא שופט אבל כשאני הולכת אליו, יש לו דעות שונות.

דליה דורנר: לא רציתי להיכנס לזה אבל אני יכולה לתת דוגמה.

<קריאה: גם לנשיא בית המשפט העליון יש דעות שונות.

דליה דורנר: בוודאי.

<קריאה: אבל הוא בתפקיד.

דליה דורנר: את אומרת לו שאת רוצה אדם שיהיה יושב ראש ועדה.

דליה דורנר: למה היועץ המשפטי לממשלה ונשיא בית המשפט העליון ממנים את השופט?

דליה דורנר: מפני שיש לנו ניסיון.

דליה דורנר: למי שקצת מרוחק מזה אני רוצה לתת דוגמאות.

דליה דורנר: כל עורך דין מתחיל יגיד לך שכאשר יש לו קייס, הוא שואל מי השופט.

דליה דורנר: זה לא אוטומטי.

דליה דורנר: אלה לא שטנצים.

דליה דורנר: יש שופטים שלא מתאימים.

דליה דורנר: יש שופטים שיש להם צורה פוליטית והם יודעים את זה.

דליה דורנר: אני יודעת שלוועדה פלונית מינו שופט אלמוני וקיבלו את התוצאה הפלמונית.

דליה דורנר: למה?

דליה דורנר: משום שהשופט הזה כבר כתב על זה ואמר על זה והוא יודע.

דליה דורנר: אז יש שופט כזה ויש שופט אחר.

דליה דורנר: כאשר לשר, ובצדק, מפני שזה התפקיד שלו, יש אינטרסים שלו, החומה הסינית תקרוס.

דליה דורנר: אני מאוד מתרגשת מהמחמאות שאני שומעת מחברי כנסת על שופטים.

דליה דורנר: זה נכון אבל עדיין שופטים הם בני אדם ויש להם דעות ואת הדעות הם כותבים.

דליה דורנר: אני התמודדתי כנשיאה ואמרתי שאני לא מפלגתית לחלוטין ואתם יודעים מה הדעות שלי אותן כתבתי.

דליה דורנר: אז אם לא רוצים דעות כאלה ולא הולכים רק לבית המשפט העליון, ויש 332 שופטים, צריך לשים חומה סינית.

דליה דורנר: אם לכם יהיה רעיון שיהיה מישהו אחר שימליץ, אני מציעה את נשיא בית המשפט העליון כי הוא מכיר אותם אבל צריך להיות אדם שאין לו עניין בנושא.

עיסאווי פריג': אולי נשיא המדינה.

דליה דורנר: חשבתי על זה והחלטתי שלא כדאי.

איתן כבל: אולי התוצאה הייתה אחרת.

דליה דורנר: אתם תתפלאו, אבל זה עלה בראשי.

דליה דורנר: אני לא התלהבתי להמליץ על זה.

דליה דורנר: אגב, נשיא בית המשפט העליון לא יאהב את הג'וב הזה.

דליה דורנר: אני רוצה לומר לכם שאם אתם תמצאו כחברי כנסת איזה גוף אחר שאיננו השר והוא לגמרי מנותק, מבחינתי זה בסדר.

דליה דורנר: אני נתתי רק עצה.

<לזר צנדקוביץ: כבוד השופטת, ברשותך משפט.

<לזר צנדקוביץ: בתחילת דבריך אמרת שאת מקשיבה לשידורי הרדיו, לקול ישראל.

<לזר צנדקוביץ: בחוק הזה שנמצא כאן ומונח לידי לא מוזכרת המילה.

<לזר צנדקוביץ: קול ישראל לא יהיה.

דליה דורנר: אמרתי שהרדיו על רשתותיו ממורשת, רשת ב' וערוץ 8, בעיני הוא מצוין ואני אומרת את זה כצרכנית שלו.

דליה דורנר: כשאני צריכה לדבר, זה גם בזול, מטלפנים אלי ובטלפון מראיינים אותי.

דליה דורנר: יש שם אנשים טובים ומגוונים.

דליה דורנר: אני לא יודעת למה צריך לשנות.

דליה דורנר: גבירותיי ורבותיי, אני אמרתי את אשר אמרתי ואני מודה לכם.

דליה דורנר: תעשו עבודה נאמנה.

דליה דורנר: אם יש לכם שאלות, אשמח לענות.

<אתי בנדלר: כן, גברתי.

<אתי בנדלר: אני מבקשת לשאול אותך בעקבות הערה אחת שאמרת על בחירת עיתונאים במכרז.

<אתי בנדלר: אני מתייחסת להצעת החוק, סעיף 49(ב).

דליה דורנר: שיהיה במכרז.

<אתי בנדלר: כן, אבל נאמר ש"חובת המכרז לא תחול על משרת עיתונאי, עורך חדשות או מגיש תכניות.

<אתי בנדלר: קבלת אדם למשרה כאמור תיעשה בידי מנהל חטיבת החדשות באישור המנהל הכללי בהתבסס על שיקולים מקצועיים ובמסגרת התקציב שהוקצה לשם כך לחטיבת החדשות".

<אתי בנדלר: בהמשך מדובר על עלות השכר של עיתונאי.

<אתי בנדלר: האם גברתי ממליצה לבחור עיתונאים במכרז?

<אתי בנדלר: זאת המשמעות?

דליה דורנר: זה כתוב בחוק.

דליה דורנר: אני לא נגד זה.

דליה דורנר: בוודאי זה יותר טוב מאשר צריכים מאות משרות.

דליה דורנר: הרי כאן יש אלפיים אנשים ואני לא יודעת כמה עיתונאים יש אבל בוודאי הם המיעוט.

דליה דורנר: מדובר על מספר גדול של אנשים.

דליה דורנר: רוצים להפעיל משהו, מפטרים את כל מי שבא ומתחילים מהתחלה.

דליה דורנר: אני אמרתי שזה רע מאוד.

דליה דורנר: זה פשוט פוגע בחופש הביטוי.

דליה דורנר: לכן אמרתי בואו נקצוב את המצב ככל שנוגע לתקופת מעבר שאתם תקבעו אותה ואז תתחילו לבנות.

דליה דורנר: חלק יישארו, חלק לא ותתחילו לנהל את העניין.

דליה דורנר: ברוב החוקים מהסוג הדרסטי יש חוקי מעבר.

<אתי בנדלר: אבל גברתי לא מציעה לשנות את הנורמה המוצעת בהתחלת החוק.

דליה דורנר: לא.

דליה דורנר: לאפשר מקרים חריגים אבל באופן עקרוני - ואני לא נכנסת לפרטים כי זאת העבודה שלכם ויש לכם בוודאי הרבה מומחים לדבר – אסור לפטר את כל העיתונאים ואחר כך להתחיל בטכניקה א' או בטכניקה ב' לבחור.

דליה דורנר: זה פוגע בצורה עמוקה בחופש הביטוי.

דליה דורנר: בעצמאות.

דליה דורנר: בצורה עמוקה ביותר.

דליה דורנר: אני מבינה את הרצון הטוב לבנות את הביקורת ואת הצורך לשנות, הכול אני מבינה, אבל תנשמו עמוק, תשאירו את כוח האדם ורובו הוא מצוין.

דליה דורנר: אנחנו רוצים לזלזל בכל אנשי המקצוע שלנו שבמשך שנים רכשו ניסיון?

דליה דורנר: לפי דעתי הנכס העיקרי של רשות השידור הוא האנשים שלה.

נחמן שי: אני מבין שהשיטה שלכם היא ללכת מסעיף לסעיף ובכל סעיף להרחיב.

קארין אלהרר: נכון.

נחמן שי: לכן חלק מהדברים של השופטת, נגיע אליהם.

קארין אלהרר: אתה מתייחס לסעיף 12?

נחמן שי: לא.

נחמן שי: אני רוצה לומר שעניין ההתייעצות לפחות עם נשיא בית המשפט העליון מאוד נראית לי.

נחמן שי: זה גם יעזור לנטרל את החשש המתמיד שלנו של התערבות הממשלה בתוך התהליך.

נחמן שי: השר בהתנדבות פה ושם אפילו איתר את הפקידות כדי לסייע לנו ולהקל על התהליך הזה.

נחמן שי: אני חושב שזאת עוד מדרגה אחת.

נחמן שי: ההחלטה צריכה בסוף להתקבל על ידי הגורם המבצע אבל התייעצות עם נשיא בית המשפט העליון יכולה מאוד לעזור כי זה בעצם כמו בריאת העולם.

נחמן שי: הלא הכול מגלגלים אחורה.

נחמן שי: ועדת האיתור, ראש ועדת האיתור מתחיל לגלגל את כל התהליכים כי דרכו אחר כך ייבחרו גם הדרג המבצע, גם המועצה וכן הלאה.

נחמן שי: זה בהחלט רעיון שנראה לי.

נחמן שי: עניין קבלת עובדים.

נחמן שי: העירה היועצת המשפטית בנושא.

נחמן שי: לא מקבלים גם היום עובדים ברמת השטח במכרזים אלא המנהלים שמקבלים אותם כן עוברים רמה של מכרזים.

נחמן שי: צריך לבדוק אם משנים את זה.

נחמן שי: לא יעמוד כל עיתונאי ועיתונאי בפני ועדה.

נחמן שי: אולי צריך לעשות את התהליך הזה יותר מורכב כדי לעשות אותו גם יותר נקי גם יותר נכון מבחינה ציבורית כי גם זאת אחת הנקודות שמטרידה אותם.

נחמן שי: אם מאות אנשים בבת אחת יתקבלו לאיזה ארגון, איך ייעשה התהליך הזה?

נחמן שי: זאת גם נקודה מאוד חשובה.

נחמן שי: לעניין הוראת המעבר.

נחמן שי: אני לא יודע, נראה לי שזה קשה כי הכוונה היא באמת לחתוך בבת אחת ולהתחיל למחרת בבוקר.

נחמן שי: אני לא יודע אם זה יעבוד, אבל את הכוונה.

נחמן שי: הוראת המעבר מייתרת את הכוונה.

דליה דורנר: צריך לרכך את זה לתקופת מעבר.

דליה דורנר: תראו, זה יהיה אסון.

דליה דורנר: אני מעריכה שזה יהיה לא טוב.

דליה דורנר: ניסיון החיים שלי מלמד זאת.

דליה דורנר: אתם צריכים למצוא את הפתרון.

דליה דורנר: צריכה להיות איזושהי הוראת מעבר שהחיתוך לגבי הכוח המקצועי לא יהיה דרסטי.

דליה דורנר: לשם כך אתם חברים בכנסת.

קארין אלהרר: חבר הכנסת כבל, אני רוצה לבקש ממך.

קארין אלהרר: חבר הכנסת פריג' שהגיע בתחילת הדיון ביקש לדבר.

איתן כבל: בבקשה.

<קריאה: יש אפשרות לאימהות חד הוריות לדבר?

קארין אלהרר: יש אפשרות.

קארין אלהרר: לא עכשיו.

קארין אלהרר: את תדברי אחר כך.

<קריאה: אני אימא חד הורית.

קארין אלהרר: אני אוציא אותך.

קארין אלהרר: סדרנים, להוציא אותה בבקשה.

<קריאה: אני יושבת כאן.

קארין אלהרר: חבר הכנסת פריג', בבקשה.

<קריאה: אני יושבת כאן.

<קריאה: אני לא במצב בריאות טוב.

קארין אלהרר: תשאירו אותה עד שהיא תירגע.

עיסאווי פריג': אני רציתי להתייחס לסעיף 12 ולהמליץ על שתי נקודות.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להתייחס פרטנית אלא אני אחכה לנוסח הסופי.

עיסאווי פריג': יש שתי סוגיות שאני חושב שחובה לתת את הדעת עליהן בצורה מאוד מעמיקה.

עיסאווי פריג': ראשית, איך שהבנתי וקראתי את הדוח, ועדת לנדס קיבלה את שירותיו של משרד ייעוץ כלכלי בשם רם בלניקוב והיא שילמה כסף רב למשרד הזה כדי שיביא המלצות לגבי איך הוא חושב שזה ייראה.

עיסאווי פריג': בלניקוב הביא את ההמלצות.

עיסאווי פריג': אני מבקש שלגבי האיש הזה, רם בלניקוב, שקיבל כל כך הרבה כסף והביא המלצות – ואני מאוד מעריך את מה שהוא הביא – אני רוצה להבין למה לא קיבלנו את עיקר ההמלצות שהוא הביא ועיקר ההמלצות שהוא הביא, ואני ראיתי אותן, בסוגיית הוועדה המייעצת הוא הציע להקים בדומה למודל ה-BBC, ועדה מייעצת ליד המועצה המוצעת כאן, כך שיהיה לנו גופף ציבורי וגוף מקצועי.

קארין אלהרר: בתשובה לשאלתך.

קארין אלהרר: דוח ועדת לנדס נשלח ביום הראשון לכל חברי הוועדה וגם שלחו את דוח בלניקוב.

קארין אלהרר: מנהלת הוועדה שלחה זאת.

עיסאווי פריג': קיבלתי.

עיסאווי פריג': אני מאשר שקיבלתי.

עיסאווי פריג': קראתי ועברתי עליו.

עיסאווי פריג': לאור זאת אני מבקש לשמוע את רם עצמו.

עיסאווי פריג': אני מבקש לזמן אותו לכאן כי יש לי כמה סוגיות שאני רוצה לשמוע עליהן ממנו באופן ישיר.

עיסאווי פריג': הקטע הזה מאוד מעניין אותי כי יש לזה השלכות על המשך החוק.

קארין אלהרר: בסדר.

עיסאווי פריג': הסוגיה השנייה עליה אני רוצה לדבר.

עיסאווי פריג': אני מבקש במיוחד את היוצרים ואת אנשי המקצוע להתייחס כי אני לא איש תקשורת אלא אני רואה חשבון.

עיסאווי פריג': לגבי סעיף(2), לאשר את לוחות השידורים העונתיים שהוא אחד מתפקידי המועצה.

עיסאווי פריג': כאשר התעמקתי בחוק על פי סעיף 68 שמדבר על חלוקת הכסף וההוצאות בתוך זה, שם מצוין שמאתיים מיליון שקלים אמורים להיות מיועדים ליצירה.

עיסאווי פריג': נכנסתי לעומק הדברים ושאלתי, ואני רוצה את התשובות, האם מאתיים מיליון שקלים יבטיחו קיומו של החוק ביעילות ובאיכות שאתם והשר וכל אחד שמביא את החוק יביאו לנו את האיכותיות אותן אנחנו רוצים?

עיסאווי פריג': במקביל הלכתי לערוץ 2 והתחלתי להתעניין ברשת, בקשת ובכל הערוצים.

עיסאווי פריג': להפקות מקור יש להם חצי מיליארד דולר ואתה מקים ערוץ חדש ורעיון חדש שיתחרה אתם, עם ערוץ 2.

<קריאה: חצי מיליארד שקלים בלי פרסומות.

עיסאווי פריג': רק הפקות.

<קריאה: ביחד לכולם?

עיסאווי פריג': לשתיהן, שבעה ימים.

עיסאווי פריג': יש קשת ורשת.

נחמן שי: כמה היום יש ברשות השידור להפקות מקור?

<קריאה: 160 מיליון.

<קריאה: השנה הוקצו שבעים מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': הסוגיה הזאת היא סוגיית המהות להמשך השידור.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת צורי, מאתיים מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': הפקות בשידור ציבורי שונות במהות מהפקות בשידור מסחרי.

עיסאווי פריג': שם אני לא צריך אח גדול ואח קטן.

עיסאווי פריג': הוא ישלם לי כסף כדי לתת את הריאליטי הזה אבל בשידור ציבורי אני צריך דרמה, לשלם לשחקנים ותארו לעצמכם שהאבא של השידור הציבורי הוא ה-BBC, סר ג'ון ורייט שהמציאו את זה לפני שבעים-שמונים שנים.

עיסאווי פריג': תארו לעצמכם יום אחד נרצה לעשות תכנית על כן אדוני ראש הממשלה.

<קריאה: היה.

עיסאווי פריג': כשאני מסתכל על זה, זאת המהות וחשוב לי מאוד לקבל את הדעת.

עיסאווי פריג': מאתיים מיליון שקלים, מתוכם בעשרה אחוזים אני צריך לקנות הפקות זרות.

עיסאווי פריג': הורדתי עשרים מיליון, נשארו לי 180 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': אני צריך לתת הפקות בידור, הפקות תעודה, דרמה.

עיסאווי פריג': באמת, לאן אני אגיע?

עיסאווי פריג': סבלנות.

עיסאווי פריג': אני עשיתי עבודת בית.

עיסאווי פריג': תני לי לפחות לתת את התמצית שלה.

<קריאה: זה לא על סדר היום עכשיו.

עיסאווי פריג': זה על סדר היום ואני אגיד לך למה.

עיסאווי פריג': לאשר את לוחות השידורים, איך אני אאשר את לוחות השידורים?

קארין אלהרר: חבר הכנסת פריג', אני עוצרת אותך רק לניסיון.

קארין אלהרר: השופטת דורנר סיימה את הדברים שלה ויש מספר חברי כנסת שרוצים לשאול שאלות הבהרה.

קארין אלהרר: אני פשוט לא רוצה לעכב אותה.

עיסאווי פריג': אני אשלים את שאר הפרטים.

קארין אלהרר: אם יש לך משהו רלוונטי לעניין הדברים של השופטת דורנר, אני כן חושבת שכדאי שתאמר אותם עכשיו.

קארין אלהרר: אם לא, אני אתן לחברי הכנסת להתייחס כדי לא לעכב את השופט.

עיסאווי פריג': הדבר היחידי שקשור לדברי השופטת, כבוד השופטת שהיה לי את הכבוד להצביע עבורה.

עיסאווי פריג': הקשר הציבורי והמקצועי, דהיינו, המועצה המוצעת לעומת המועצה המייעצת על פי המלצת רם בלניקוב, רוצה לשמוע את דעתך.

עיסאווי פריג': אם לא עכשיו, תכתבי לי אותה.

דליה דורנר: לא התעמקתי.

דליה דורנר: אנחנו תמיד למדים שכאשר הולכים לקיים משהו חדש שיפעל טוב מאוד, הולכים ללמוד מהניסיון של אחרים.

דליה דורנר: צריך לבדוק את זה ואם אתה לוקח את דגם BBC, צריך לבדוק איך זה פועל שם.

עיסאווי פריג': שם.

עיסאווי פריג': בדיוק.

דליה דורנר: צריך לזכור עוד משהו והוא שאנחנו לא אנגלים.

עיסאווי פריג': אבל העתקנו את הכול משם.

דליה דורנר: בשינויים המחויבים.

איתן כבל: גברתי היושבת ראש, כאשר השופטת דורנר כאן אני לא רוצה לתת את המשנה שלי אבל יש לי משנה שלמה בעניין הזה ואני אתייחס אליה.

איתן כבל: אני כן רוצה להתייחס לנקודה וחצי שעלתה בדברי של השופטת דורנר אני מציע לכולנו להקשיב לעניין הזה.

איתן כבל: נושא מי בוחר את ועדת האיתור הוא עניין שאפשר להגיד שהוא משני, שהוא לא רציני, אבל במידה רבה זה הסיפור.

עיסאווי פריג': והמפרק.

איתן כבל: לא.

איתן כבל: זה דיון אחר.

איתן כבל: אני אומר קודם כל שאם אנחנו רוצים ומדברים על עשיית פעולה אחרת, לא כי אני חושב ששופטים הם גאונים ויוצאי דופן וחכמים יותר, לא, אלא כל הסיפור הוא – מצדי שלא יהיה שופט, מצדי שיהיה נשיא בית המשפט העליון, סתם אני אומר, יחד עם נשיא ארגון השוטרים וארגון אחר.

איתן כבל: לגופו של עניין.

איתן כבל: אם מתחילת הדרך בנקודה הראשונה של הזרעון הראשון לא נבשיל את התהליך שמייצר את ההפרדה, זה ייכנס מלמעלה ועד למטה.

איתן כבל: זיכרו, גלעד ארדן שהוא חבר שלי ואני אוהב אותו ומעריך אותו מאוד מאוד, הוא להערכתי לא מתכנן להיות שר התקשורת לעולם.

איתן כבל: אני בזמנו הבאתי את הצעת החוק, כל התפיסה חייבת להיראות כתפיסה מהיום לפחות לעוד חמישים שנים.

איתן כבל: היא לא יכולה להיות תפיסה שמדברת על כך שבעוד עשר שנים נעשה את השינויים הנדרשים.

איתן כבל: לכן הרגל המרכזית כאן, אחת הרגליים אבל היא הנותנת כאן, היא הוצאת הפוליטיקה ולא במובן של פוליטיקה ארגונית אלא להוציא את הפוליטיקאים, אותנו, ולא כי אחרים יותר טובים ואין פוליטיקה במקומות האחרים אלא לנסות להוריד למינימום או עד כמה שאפשר את היכולת שלנו כפוליטיקאים לייצר איזה רעשים מיותרים בתוך המערכת.

איתן כבל: דרך אגב, זה נכון למי שהיה שותף להרס רשות השידור לדורותיה, אז היו מימין ומשמאל ולפעמים אני תוהה מי מנצח.

איתן כבל: זאת אומרת, כשאני בודק ועשיתי לעצמי פעם אחת גם את הרשימה.

איתן כבל: לכן אני אומר את זה לך.

איתן כבל: בתוך כל הדברים האלה, זה הסיפור.

איתן כבל: זה לא השר.

איתן כבל: הפרדת רשויות ודברים, לא, אנחנו רוצים שרשות השידור לא יהיה לה חלק בתוך המרכיב של המערכת הממשלתית.

דוד צור: היא שירות ציבורי.

דוד צור: היא גוף ממלכתי.

איתן כבל: נכון.

איתן כבל: יש הבדל בין שידור ציבורי לבין שידור פוליטי שעלולה להיות לו נגיעה פוליטית.

דוד צור: איך?

דוד צור: דרך מועצה שהמינוי שלה בשרשרת נעשית על ידי השר?

איתן כבל: בדיוק.

איתן כבל: השר לא צריך להיות.

דוד צור: מי אתה רוצה שימנה את המועצה?

איתן כבל: אני אגיד לך איך.

איתן כבל: השר במקרה הזה אמור להיות רגולטור מרחוק, בנגיעה קלה.

איתן כבל: הסמכויות שלו בסוף בסוף, לטעמי לפחות, צריכות לפקוע ברגע שכל המערכת הזאת קמה.

איתן כבל: המערכת אמורה להיות מערכת עצמאית לחלוטין.

דוד צור: נכון.

איתן כבל: אבל אם אתה כבר שם את הזרעון הראשון ושם את הנגיעה הפוליטית, איך אמרה כבוד השופטת דורנר?

איתן כבל: אנחנו כולנו בני אדם וגם כאשר אתה שם מישהו, אנחנו מכירים את זה וזה לא נעים כי הוא כבר מינה אותו.

דוד צור: מי ימנה את המועצה הזאת?

איתן כבל: אמרתי.

איתן כבל: יש ועדת איתור.

איתן כבל: מי שמקים את ועדת האיתור, זה יהיה אותו נבחר שנשיא בית המשפט העליון או מי שנחליט ימנה אותו.

קארין אלהרר: חבר הכנסת כבל, שמעתי את הדברים.

קארין אלהרר: אני רוצה להפנות שאלה לשופטת.

איתן כבל: לפני כן, עוד חצי משפט.

איתן כבל: יש כאן איזו נקודה שאני עדיין לא יודע להכיל אותה ואני מודה בכך.

איתן כבל: נגעה בה השופטת דורנר וזה העניין של עיתונאים במכרזים.

איתן כבל: כאשר שמעתי את זה, עיתונאי במכרז, נעתי באי נוחות.

איתן כבל: אני לא רוצה להשתמש במילים לא מכובדות לבית הזה אבל באותו יום שאנחנו נתחיל לבחור עיתונאים במכרזים, זאת סופה של העיתונות.

איתן כבל: אני באמת מחפש לעצמי את המילים כדי לא להישמע מנופח, מפומפם, פומפוזי.

איתן כבל: אני אומר את זה במילים הכי עדינות שאני מסוגל לגייס.

איתן כבל: אמרתי את זה בהתייחס לדברים האלה וכמובן שבהמשך אומר את דבריי בהרחבה.

איתן כבל: תודה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אני רוצה לשאול את כבוד השופטת שאלה.

קארין אלהרר: אני מבינה שיש צורך באיזושהי מסננת נוספת כדי להרחיק את הפוליטיקה מהשידור הציבורי ואני חושבת שהדבר הזה בהחלט מאוד מאוד ראוי.

קארין אלהרר: מה אם נציע איזושהי הצעה שיכולה להיות אולי הצעת פשרה לפיה השר בהתייעצות עם נשיא בית המשפט העליון יחליט על יושב ראש ועדת האיתור?

קארין אלהרר: מצד אחד זה נראה לי כי הרי בסך הכול אנחנו מדברים על מערכת שאין מה לעשות, היא בסופו של דבר באחריותו של השר הממונה.

קארין אלהרר: השר הממונה הוא האחראי.

דליה דורנר: למעשה את אומרת דברים דומים.

דליה דורנר: אני אמרתי בהמלצה ואת אומרת בהתייעצות.

קארין אלהרר: חבר הכנסת כבל, אתה יודע טוב מאוד, אם לא הרבה יותר ממני, שלהרבה מאוד מהמונחים שכתובים בחקיקה יש פרשנות מאוד יצירתית לפעמים שלא בטוח שלכך התכוון המחוקק.

קארין אלהרר: אני כן חושבת שיש מתחם סבירות בעניין הזה.

<קריאה: אם זה יהיה בשקיפות, זה יפתור את הבעיה.

קארין אלהרר: אני חושבת שבסופו של דבר יש איזושהי משמעות לעניין שיש שר ממונה על השידור הציבורי שהוא לא שידור מסחרי.

<קריאה: בהחלט.

קארין אלהרר: לכן צריך להגדיל את מידת הריחוק בין השר לבין השידור הציבורי.

איתן כבל: זה תלוי בטרמינולוגיה.

איתן כבל: זה שר ממונה על ביצוע החוק והיא הנותנת.

קארין אלהרר: נכון.

קארין אלהרר: זה בדיוק מהמקום שהוא השר הממונה על ביצוע החוק.

קארין אלהרר: הוא בוודאי לא ממונה על התכנים.

קארין אלהרר: בעניין הזה נדמה לי שזאת הצעה טובה.

דליה דורנר: הבעיה היא מי מאתר את האיש הזה.

דליה דורנר: אם השר מאתר אותו, חבל על הזמן.

דליה דורנר: יש 332 שופטים, נשיא בית המשפט העליון גם לא מתלהב לקבל את זה.

דליה דורנר: מבחינתי, אם אתם תמצאו פרסונה אחרת, פשוט צריך כאן לשים חומה סינית.

דליה דורנר: כאשר עדיין השר לפי החוק הוא הממנה אבל לכן חשבתי על נשיא בית המשפט העליון.

דליה דורנר: אני בעצמי לא מתלהבת והנשיא גם הוא לא יתלהב, אבל יש לנו כל מיני תפקידים שאנחנו לא מתלהבים מהם, בעיקר שאלה 332 אנשים.

דליה דורנר: אתם לא מקלים עליו ואתם לא אומרים לו שיבחר שופט בית משפט עליון.

<קריאה: אולי ועדת שימוע?

דליה דורנר: יהיה בוודאי איזה משרד שיערוך וישמע מי לא בא.

דליה דורנר: אני הצעתי את הנשיא כי לגמרי אין לו אינטרס אפילו מרחוק אבל הוא מכיר את החבר'ה.

דליה דורנר: אם יגידו לו אדם מסוים, זה מסובך.

דליה דורנר: השאלה שאתם צריכים לתת את דעתכם עליה היא מי מאתר את האיש.

דליה דורנר: אולי שניים-שלושה, אבל מי מאתר אותו.

דליה דורנר: אם האיתור נעשה בלשכת השר והוא מאתר אותו והוא מגיע אליו, ניסיון החיים שלי מוכיח שמטבע הדברים – אני לא אומרת את זה בלשון ביקורת – כך השר חושב.

דליה דורנר: שר הוא שר ויש שרים שונים.

דליה דורנר: אסור שלאיש יהיה את הכוח למינוי כי אז אין לך חומה סינית בכלל.

דליה דורנר: אתם ודאי תמצאו את הפתרון.

דליה דורנר: אני מאחלת לכם שתמצאו את הפתרון.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: תודה לכבוד השופטת.

איתן כבל: גברתי היושבת ראש, הדיון הזה לכאורה בקטנה.

איתן כבל: אנחנו נוגעים בו כאילו מה.

איתן כבל: זאת אומרת, המעטפת של איזה שידור אנחנו רוצים היא בסוף יותר קובעת את המתווה של כל הדברים האחרים.

איתן כבל: אני מנסה לומר לך ולכל החברים כאן שאנחנו עסקנו עכשיו בשאלות שהן יותר גדולות לפעמים מרוב הסעיפים כאן כי הסעיפים כאן הם פועל יוצא של תפיסה.

איתן כבל: זאת אומרת, איזו תפיסה אנחנו יוצקים לתוך התהליך.

איתן כבל: זאת אומרת, אם אנחנו רוצים לקבוע באמת שהשר לא יותר מגורם מפקח על ביצוע החוק, זאת תפיסה אחת שהיא מייצרת מסלול שלם של אופן הטיפול בחקיקה.

איתן כבל: אם אנחנו רוצים להשאיר את מה שכל השרים התבלבלו, כולנו התבלבלנו, שאנחנו אחראים על רשות השידור – זה דיון אחר לגמרי וזה תהליך אחר לגמרי שהמשמעות שלו, כפי שגברתי אמרה, מי אחראי ועל מי בסוף יצעקו.

איתן כבל: לכן אני אומר בעניין הזה, אנחנו כאן מדברים ובסוף התכלית, לאיזו תכלית ראויה אנחנו רוצים להגיע בסוף עם החוק הזה.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת פריג', תמשיך את דבריך.

עיסאווי פריג': אני אשלים את שתי ההערות.

עיסאווי פריג': כפי שאמרתי, בסעיף הזה של לוח השידורים, סעיף (2), כפוף לתקציב לפי 68.

עיסאווי פריג': אני חושב שיש לתת את הדעת על סעיף 68 לפני כן.

עיסאווי פריג': בסעיף (6), לגבי התקציב.

עיסאווי פריג': בתוך עמי אני חי, במדינה שלי אני חי ואני רואה איך התקציב מאושר בכנסת ואיך הדברים כל שנה פועל על פי קבוצות לחץ כאשר כל אחד רוצה תוספת תקציב אבל קיצוצי התקציב נמצאים בכל מקום.

עיסאווי פריג': אני מודאג ואני רוצה להעלות את זה לחשיבה שנייה.

עיסאווי פריג': התקציב, ה-650 מיליון שקלים שמוצעים, מתוכו מאתיים מיליון שקלים אמורים לבוא מהאוצר, מאתיים מיליון השקלים האלה בעצם קשורים לתקציב המדינה.

עיסאווי פריג': אם יהיה קיצוץ בתקציב המדינה, מה יקרה עם מאתיים מיליון השקלים האלה כאשר ממילא הם על הג'נטים?

עיסאווי פריג': אני תלוי בתקציב המדינה השנתי ובתחזית לגבי מה שהולך להיות, ואם אין כסף, ואם יש קיצוצים, קיצצו בסל התרופות, קיצצו ברכבת, קיצצו בהרבה מקומות ולכן למה שלא יקצצו בתקציב רשות השידור?

עיסאווי פריג': אין מנגנון שנותן לי הגנה.

עיסאווי פריג': אין מנגנון שמבטיח.

עיסאווי פריג': זה לא קשיח אלא זה גמיש ותלוי בתנועות השוק.

עיסאווי פריג': לאור כל זה, כדי לתת הגנה מינימלית לסעיף הזה, אני מציע תקציב רב שנתי לרשות השידור וזאת כדי להבטיח את המינימום שבמינימום לקיום מאתיים מיליון השקלים.

עיסאווי פריג': נקודה אחרונה.

קארין אלהרר: רק לסעיף 12.

עיסאווי פריג': אני רק בסעיף 12.

עיסאווי פריג': אני לא חורג.

עיסאווי פריג': לסעיף קטן (5), הסוגיה שגברת בן גיגי ציינה לגבי הפסקה האחרונה לגבי התאגיד ואת מדיניות ההעסקה של העובדים בו.

עיסאווי פריג': כאשר המועצה נכנסת למדיניות העסקה, אני שואל את עצמי האם יש הסכמים קיבוציים או חוזים אישיים.

עיסאווי פריג': ברגע שהמועצה נכנסת למדיניות העסקה, היא בעצם הכול יכול.

עיסאווי פריג': הסכמים קיבוציים לא יכולים להיות וחוזים אישיים לא יכולים להיות.

עיסאווי פריג': אני רוצה שתתני את הדעת לעומק בסוגיה הזאת ולהשלכות על הסכמים קיבוציים כי אני חושב שזה מגביל אותנו בקטע הזה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת שי.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: אני אעיר שתי הערות ואני חושב שהן צריכות להיות מתפקידיה של המועצה.

נחמן שי: הראשונה לעניין האתיקה.

נחמן שי: אני לא יודע היכן זה יבוא לידי ביטוי אבל חייב להיות תקנון אתיקה, בוודאי ובוודאי לרשות שידור ציבורית.

נחמן שי: אני חושב שזה צריך להיות אחד מתפקידיה של המועצה, גם להכין את זה, אבל – היא לא תעשה בעצמה – גם לוודא שהשידורים ייעשו לפיה.

נחמן שי: אנחנו אומרים שהיא לא מתערבת, בסדר, אבל שיהיה לה איזשהו נייר לפיו היא תוכל לראות אם דברים נעשו אתית או לא.

נחמן שי: הדבר השני.

נחמן שי: הזכרתי את עניין ההעסקה של העובדים "הקבלנים".

נחמן שי: חלק מהתקציב יצא החוצה כדי להעסיק גורמים שלישיים.

נחמן שי: גם כאן בוודאות תפקידה של המועצה להבטיח שהעסקה הזאת תיעשה לפי החוק ולפי שכר סביר.

נחמן שי: יש תעריפים, יש הסכמים, יש כאן מכלול שלם של עניינים שאני לא אכנס אליהם עכשיו אבל מאוד חשוב שמה שאי אפשר היה להטיל על הזכיינים, בערוץ 2 כן אפשר לתבוע מגוף ציבורי, להבטיח שההעסקה שלהם תהיה - לא יודע, ננסח את זה בבוא הזמן כמו שצריך - לפי אמות מידה, הסכמי שכר וכולי.

נחמן שי: זאת הולכת להיות קבוצה מאוד דומיננטית בשידורים של הגוף הציבורי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: יש לי רשימה.

קארין אלהרר: לואיז ספורטס, אגודת העיתונאים ירושלים.

<לואיז ספורטס: יש כאן הרבה הערות על הסעיפים הקטנים ואני אומר את כולן ברצף אלא אם תרצי התייחסות.

<לואיז ספורטס: לסעיף קטן (1).

<לואיז ספורטס: שינוי אופן העברת השידורים והערוצים, מעבר לשאלה האם אינטרנט או לא אינטרנט ומי מוסמך.

<לואיז ספורטס: הייתה כאן שאלה האם הוא צריך להיות מוסמך.

<לואיז ספורטס: הקביעה שזה באישור השר מכניסה שוב את הפוליטיקה ואת הניהול של רשות השידור לידי השר.

<דנה נויפלד: רק כדי למנוע את ההערה, אומר למה זה נכנס.

קארין אלהרר: תרכזו את כל התשובות ותענו בסוף.

<לואיז ספורטס: הניהול של רשות השידור נכנס כאן שוב לידי השר.

<לואיז ספורטס: חבר הכנסת כבל התייחס לזה.

<לואיז ספורטס: זה לא התפקיד של השר.

<לואיז ספורטס: הוא צריך לפקח הוא צריך לדאוג שהדברים מתנהלים על פי חוק ולא לנהל את רשות השידור ולקבוע את הערוצים.

<לואיז ספורטס: יש מועצה שתפקידה לנהל את זה, לקבוע מדיניות וגם תפקידה בעניין העברת השידורים צריך לחול.

<לואיז ספורטס: לסעיף קטן (5).

<לואיז ספורטס: נאמר כאן הסכמים קיבוציים.

<לואיז ספורטס: זה לא נכון.

<לואיז ספורטס: קודם כל, לא ברור מה זה מדיניות העסקה של העובדים.

<לואיז ספורטס: מדיניות העסקה בצורת הסכם, בצורת חוק?

<לואיז ספורטס: יש כאן הרגשה, ומשפטית גם יש כאן אמירה, שהמועצה קובעת את צורת העבודה.

<לואיז ספורטס: שיא כוח האדם, מקובל ובסדר.

קארין אלהרר: שימי לב שחוקי העבודה הם קוגנטיים.

<לואיז ספורטס: חוקי העבודה הם קוגנטיים אבל כשיש לי חוק שאומר לי דברים, שספציפית יכול להציב איזשהו גבול על העסקה קיבוצית ובכל מקרה מדיניות העסקה לא ברורה.

<לואיז ספורטס: אם נרשום את התיבה מדיניות העסקה, צריך להבהיר מהי.

<לואיז ספורטס: מדיניות העסקה יכולה להיות הרבה מאוד דברים.

<לואיז ספורטס: לסעיף קטן (10), עסקאות מסוג מסוים.

<לואיז ספורטס: ערטילאי מאוד ויכול לפתוח פתח להמון המון התקשרויות שלא ברור בדיוק מה הן יהיו.

<לואיז ספורטס: עסקאות מסוג מסוים, בגדול זה ערטילאי וצריך לנסות למצוא למה מתכוונים.

<לואיז ספורטס: אנחנו כרגע לא יודעים למה משרד התקשורת התכוון.

<לואיז ספורטס: אולי אפשר לצמצם את זה כך שיהיה באמת ברור על מה אנחנו מדברים כי זה מאוד ערטילאי.

<לואיז ספורטס: לסעיף קטן (13), יעדים מדידים לבחינת ביצועיהם של עובדי תאגיד השידור הציבורי הממלאים תפקיד ניהולי שקבעה המועצה.

<לואיז ספורטס: יש כאן כמה שאלות שפשוט לא ברור למה מתייחסים.

<לואיז ספורטס: התפקיד הניהולי קבעה המועצה?

<לואיז ספורטס: אם אנחנו נכנסים לכאן, אנחנו שוב נכנסים לסוגיית ההסכמים הקיבוציים ואין שום יכולת למשחק של מהו תפקיד ניהולי בהקשר קיבוצי.

<לואיז ספורטס: האם יכולים להיות מנהלים שהם לא עובדי התאגיד הציבורי?

<לואיז ספורטס: מה זה תפקיד ניהולי?

<לואיז ספורטס: יש כאן הרבה שאלות גם של משפט העבודה וגם באופן כללי למה הסעיף הזה מתכוון.

<לואיז ספורטס: האם מנהלים שהם לא עובדים, לא יהיו לגביהם יעדים מדידים?

<קריאה: מנהלים שאינם עובדים?

<לואיז ספורטס: כך זה משתמע מהסעיף.

<לואיז ספורטס: יכולים להיות מנהלים שאינם עובדים.

<לואיז ספורטס: כך זה משתמע.

<לואיז ספורטס: זה נשמע לי מגוחך ולכן אני מעלה את זה.

<לואיז ספורטס: מהסעיף משתמע כאילו יכולים להיות מנהלים שאינם עובדים.

<לואיז ספורטס: לסעיף קטן (12).

<לואיז ספורטס: אנחנו בוודאי לא יודעים מי הם חברי המועצה כך שזה לא משהו פרסונלי אבל נראה לי קצת מוזר שהם יקבעו לעצמם את כללי ההשתתפות בתכניות.

<דנה נויפלד: מי יקבע?

<דנה נויפלד: את רוצה השר יקבע?

<לואיז ספורטס: לא.

<לואיז ספורטס: ודאי יש יועץ משפטי ויש הנחיות של היועץ המשפטי.

<לואיז ספורטס: אלה ההערות לסעיף 12.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: מר איתי לנדסברג, אגודת העיתונאים תל אביב.

<איתי לנדסברג: תודה.

<איתי לנדסברג: אני רוצה להתייחס לסעיף 12.

<איתי לנדסברג: קודם כל, בהגדרה של תפקידי המועצה חייבים לשים קו ברור בין התפקיד של מועצה שתפקידה להתוות מדיניות ולפקח על ביצוע המדיניות לבין תפקידי ההנהלה המקצועית.

<איתי לנדסברג: הדבר לדעתי צריך להיות מוגדר ברישא של הסעיף הזה.

<איתי לנדסברג: זאת אומרת, המועצה, תפקידה להתוות מדיניות, לפקח על ההנהלה המקצועית ואין מתפקידה לנהל בפועל אלא לקיים גופי פיקוח, בקרה והתוויית מדיניות במשדר הציבורי.

<איתי לנדסברג: זאת ההצעה שלי לניסוח הסעיף הראשון.

<איתי לנדסברג: כדי שיהיה ברור, בדברים האלה יש הרבה מריבות עד היום.

<איתי לנדסברג: לסעיף 12(1), לשם מילוי התפקידים האמורים בסעיף 7 בהתאם לתקציבו המאושר.

<איתי לנדסברג: זאת אומרת, אנחנו שוב חוזרים לסעיף 7 שדיברנו עליו לפני יומיים וצריך לנסח את המטרות של השידור הציבורי כי התפקידים של המועצה כפופים למטרות של השידור הציבורי, כך שהדיון הזה עכשיו הוא דיון קצת חסר בגלל שהוא צריך להיות קשור לדיון על סעיף 7.

<איתי לנדסברג: אני חושב שכדאי לקבוע דיון המשך על הסעיף הזה אחרי שמסיימים את הדיון על סעיף 7.

קארין אלהרר: תעירו עכשיו את הערותיכם.

<איתי לנדסברג: אני מעיר.

<איתי לנדסברג: לסעיף 12(2), לאשר את לוחות השידורים העונתיים.

<איתי לנדסברג: הסעיף מפנה לסעיף 68.

<איתי לנדסברג: סעיף 68 מדבר על ההוצאה של מאתיים מיליון שקלים, מהם עשרה אחוזים לרכש והיתר להשקעה בתכניות מקומיות ותכניות ספורט.

<איתי לנדסברג: צריך לשים לב לזה.

<איתי לנדסברג: הספורט היום לבדו מקבל בסביבות ארבעים-חמישים מיליון שקלים, אז אי אפשר להגיד ליוצרים ולמי שיהיה בעתיד שמשקיעים 180 מיליון שקלים ביצירה כי זה הרבה פחות מזה.

<איתי לנדסברג: יותר מזה, במבנה הארגוני החדש אין הפקה מקומית יותר ברשות השידור.

קארין אלהרר: אבל סעיף 12 לא מתייחס לחלוקה הפנימית.

<איתי לנדסברג: אני לא מדבר על החלוקה הפנימית.

<איתי לנדסברג: אני מדבר גם על מה שחבר הכנסת פריג' אמר לפני רגע, האם אפשר לקיים לוח שידורים בסכום הזה.

<איתי לנדסברג: אני אומר שהיום לוח השידורים לנו לא מתבסס רק על הפקות מקומיות אלא הוא מתבסס גם על הפקה פנימית.

<איתי לנדסברג: במשדר החדש לא תהיה הפקה פנימית.

עיסאווי פריג': סרט התעודה האחרון שעשית, כמה הוא עלה בפועל?

<איתי לנדסברג: אני כבר מגיע לזה.

<איתי לנדסברג: אם מגיעים לסכומים שאנחנו מדברים עליהם, בסופו של דבר אנחנו מדברים על סדר גודל של 140 מיליון שקלים.

<איתי לנדסברג: דובר על כך שחמישים אחוזים מזה יהיה מיועד לדרמה ותעודה.

קארין אלהרר: אנחנו לא נמצאים בסעיף שמדבר על החלוקה של האחוזים מהתקציב.

<איתי לנדסברג: אתם מפנים לסעיף 68.

קארין אלהרר: בסדר, אבל אנחנו לא מדברים עליו.

עיסאווי פריג': הוא מראה את החומרה שבסעיף.

קארין אלהרר: אני מבינה את הדברים אבל אני ממש מבקשת בכל לשון של בקשה - לא נצביע על הסעיף הזה כי אני מבינה שהוא כרוך בסעיף 68 - תתייחס נקודתית למה שכתוב בסעיף 12.

קארין אלהרר: אנא ממך.

<איתי לנדסברג: יש לזה השלכות.

קארין אלהרר: אמרת אותן בגדול.

קארין אלהרר: הערתך נשמעה צלול וברור.

קארין אלהרר: אני רק מבקשת, אם יש הערות לעניין הסעיפים הקטנים של סעיף 12 בלבד מבלי לפתוח דיון בסעיף 68.

קארין אלהרר: אני לא יכולה להיות יותר ברורה מזה.

<איתי לנדסברג: בסדר.

<איתי לנדסברג: אני אומר שיש לזה משמעויות שצריך להבין אותן.

<איתי לנדסברג: לגבי סעיף 12(3), מוצע כי המועצה תפקח על השידורים, תפקידי התאגיד הציבורי כאמור בסעיף 7.

<איתי לנדסברג: אני חוזר להערתי הראשונה.

<איתי לנדסברג: לסעיף 12(5).

<איתי לנדסברג: החוק מציע שהמועצה תאשר את המבנה הארגוני ובכלל זה את שיא כוח האדם בתאגיד.

<איתי לנדסברג: לגבי מדיניות ההעסקה נאמר כאן קודם ואני חושב שהדבר הזה צריך להיות מובהר שהעסקת העובדים על פי חוקי מדינת ישראל ולא רק מה שתקבע המועצה שלא חיה על הירח.

<איתי לנדסברג: לסעיף 12(6).

<איתי לנדסברג: מדובר על תקציב שנתי.

<איתי לנדסברג: אני מציע תקציב רב שנתי כמו שמקובל בגופי שידור אחרים בעולם.

<איתי לנדסברג: אי אפשר לתכנן שידור ציבורי בו דרמה לוקחת שנתיים או שלוש, סרט תעודה לוקח שנתיים, בידור לוקח חצי שנה.

<איתי לנדסברג: צריך לתת למנהלים אורך רוח.

<איתי לנדסברג: התכנון הרב שנתי משליך גם על סעיפים אחרים בחוק שבהם שר האוצר מאשר כל פעם את התקציב השנתי.

<איתי לנדסברג: זאת אומרת, אם מראש מקבלים את העיקרון של תכנון רב שנתי שהוא מחויב המציאות לשידור ציבורי, הרבה מאוד סעיפים בהמשך יצטרכו להשתנות בהתאם לזה.

איתן כבל: כאן, מבלי להיכנס לתכנים, הסעיף אומר מה הן הסמכויות שנתונות למועצה.

<איתי לנדסברג: אני אומר, לתת לה סמכויות לאשר תקציב רב שנתי.

איתן כבל: זה נתון לה.

<איתי לנדסברג: לא.

עיסאווי פריג': זה כפוף לאוצר.

<גדי בן יצחק: היינו באופרה הזאת.

איתן כבל: זה בדיון מהיכן הכסף.

קארין אלהרר: דרך אגב, הוא דיון חשוב.

<איתי לנדסברג: עד כאן, תודה.

קארין אלהרר: מר רן מלמד, עמותת ידיד.

קארין אלהרר: שכחנו קצת את הכללים.

קארין אלהרר: אני מבקשת לצמצם את ההערות לארבע דקות כדי שבאמת נוכל להתקדם.

<רן מלמד: אני מניח שזה ייקח לי ארבעים שניות.

<רן מלמד: אני אקח את הדקות האלה על חשבון הדיונים הבאים.

<רן מלמד: אני הייתי מבקש שני דברים.

<רן מלמד: האחד, להכפיף את הפעולות של המועצה, הדיונים שלה וכל הישיבות שלה לחוק חופש המידע.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת להכפיף?

<רן מלמד: אני רוצה שהפעולות של המועצה יהיו שקופות.

<אתי בנדלר: חוק חופש המידע חל.

<רן מלמד: לא.

<רן מלמד: לדעתי לא אלא אם כן תגידו שהוא חל על הפעולות של המועצה באופן מלא ואז בבקשה.

<רן מלמד: לפי מה שאני קורא בחוק כרגע – אני מתנצל, אני מדבר יותר מארבעים שניות - - -

<אתי בנדלר: באיזה חוק אדוני קורא.

<רן מלמד: חוק חופש המידע, תיקון מספר 5, סעיף 9: "גוף אחר הממלא תפקיד ציבורי שהוא גוף מבוקר כמשמעותו בסעיף 9 לחוק מבקר המדינה".

קארין אלהרר: נכון.

קארין אלהרר: זה גוף מבוקר.

<רן מלמד: "שקבע שר המשפטים באישור ועדת החוקה".

<רן מלמד: אני חושש - ואם תגידו לי שלחשש הזה אין על מה להסתמך, אני מאוד מאוד אשמח – שאם לא יוגדר במפורש שהפעילות של התאגיד עצמו, ובמיוחד פעילות המועצה, יהיו חשופים לציבור על פי חוק חופש המידע, זה לא יהיה.

<אתי בנדלר: זה ייבדק.

<רן מלמד: תמצאו דרך לעשות מה שעשו בחטיבה להתיישבות.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: דוקטור אמיר גילת, יושב ראש רשות השידור.

<אמיר גילת: תודה.

<אמיר גילת: כמה הערות כלליות לגבי סעיף 12.

<אמיר גילת: שתי הערות נוגעות באופן כללי ועוברות כחוט השני לאורך כל החוק.

<אמיר גילת: אחת, הנושא של הקוסמטיקה, נקרא לזה כך, של החוק.

<אמיר גילת: הנושא של היותו של רשות השידור גוף תוכן וכבר הוזכרו כאן כמה דוגמאות.

<אמיר גילת: אני חושב שגם בהקשר של סעיף 12, כאשר אנחנו מדברים על לאשר או על לפקח על ביצוע המדיניות - - -

קארין אלהרר: אני מתנצלת שאני עוצרת אותך.

קארין אלהרר: שלום לאדוני שר התקשורת.

קארין אלהרר: ברוך הבא.

<אמיר גילת: הנושא של היותו של גוף השידור הציבורי גוף תוכן חייב לבוא לידי ביטוי במספר מרכיבים של החוק.

<אמיר גילת: בהקשר של סעיף 12, אישור לוחות השידור צריך להיעשות לא רק בהתחשב במרכיבי ההוצאה אלא גם בהתחשב במדיניות השידור.

<אמיר גילת: זה מובן מאליו אבל עוד פעם, בקוסמטיקה כאשר אנחנו מדברים על גוף תוכן, אנחנו צריכים לחשוב גם על בפרמטרים של תוכן ולא רק של תקציב.

<אמיר גילת: הערה שנייה שהוזכרה על ידי נציגת זכות הציבור לדעת, הנושא של האינטרנט ושל הפנייה למדיה הדיגיטלית.

<אמיר גילת: אני חושב שגם בסעיף הזה ספציפית ובכלל כחוט השני לאורך כל החוק, אנחנו צריכים לבחון ולשים את הדגש המקסימלי על התאמת השידור הציבורי לחוויה של המאה ה-21, על הדברים שכבר התפתחו מאז החלה רשות השידור הנוכחית בקיומה ועל הדברים שעוד יתפתחו כנראה גם עד סוף הליך החקיקה הזה.

<אמיר גילת: לכן אנחנו צריכים לקחת בחשבון את כל הדברים האלה ובאמת לא לכבול את ידיה של הרשות החדשה בנושאים האלה.

<אמיר גילת: לגבי אישור לוחות השידור, לא רק את לוחות השידור העונתיים אלא גם את לוחות השידור השנתיים.

<אמיר גילת: חסר פה המרכיב בין מדיניות השידור וישר אנחנו קופצים לעונתיים.

<אמיר גילת: יש גם חשיבות רבה, ואנחנו רואים את זה גם מהניסיון הנוכחי, של קיום תכניות עבודה שנתיות ואישורן.

<אמיר גילת: הייתי מוסיף את הדבר הזה.

<אמיר גילת: הוזכרה כאן מדיניות ההעסקה וקליטת כוח אדם.

<אמיר גילת: אני מתחבר לנושא הזה גם מהדברים של השופטת דורנר.

<אמיר גילת: נושא ניהול כוח האדם ברשות השידור הוא אחד מהכשלים העיקריים וכאשר אנחנו מדברים עכשיו על קליטת עובדים חדשים, לא, חבר כנסת כבל, קליטה במכרז אבל אין ספק שהגוף המשדר החדש צריך לקלוט את כוח האדם החדש שלו מאפס.

<אמיר גילת: זאת אומרת, על פי קריטריונים חדשים, בהליך גיוס פומבי ולא שהמנכ"ל או מנהל חטיבת החדשות יעשה.

<אמיר גילת: אני עוזר לך, לא מכרז אבל אין ספק שהליך גיוס פומבי, שוויוני, שקוף, אפשר לחשוב גם על חמישים אחוזי נשים, הגוף המשדר החדש יכול לכלול את נבחרת החלומות של גוף משדר.

<אמיר גילת: זאת אומרת, שיהיה בו ביטוי - דיברו כאן רק על מרכיבי המועצה - גם לעובדים שעושים את העבודה בפועל והם צריכים לשקף את המגוון של החברה הישראלית.

<אמיר גילת: אני שם את הדגש עכשיו על הליכי הקליטה הפומביים והשקופים כי זה קריטי ביותר.

<אמיר גילת: זאת אומרת, אם אנחנו לא נשים גם בסעיף הזה של מדיניות העסקה את המסננות שיעמדו בפני קליטת עובדים, אנחנו נחזור מהר מאוד למצב של עוד כשל בניהול כוח אדם.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: מר משה שגב, ועד הנדסה.

<משה שגב: בוקר טוב.

<משה שגב: לגבי הדברים שנאמרו כרגע על ידי אמיר גילת.

<משה שגב: קודם כל, לי יש קצת הסתייגות מכל העניין של קליטת עובדים.

<משה שגב: לא שזה לא אמור להיות שקוף ופתוח אבל מן הסתם בסוף יום ייחתם הסכם קיבוצי בין ההסתדרות, אגודת העיתונאים, לבין משרד האוצר ואני חושב ששם יינתן כל המענה הזה של איך נקלטים עובדים ומה יהיו תנאי ההעסקה שלהם.

<אמיר גילת: במה זה סותר את מה שאמרתי?

<משה שגב: אני לא חושב שזה צריך להיות בתוך החוק.

<משה שגב: זה צריך להיות בהסכם קיבוצי אבל לא בתוך החוק.

איתן כבל: זה לא אמור לסתור.

<גדי בן יצחק: אבל נאה דורש, נאה מקיים.

<גדי בן יצחק: יש מקומות כמו סעיף תקציב שלא רוצים שלייקעס.

קארין אלהרר: תנו לו להשלים את הדברים שלו.

<משה שגב: אני לא חושב שצריך לכבול את יחסי העבודה.

איתן כבל: במקרה שהוא הציג, הוא לא כובל.

איתן כבל: יקירתי, תני לנו קצת זמן.

איתן כבל: אני לא ישנתי כל הלילה כדי לפגוש אתכם היום.

איתן כבל: אני רוצה לומר ממה שהבנתי.

איתן כבל: מתוך הרצון והחשש שקליטת עובדים עלולה להיות לא בדיוק על פי הכללים, יכול להיות שאולי אם אתה מוסיף בחוק אלמנט שמייצר שקיפות - - -

<משה שגב: אין לנו בעיה עם שקיפות.

איתן כבל: על זה אני מדבר.

<משה שגב: אין לנו בעיה עם שקיפות.

<משה שגב: בסדר.

<משה שגב: לגבי סעיף 12(13), לקבוע יעדים מדידים מבחינת ביצועיהם של עובדי תאגיד השידור הציבורי הממלאים תפקיד ניהולי שקבעה המועצה.

<משה שגב: מדידים זה דבר מופשט.

<משה שגב: מה זה מדיד?

<משה שגב: הרי יש לנו במקצועות שלנו, גם בתחום העיתונות ובשאר המקצועות, בתחום הטלוויזיה והרדיו, יש דברים שהם לא בדיוק מדידים.

<משה שגב: מישהו ערך כתבה לא בסדר, הוא עדיין עובד.

<משה שגב: גם אם הוא מנהל, הוא עדיין עובד.

<משה שגב: יש מנהלים זוטרים ויש מנהלים בכירים.

<משה שגב: צריך לדעתי להיות קצת יותר מפורט.

איתן כבל: חוק?

איתן כבל: אתה מציע שזה יהיה בחוק?

<משה שגב: אני רוצה לבקש הבהרה.

<משה שגב: מצדי שזה לא יהיה בחוק.

<קריאה: אתה רוצה שזה יפורט בחוק?

<משה שגב: לא אכפת לי שזה יהיה מפורט בחוק אבל אני רוצה לקבל הבהרה למה הכוונה.

<משה שגב: אני רוצה הבהרה.

<משה שגב: אני לא רוצה שזה ייכתב בחוק.

קארין אלהרר: משה, סיימת את הערותיך?

<משה שגב: כן.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: אתה תקבל התייחסות בסוף יחד עם כולם.

קארין אלהרר: ברוך אסקרוב, ועד עיתונאים רדיו תל אביב.

<ברוך אסקרוב: תודה גברתי.

<ברוך אסקרוב: תחילה ביחס לסעיף קטן (1).

<ברוך אסקרוב: אנחנו בתפקידי המועצה.

<ברוך אסקרוב: למועצה יש סמכויות פנים ותפקידי פנים.

<ברוך אסקרוב: אני לא רואה שם תפקידי חוץ וצריך לזכור שהמשדר הציבורי נמצא בספרה רגישה מאוד, ספרה ציבורית.

<ברוך אסקרוב: הוא מבוקר, הוא מותקף ומן הצד השני מצופה ממנו להירתם למשימות שמשדר פרטי לא מחויב בהן ואפילו אין ציפייה ממסרית מן המשדר הפרטי.

<ברוך אסקרוב: אני מדבר על מקרים ותמיד אני אמנה את אותם מקרים כמו מלחמה, רעידת אדמה, אז המשדר הציבורי לא יכול לעמוד בצד ולהסתכל האם זה נופל או מתאים לתקציב או לא.

<ברוך אסקרוב: אגב, המועצה צריכה גם לוודא שהמשדר הציבורי ממלא את תפקידו הציבורי הזה.

<ברוך אסקרוב: אבל נוצרת מכך אחר כך מגרעת או נוצר גירעון למשל בתקציב.

<ברוך אסקרוב: המועצה של המשדר הציבורי, אני חושב שהיא צריכה לתת לעצמה תפקיד של מסוכך , תפקיד של מאפשר את תפקודו של המשדר הציבורי.

<ברוך אסקרוב: אין עליה את החובה הזאת.

<ברוך אסקרוב: היא לכאורה יכולה להתכנס כמועדון ביקורת כזה, לבקש דוחות מממלאי התפקידים, להעיר להם הערות, אבל יש לה אחריות כבדה מאוד להבטיח.

<ברוך אסקרוב: אני מציע גם ניסוח.

<ברוך אסקרוב: ברישא של סעיף (1), להבטיח יכולתו של תאגיד השידור למלא תפקידיו.

<ברוך אסקרוב: יש תפקידים, ומי יעשה אותם?

<ברוך אסקרוב: המנכ"ל?

<ברוך אסקרוב: מנהלי רשתות?

<ברוך אסקרוב: לא.

<ברוך אסקרוב: נקודה נוספת בקשר לסעיף קטן (5) באשר למדיניות ההעסקה של העובדים בו.

<ברוך אסקרוב: צריך לדעת שלגבי העובדים ברשות השידור – ואני יכול לדבר על עיתונאים – מזכירים תמיד את משכורות השיא ולא מזכירים את משכורות הרעב ולא מזכירים את תנאי העבדות.

<ברוך אסקרוב: ממש העסקה מחפירה של עיתונאים.

<ברוך אסקרוב: לא בעתיד אלא עכשיו, אתמול, שלשום.

<ברוך אסקרוב: אם הצעת החוק הזאת מתקנת, והיא רוצה לתקן, היא צריכה גם לסתום את הפינה הזאת ולכתוב מפורשות בסוף סעיף קטן (5): על פי כללי העסקה במגזר הציבורי לרבות התאגדות קיבוצית.

<ברוך אסקרוב: זה חשוב מאוד.

<ברוך אסקרוב: זה לא איזה חופש בחירה אלא זאת הנחיה כי אלה לא שדרי קבלן.

<ברוך אסקרוב: נקודה אחרונה.

<ברוך אסקרוב: תודות לך משה שגב, בסעיף קטן (13), אני חושב שהניסוח אולי לא הכי קולע.

<ברוך אסקרוב: כתוב לקבוע.

<ברוך אסקרוב: הדירקטוריון.

<ברוך אסקרוב: לקבוע יעדים מדידים לבחינת ביצועיהם של עובדי התאגיד.

<ברוך אסקרוב: לא המנהלים אלא העובדים.

<ברוך אסקרוב: אני לא חושב שדירקטוריון שמורכב וביקש להיות מאופיין על ידי אנשי כספים, הוא יקבע יעדים מדידים לעיתונאים?

<ברוך אסקרוב: לא הדירקטוריון.

<ברוך אסקרוב: אולי הוא צריך לראות שיש תקינות בליווי ושהמנהלים המקצועיים קבעו מדדים מקצועיים אבל לא הוא יקבע.

<ברוך אסקרוב: תודה רבה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: אדוני השר רוצה להתייחס?

גלעד ארדן: למה מהדברים?

קארין אלהרר: לאיזה שתבחר אלא אם כן תרצה שהיועצת המשפטית תיתן מענה.

קארין אלהרר: אולי יש לך הערה כללית.

גלעד ארדן: הבנתי שעלה הנושא של מי ממנה.

קארין אלהרר: אני אסביר לאדוני השר.

קארין אלהרר: השופטת דורנר הוזמנה על ידי אחד מהוועדים כעדה מומחית לעניין.

גלעד ארדן: פה זה לא בית משפט.

קארין אלהרר: בסדר, בתפקידה כנשיאת מועצת העיתונים.

קארין אלהרר: היא אמרה מספר דברים כלליים שהם לא לעניין סעיף 12 אבל אפשרנו לה.

קארין אלהרר: היא לא אמרה דברים שהם ספציפיים.

קארין אלהרר: היא התייחסה כמובן גם למינוי ועדת האיתור שהיא לא בסעיף הנדון כפי שבוודאי התעדכנת.

גלעד ארדן: אני הייתי שמח להתייחס לנושא הזה אבל אם העלו כאן עכשיו נושאים אחרים, דנה, את רוצה להתייחס בהקשר של הסעיף?

עיסאווי פריג': העלינו כמה נושאים לגבי סעיף 12.

<דנה נויפלד: עלו כאן המון נושאים.

<אתי בנדלר: יש לי הערות לסעיף 12 שעדיין לא השמעתי אותן.

קארין אלהרר: אני מבקשת את ההתייחסות של משרד התקשורת ומיד לאחר מכן אני אשמח אם את תתייחסי, או שאת רוצה להשלים שאלות קודם.

גלעד ארדן: עדיף שקודם אתי תתייחס.

<אתי בנדלר: כן, כך תהיה תשובה לגבי כל השאלות.

<אתי בנדלר: יש לי גם התייחסויות כמובן להערות שנאמרו כאן על ידי המשתתפים לסעיף הזה אבל אני רציתי הערות קטנות שלי לסעיף הזה.

<אתי בנדלר: בפסקה (1) ברישא, "ובלבד שהמועצה לא תשנה את אופן העברת השידורים אלא באישור השר".

<אתי בנדלר: צריך להיות ברור שזה כפוף לאמור בסעיף 67 שמדבר על העברה של שידורי טלוויזיה במסגרת שלושה ערוצים לפחות.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, לא תינתן כאן סמכות שמישהו עלול להבין אותה לגבור על ההוראה הספציפית הזאת.

<אתי בנדלר: הערת נוסח לפסקה (6), "לדון בהצעת התקציב השנתי המאוזן של תאגיד השידור הציבורי".

<אתי בנדלר: על המנכ"ל להגיש למועצה הצעה לתקציב מאוזן והיא צריכה לדון בהצעה שהוא הגיש ולהיווכח אם אכן התקציב הזה מאוזן.

<אתי בנדלר: לכן הנוסח של זה איננו ראוי.

<אתי בנדלר: דבר נוסף שלא ברור לי, ואני מבקשת התייחסות, לפסקה (9) וזה קצת מתקשר לדבריו של חבר הכנסת עיסאווי פריג', "להיות אחראית לעריכת הדוחות הכספיים ולאישורם ובכלל זה לדון בהערות רואה החשבון לגבי הדוחות הכספיים וכן לדון לאחר אישור הדוחות הכספיים בכל פרט שלגביו הסתייג רואה החשבון, העיר הערה או נמנע לחוות את חוות דעתו".

<אתי בנדלר: כיצד המועצה תדע לגבי איזה נושאים רואה החשבון נמנע מלתת חוות דעתו?

<אתי בנדלר: ברור שיש חובה מפורשת על רואה חשבון בדוח הכספי המבוקר לכתוב אני נמנע מלחוות את חוות דעתי לגבי נושאים מסוימים כדי להעיר את תשומת לבה של המועצה לעניין הזה.

קארין אלהרר: עורכת דין נויפלד, בבקשה.

<דנה נויפלד: העירו כאן הרבה הערות.

<דנה נויפלד: אני אעיר ביחס להערות שהועלו בנוגע לסעיף 12 כי עלה כאן מכלול של נושאים.

קארין אלהרר: רק לסעיף 12.

<דנה נויפלד: אני אעבור דבר-דבר ואני מקווה שאני אתייחס לכל.

<דנה נויפלד: לעניין הפסקה הראשונה, פסקה (1).

<דנה נויפלד: היו כאן כמה הערות מדוע נדרש אישור השר למספר ערוצי שידור או לרשתות שידור.

<דנה נויפלד: אני אסביר.

עיסאווי פריג': סעיף (1) קשור לסעיף 7, מטרות.

<דנה נויפלד: נכון.

עיסאווי פריג': השאלה הראשונה היא האם אנחנו הולכים לעשות דיון חוזר בסעיף לאחר השלמת סעיף 7.

<דנה נויפלד: דיון חוזר, לא אני קובעת אלא יושבת ראש הוועדה.

עיסאווי פריג': סעיף 7 קשור ל-12.

קארין אלהרר: עוד לא נתנו את הנוסח המתוקן של סעיף 7.

קארין אלהרר: אני מניחה שכאשר הם יביאו את הנוסח המתוקן, תהיה התייחסות לשני הדברים.

עיסאווי פריג': זאת שאלת המהות, כי סעיף 7 משליך על סעיף 12 בכל הרמות.

קארין אלהרר: בסדר גמור, אבל מכיוון שהם עוד לא הביאו את הנוסח המתוקן, יש להניח שתינתן התייחסות.

גלעד ארדן: למה זה משליך על 12?

עיסאווי פריג': כי הוא מבוסס על הגדרת המטרות.

<קריאה: זה סעיף שנובע מסעיף 7.

עיסאווי פריג': נגזר מסעיף 7.

גלעד ארדן: לא כתוב כאן מהי המדיניות.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: כל תפקיד שייקבע או מה שלא תקבע הוועדה בסעיף 7, כמובן שאת זה, לא משנה מה זה יהיה, ואת הבחינה של המדיניות תהיה לאור סעיף 7 ולא משנה מה בסופו של דבר הוא יהיה.

<דנה נויפלד: לכן לטעמי אפשר לדון בסעיף 12 הגם שעוד לא הוכרע בעניין סעיף 7.

<דנה נויפלד: לגבי מספר ערוצי השידור, רשתות השידור.

<דנה נויפלד: מספר רשתות השידור ומספר ערוצי הטלוויזיה הם נושאים שנוגעים לראייה רחבה יותר ומשליכים גם על הערוצים האחרים, מספר ערוצי השידור יש בהם להשליך על מגוון של נושאים ואתן סתם דוגמאות כמו עניין ה-DTT, מה עולה או לא עולה ב-DTT, מה היחס לרדיו האזורי, איך נראית מפת התקשורת בישראל באופן כללי וזה נוגע למדיניות כללית יותר מאשר רשות השידור מחליטה בה.

<דנה נויפלד: גם קשת לצורך העניין לא מחליטה כמה ערוצי שידור יהיו לה וכמה ערוצי רדיו אזורי יהיו.

<דנה נויפלד: גופי השידור לא מחליטים על כך בעצמם.

<דנה נויפלד: אפשר להתווכח על כל דבר.

<דנה נויפלד: אני רק מסבירה.

<גדי בן יצחק: שאלת הבהרה.

<גדי בן יצחק: תחנות טלוויזיה, מה שאת אמרת עכשיו, אמרתם בחוק שלוש.

<דנה נויפלד: אמרנו לפחות.

<גדי בן יצחק: בסדר.

<גדי בן יצחק: רדיו לא כתוב.

<דנה נויפלד: כבר אמרתי ואני אומר שוב.

<דנה נויפלד: השר הנחה להביא - - -

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד, אני מבקשת שתעני כמו שהתכוונת.

<דנה נויפלד: בסדר.

<דנה נויפלד: רק כדי להשלים כי גם יושבת ראש הוועדה ביקשה וגם השר הנחה, אנחנו נביא תיקון לעניין רשתות הרדיו.

<דנה נויפלד: לא צריך להעלות את זה כל פעם מחדש.

<דנה נויפלד: כבר קיבלנו הנחיות מהוועדה ומהשר.

<דנה נויפלד: לכן ככל שמדובר בשינוי מספר ערוצי השידור או רשתות השידור, כיוון שזאת סוגיית מדיניות כוללת והוועדה כבר דנה בכך ששר התקשורת לא יהיה השר הממונה, יש כאן ערך וחשיבות לכך שגוף השידור בעצמו לא יכול להכריע בכך.

<דנה נויפלד: לעניין אופן העברת השידורים אלא באישור השר.

<דנה נויפלד: את זה אני צריכה עוד לבדוק אבל יכול להיות שכאן בעניין הזה אופן העברת השידורים, ככל שמדובר באינטרנט, לעניין הזה לא יידרש אישור השר.

<דנה נויפלד: זאת נקודה שאפשר לשקול אותה.

<דנה נויפלד: ביחס לדברים אחרים, אני חושבת שזה לא מתאים.

<דנה נויפלד: לעניין פסקה (2).

<דנה נויפלד: עלתה כאן הערה בנוגע לאישור לוחות השידורים העונתיים וביחס לשנתיים.

<דנה נויפלד: כמובן הערת היועצת המשפטית לכך שזה בכפוף לסעיף 67 מקובלת.

<דנה נויפלד: האישור של השר לא יכול להתגבר על הוראות החוק בעניין הזה, של לפחות שלושה ערוצי שידור אחרים.

<דנה נויפלד: לעניין לוחות השידורים העונתיים.

<ברוך אסקרוב: ביחס לסעיף קטן (1).

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: היא מנסה להשלים משפט וזה לא עובד.

<ברוך אסקרוב: היא עברה לסעיף הבא.

קארין אלהרר: ההסכם בינינו בתחילת הדיון היה שכל אחד מדבר בתורו.

קארין אלהרר: אתה דיברת בתורך וכולם אמרו את הערותיהם בצורה צלולה וברורה.

קארין אלהרר: הרי לא נניח שאתם מדברים רק כדי לדבר אלא אתם מדברים כדי לקבל מענה.

קארין אלהרר: יושבת עורכת הדין ומנסה לתת לכם מענה.

קארין אלהרר: תנו לה להשלים את הדברים.

קארין אלהרר: אם יהיו לכם הערות נוספות, נשמע אותן אבל אתם לא תפריעו לה באמצע הדברים.

<ברוך אסקרוב: סליחה.

<דנה נויפלד: אני עכשיו מדברת על פסקה (2).

<דנה נויפלד: האם יותר נכון לומר לוחות שידורים לא עונתיים או שנתיים, אין שום בעיה.

<דנה נויפלד: זאת הייתה הכוונה ובכל מקרה, אני כן רוצה להסב תשומת לבכם שהכוונה כאן היא להבדיל מהמצב הקיים והכוונה היא למקד את ההתערבות של המועצה לעניינים שהם לא לגופה של תכנית אלא באופן כללי.

<דנה נויפלד: לכן במכוון הייתה כאן הפניה לסעיף 68 ולמרכיבי ההוצאה ולא בכדי.

<דנה נויפלד: זה היה מכוון.

<דנה נויפלד: לפסקה (3).

<דנה נויפלד: קודם הערתי שאני מבקשת להוריד את הסיפא של פיקוח על תכני השידורים, בדיוק מאותה סיבה אותה אמרתי עכשיו.

דוד צור: אל תשכחי בדברי ההסבר - --

קארין אלהרר: ההערה שלי חלה גם עליך.

קארין אלהרר: בבקשה.

<דנה נויפלד: מה שאני אומרת עכשיו, אלה דברי ההסבר ככל שהוועדה תקבל את הצעת הממשלה.

<דנה נויפלד: לפסקה (4) לא נשמעו הערות.

<דנה נויפלד: המינוי של המנכ"ל עובר כעת על פי המוצע לידי הדירקטוריון בלבד.

<דנה נויפלד: לעניין המבנה הארגוני, שיא כוח האדם ומדיניות העסקה.

<דנה נויפלד: הכוונה היא למדיניות הכוללת והכללית ואין כוונה לפרטי העסקה של אדם פרטי כזה או אחר ודווקא כן מצוין בדברי ההסבר שראוי שכל גוף תהיה לו מדיניות בעניין הזה, יהיה לו מבנה ארגוני, ידעו את מספר העובדים שעובדים בגוף ולכן הסעיף הזה נכלל.

<דנה נויפלד: את רצית להעיר.

<דפנה גלוק: בנושא של מדיניות העסקה ותנאי העסקה.

<דפנה גלוק: כמובן שהדבר נכון גם במגזר הפרטי, להבנתי המשפטית, וגם בוודאי במגזר הציבורי ועדיין מדובר כאן במגזר הציבורי.

<דפנה גלוק: אין בסעיף הזה שום דבר שמשנה כהוא זה לעניין דיני עבודה, לעניין הזכות להתאגד, לעניין האפשרות לנהל משא ומתן קיבוצי ולחתום על הסכם קיבוצי.

<דפנה גלוק: קשה לי להאמין שהגוף הזה יהיה שונה מכל הגופים במגזר הציבורי ולא יהיו הסכמים קיבוציים, אבל זה לא עניין שלי להחליט אלא זה עניין של ההנהלה ושל העובדים שיתאגדו איך שיתאגדו.

<דפנה גלוק: הסמכות של דירקטוריון לקבוע היבטים שקשורים לתנאי העסקה, מענקים וכולי, קיימת גם היום בחוק החברות הממשלתיות.

<דפנה גלוק: אני חושבת שאנחנו יודעים היטב שבחברות הממשלתיות יש התאגדות יפה, יש הסכמים קיבוציים ותנאי ההעסקה בהסכמים הקיבוציים נקבעו במשא ומתן בהתאם לדיני העבודה.

<דנה נויפלד: מעבר לכך, אין כאן שום כוונה לגרוע, לפגוע או לקבוע משהו שנוגד את דיני העבודה.

עיסאווי פריג': מה שאתם אומרים, תציינו את זה בדברי ההסבר.

<דנה נויפלד: אלה דברי ההסבר.

<דנה נויפלד: אין יותר דברי הסבר.

<דנה נויפלד: אלה דברי ההסבר.

<דנה נויפלד: אין דברי הסבר לחוק.

<דנה נויפלד: את זה היועצת המשפטית לוועדה יכולה להסביר טוב ממני.

<דנה נויפלד: לפסקה (6).

<דנה נויפלד: הערותיה של היועצת המשפטית מקובלות ואם יש צורך להבהיר את הנוסח, בוודאי שנבהיר אותו.

<דנה נויפלד: הכוונה היא כמובן לכך שהתקציב השנתי יהיה מאוזן והמועצה אינה יכולה לאשר תקציב שנתי שלא מאוזן.

דוד צור: מה בדבר זה שצריכה להיות ועדת כספים או ועדת הכלכלה?

<דנה נויפלד: עלו כאן הערות סותרות ואני אסביר.

<דנה נויפלד: מצד אחד אנחנו באים ויש כאן טענות לעניין הרצון לנתק מהפוליטיקה ובוועדת כספים ובוועדת הכלכלה יושבים פוליטיקאים.

<דנה נויפלד: לכן מוזרה הטענה מחד שיש רצון לנתק מהפוליטיקאים ואז להביא את זה לאישור שנתי בוועדה של הכנסת.

<דנה נויפלד: הוועדה היא בכוונה, בדיוק על מנת לצמצם את הממשק ואת הצורך לבוא שנה לכנסת.

<קריאה: אבל השר מאשר.

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: הפיקוח הוא לא על השר.

<דנה נויפלד: הפיקוח הוא על הגוף שמבצע את התקציב מדי שנה.

דוד צור: כתוב כאן "לאשרה ולהביאה לאישור השר ושר האוצר לא יאוחר משלושים ימים".

דוד צור: זאת אומרת, הם מאשרים את זה אצל השר.

<דנה נויפלד: נכון.

דוד צור: את אומרת שלא צריך לזה שום פיקוח של הכנסת.

<גדי בן יצחק: גם על העסקת עובדים יש 24(ב) וגם על מדיניות עובדים יש 24(ב) כי זה תאגיד ציבורי.

<גדי בן יצחק: חוק סודות התקציב אומר.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: הודעה לאישור השרים.

<דנה נויפלד: מדובר בתאגיד סטטוטורי וזה לפי חוק יסודות התקציב.

<קריאה: אנחנו אימהות חד הוריות.

<קריאה: אני רוצה לדעת איך אני קונה לחם וחלב במכולת.

<קריאה: אני לא רוצה לשמוע דברים גבוהים.

קארין אלהרר: סדרנים, אני מבקשת להוציא אותה.

<קריאה: אני רוצה להשמיע את קולי.

<קריאה: אל תוציאי אותי.

<קריאה: גם כך אנחנו שורדים.

<קריאה: יש כאן אימהות ומשפחות שלא יכולות לחיות.

עיסאווי פריג': אמרת את דבריך.

עיסאווי פריג': זה בסדר.

<קריאה: אתם חותכים לנו בבשר, לי ולעוד חברים שלי.

<קריאה: אתם חותכים לנו בבשר ריבון העולמים.

<קריאה: על מה את מדברת?

<קריאה: על מה אתם מדברים?

<קריאה: אל תגידו לי להירגע.

קארין אלהרר: אנחנו יוצאים להפסקה של רבע שעה.

<קריאה: החיים גמרו אותנו.

<קריאה: מה הולך כאן?

<קריאה: מדינה של גיהינום.

<קריאה: מדינה של גיהינום.

<קריאה: עזבו אותי כבר.

קארין אלהרר: אנחנו יוצאים להפסקה.

קארין אלהרר: נתכנס בשעה 11:15.

קארין אלהרר: אני מחדשת את דיון הוועדה.

קארין אלהרר: אני רוצה לפתוח באיזושהי הערה לגבי מה שהתרחש כאן קודם.

קארין אלהרר: תראו, אני באמת מבינה ומכילה את הענן שרובץ מעל ראשם של העובדים אבל אני שוב חוזרת ואומרת שאין שום אפשרות שכל עובד יגיע ויאמר את אשר על לבו.

קארין אלהרר: פונים אלי גם באופן אישי ואני נפגשת עם אנשים.

קארין אלהרר: אני לא חושבת שיכול עובד להתבטא באופן אישי בוועדה כי לשם כך בדיוק קיימים הנציגים, הוועדים, אגודות העיתונאים.

קארין אלהרר: כולם נמצאים כאן.

קארין אלהרר: אני מפצירה באיגודים כן לדבר עם העובדים אחד לאחד ולהביא את כל דבריהם לכאן.

קארין אלהרר: אני רוצה לבקש מעורכת דין נויפלד להמשיך במתן התשובות.

קארין אלהרר: אם אפשר לקרוא לחברים שלכם כי אחרי כן הם יאמרו שהם לא קיבלו תשובות.

<דנה נויפלד: התחלתי להסביר לגבי פסקה (6) שמדברת על האישור של השר ושר האוצר.

<דנה נויפלד: כל תאגיד סטטוטורי, תקציבו מאושר לפי חוק יסודות התקציב על ידי שר האוצר.

<דנה נויפלד: כאן הוספנו גם את השר בגלל שהוא השר הממונה.

<דנה נויפלד: זאת הסיבה לכך.

<דנה נויפלד: הערות נוספות שהיו לעניין הדוחות הכספיים.

<דנה נויפלד: אני חושבת שהיועצת המשפטית שאלה לגבי זה.

<דנה נויפלד: דפנה, את רוצה להשיב על זה?

<דפנה גלוק: לעניין הערות רואה החשבון המבקר.

<דפנה גלוק: רואה החשבון המבקר, כאשר הוא מצרף את הדוח על הדוחות הכספיים, הוא רשאי להעיר על פרטים מסוימים והוא רשאי גם להסתייג או להודיע שהוא אינו מעיר כי אין לו מספיק מידע.

<דפנה גלוק: זה יכול להעיד על בעיה שיכולה להיות לגבי עניינים מהותיים.

<דפנה גלוק: לגבי עניינים שאינם מהותיים, הוא לא חייב לכלול את זה בדוח אבל הוא כן אמור להעביר מכתב להנהלה ולהגיב על עניינים שאינם מהותיים שלא היה לו מספיק מידע כדי לבדוק ולכן הוא לא מחווה דעה.

<אתי בנדלר: זה ברור שכל המכתבים הנלווים יועברו כולם לאישור המועצה?

<דפנה גלוק: אני מאמינה שכן.

<דפנה גלוק: אני אומר יותר מזה.

<דפנה גלוק: הנוסח הזה הוא נוסח שלקוח מחוק החברות הממשלתיות, ואני יכולה לבדוק אם הוא נמצא גם בחוק החברות.

<דפנה גלוק: הרעיון הוא שהדירקטוריון יקיים דיון על כל הבעיות אחרי הביקורת של רואה החשבון.

<דפנה גלוק: גם סיטואציה בה רואה החשבון אינו מעיר כי אין לו מידע, יכולה להעיד על כך שאולי יש כאן איזושהי בעיה שצריך לבדוק אותה.

<דנה נויפלד: ההוראה הזאת, רק להשלים את דפנה, היא דווקא הוראה מחמירה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, על מנת לוודא שיתקיים הדיון כאן ושהביקורת של רואה חשבון המבקר תילקח בחשבון, ההוראה הזאת היא מאוד מפורטת.

<דנה נויפלד: העירו הערה לעניין פסקה (10).

<דנה נויפלד: הרעיון שעומד מאחוריו הוא שהדירקטוריון ייתן חופש פעולה למנהל לבצע פעולות אלא אם כן הוא קבע שעסקאות מסוימות צריכות להיות מובאות אליו לאישור.

<דנה נויפלד: זה כדי לקיים סוג של בקרה תקציבית ככל שהיא תידרש.

<דנה נויפלד: לעניין פסקה (12).

<דנה נויפלד: נאמר כאן שהמועצה תקבע לעניין השתתפות של חברי מועצה.

<דנה נויפלד: בהיעדר גורם אחר, וכיוון שאנחנו לא רוצים להכניס גורמים נוספים, בדומה לתקנון אתי או בדומה לכללים דומים, הכוונה היא שהמועצה תקבע כללים שייראו לה נכונים וראויים לעניין השתתפות חד פעמית.

<דנה נויפלד: אני לא חושבת שיש גורם אחר שיותר נכון שיקבע את זה, ודאי לא השר לדוגמה.

<אתי בנדלר: זה לא חד פעמית, אגב.

<דנה נויפלד: שאיננה השתתפות חד פעמית.

<דנה נויפלד: השתתפות חד פעמית, אם מישהו מומחה בתחומו, אני נגיע לסעיף המהותי.

<דנה נויפלד: אלה רק הכללים.

<דנה נויפלד: אולי צריך לדון קודם – אני לא רוצה שוב להפנות – כי יש סעיף מהותי שקובע את איסור השתתפות בשידורים אלא באישור חד פעמי ואלה החריגים שבהם בכל זאת יהיה ניתן להשתתף בשידורים.

<דנה נויפלד: לעניין היעדים המדידים.

<דנה נויפלד: העירו על זה הרבה.

<דנה נויפלד: קודם כל, אני רוצה להסב את תשומת ליבה של הוועדה.

<אתי בנדלר: יש כאן בכל זאת איזושהי בעיה, להפנות את תשומת לבך, ואולי צריך לתת לזה מחשבה שנייה ולא לסגור את הדיון בנושא הזה עד הסוף כי זה יוצר כאן איזשהו ניגוד עניינים אינהרנטי.

<דנה נויפלד: נכון מאוד.

<דנה נויפלד: את צודקת.

<דנה נויפלד: השאלה אם את יכולה להציע גורם אחר.

<אתי בנדלר: אני לא חשבתי על זה.

<אתי בנדלר: אני אשמח.

<אתי בנדלר: אולי היועץ המשפטי לממשלה.

<אתי בנדלר: אינני יודעת.

<אתי בנדלר: צריך לחשוב על הנושא הזה.

<דנה נויפלד: אם את רוצה, אם היועצת המשפטית תרצה להציע, בוודאי.

<דנה נויפלד: אני מסכימה אתך שיש כאן קושי מסוים שקובעים כללים לגבי עצמם חברי המועצה, אבל בהיעדר גורם אחר, זה הפתרון שמצאנו.

<דנה נויפלד: לעניין היעדים המדידים לבחינת הביצועים.

<דנה נויפלד: קודם כל, אני ביקשתי להסב את תשומת לבכם, אני חושבת שדיברנו על זה בהפסקה, שהכוונה היא לא לכלל העובדים אלא רק למנהלים.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, המועצה תקבע מדדים מדידים למנהלים והמנהלים יקבעו לעובדים.

<דנה נויפלד: זה כדי ליצור תרבות עבודה שכל ארגון שמכבד את עצמו יש לו יעדי ניהול, יש בדיקה של הקיום של היעדים האלה והגוף הזה לא שונה בהיבט הזה כאשר מדובר בארגון שיש לו מאות עובדים ויש לו תקציב של מאות מיליוני שקלים.

<דנה נויפלד: אין שום סיבה להחריג אותו לעומת כל גוף אחר באותם מדידים שהם מדידים.

<דנה נויפלד: לשאלה מה הם מדידים.

<דנה נויפלד: קודם כל, לכן חברי המועצה אמורים להיות גורמים מקצועיים.

<דנה נויפלד: בדיוק בשל הסיבה הזאת, כדי שהם יוכלו לקבוע.

<דנה נויפלד: אנחנו לא אומרים מה המדידים.

<דנה נויפלד: אני יכולה לספר לכם שבוועדת לנדס, בעקבות המלצה של ועדת לנדס, נדונה השאלה הזאת והכוונה היא לא לרייטינג דווקא – עלתה כאן ההשערה של רייטינג –אלא הכוונה דווקא בגוף שידור ציבורי לא לרייטינג אלא לדוגמה מדד של פרסים בפסטיבל בינלאומי, דברים שרלוונטיים לארגון שמשדר שידורי ציבורי להבדיל משידור מסחרי.

<דנה נויפלד: הרעיון בכל זאת הוא לשפר את התרבות הניהולית בארגון כזה שהוא לא שונה משום ארגון אחר.

<ברוך אסקרוב: יש לי הצעה לסעיף עליו דנה מדברת.

<ברוך אסקרוב: אולי נוריד את המילה מדידים.

<ברוך אסקרוב: לקבוע יעדים, כן.

קארין אלהרר: אתה בוודאי יודע שזאת הייתה אפילו המלצה של דוח בלניקוב אליו אתם מפנים לא פעם ולא פעמיים.

<ברוך אסקרוב: נכון, אבל אני אסביר במשפט קצר.

<ברוך אסקרוב: המילה מדידים מסגירה תורת ניהול מסוימת ותורות הניהול משתנות.

<ברוך אסקרוב: החוק האחרון שרר 49 שנים.

<ברוך אסקרוב: בואו לא ניפול שבי לתורת ניהול כזאת או אחרת.

<ברוך אסקרוב: יעדים, זה יפה.

<ברוך אסקרוב: זה לא סותר מדידים.

קארין אלהרר: מה אתה מציע?

<ברוך אסקרוב: להוריד את המילה מדידים.

<ברוך אסקרוב: לקבוע יעדים לבחינה.

דוד צור: יעד שהוא לא מדיד, זה על הקרח.

קארין אלהרר: בדיוק.

<ברוך אסקרוב: לא.

<ברוך אסקרוב: עניינים רוחניים, עניינים ערכיים גם.

דוד צור: היא אמרה פרסים.

דוד צור: תגדיר אתה כאיש מקצוע, אני לא מכיר, מי יעד הלקוחות שלך – צופים, מפיקים, איגוד הבמאים, איגוד השחקנים, אקו"ם, הזמרים, לא יודע.

דוד צור: אלה הלקוחות הישירים שלך לצורך העניין.

דוד צור: אני לא מדבר על הציבור שמאזין.

<ברוך אסקרוב: לא.

<ברוך אסקרוב: מדברים על המאזינים והצופים.

דוד צור: פעם שהגדרת את ציבור הלקוחות הישיר שלך ואחר כך ציבור הלקוחות העקיף שלך, אתה כמועצה אומר שאתה רוצה שלמשל קבעתי שבשנת 2015 יהיו לי שלוש הפקות מקור ולצורך כך אני משקיע מאה מיליון שקלים ואת זה אני צריך לסיים בטווח של חצי שנה.

דוד צור: זה מדיד.

דוד צור: אני כמועצה רוצה לבקר אותך.

דוד צור: לא אם היצירה שלך הייתה איכותית מאוד או לא.

דוד צור: לא יודע, יכול להיות שכן אבל אני לא מקצועי בזה.

דוד צור: זה יעד מדיד.

דוד צור: מה רע בזה?

דוד צור: שהמועצה קובעת את זה ואני אחרי כן מקבל פידבק מאיגוד השחקנים, המפיקים וכולי.

דוד צור: התאגיד הציבורי הזה באמת מילא את ייעודו כפי שהתכוונו או לחלופין כמו שעכשיו – ויסלחו לי כולם מרשות השידור כי שמענו את זה במקומות אחרים – כאשר דיברנו על הערוצים המסחריים, שאלנו שאלת תם.

דוד צור: אמרנו למה בעצם הפקות המקור האלה שמשקיעים בהם והערוצים המסחריים קורסים, אנחנו מכריחים אותם על פי מה שמכתיבים להם לעשות את הפקות המקור, הפקות סוגה עילית וכן הלאה - עד היום לא הבנו בדיוק את כל המושגים – כי רשות השידור בעצם לא הפנתה לזה משאבים מספיקים.

דוד צור: לדוגמה.

דוד צור: זה יעד מדיד.

דוד צור: מה רע בזה?

<ברוך אסקרוב: אבל לא כל היעדים הם מדידים.

<ברוך אסקרוב: יש מדידים ויש לא.

דוד צור: לא יקבעו אותם.

קארין אלהרר: גדי, בבקשה.

<גדי בן יצחק: מוזר לי שאני אגן דווקא על המועצה שעוד לא נולדה אבל נאמר בחוק מלכתחילה שאנחנו נדבר על מקצועיים, אם לא מקצוענים.

<גדי בן יצחק: המחוקק לא סומך עליהם שהם יודעים מה זה יעד והם יודעים להיות מדידים אם יש להם תקציב?

<גדי בן יצחק: עד כמה נכנסים לזה?

<גדי בן יצחק: אני חושש שאם אני אומר למישהו, כמה שיהיה מקצועי, שיש יעד מדיד, הוא יכול לצאת בזול.

<גדי בן יצחק: הוא יספור לי את מספר הכתבות.

<גדי בן יצחק: מה זה חשוב שאני עושה כתבה אחת בשנה אבל היא קיבלה פרס כמו שאמרתם ומישהו אחר עושה כל יום כתבה והיא לא שווה?

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: דוקטור גילת.

<אמיר גילת: קודם כל, לנוכח מה שנעשה כיום ברשות השידור בנושא של הכשלים הניהוליים, אני חושב שהנושא של יעדים מדידים הוא לא אפשרות שיהיה אלא חייב להיות.

<אמיר גילת: אני אתן דוגמה כי זה חלק מהתרבות הארגונית שהעובדים לא מכירים ואני מסכים שהמודל הזה חייב, חייב, חייב להיות גם מאומץ בגוף המשדר החדש.

<אמיר גילת: אני אתן דוגמה לשני יעדים מדידים שנתנו כאשר האחד הוא הנושא של הורדת התלונות המוצדקות שמגיעות לרשות השידור לאגף הגבייה, ויעד נוסף בו דנו הוא הכפלת הרייטינג.

<אמיר גילת: אני לא חושב שאנחנו צריכים להתעלם לגמרי מהרייטינג.

<אמיר גילת: אני חושב שכגוף משדר הרייטינג הוא כלי ניהולי וכיוון שגם יעד מדיד הוא כלי ניהולי, אני לא נבהל מהעובדה שאנחנו יכולים לקבוע יעד כמו הכפלת הרייטינג.

<אמיר גילת: יעדים יכולים להיות איקס כתבות תחקיר בחודש, יעד יכול להיות גם הכנסות משיווק, מה גם שזה יהיה מרכיב חיוני וקריטי.

<אמיר גילת: החוק אומר לקבוע יעדים מדידים ואני חושב שזה נכון.

<אמיר גילת: לגבי ההערה על השתתפות חברי המועצה בשידורים.

<אמיר גילת: יכול להיות שמן הראוי שוועדה לבדיקת כשירות המינויים שבודקת ממילא את כשירותם של האנשים ועורכת להם את הסדרי ניגוד העניינים או ממליצה המלצות שייכללו בהסדר ניגוד עניינים, יכול להיות ששם כבר צריך להסדיר את הנושא של השתתפותם בשידור.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד, תמשיכי.

קארין אלהרר: יש לך עוד הערות?

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: כל התשובות ניתנו.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: גברתי היועצת המשפטית.

<אתי בנדלר: אני רוצה להוסיף שני דברים.

<אתי בנדלר: ראשית, בקשר לתקציב שהוזכר כאן.

<אתי בנדלר: אפשר לדון בזה במקום אחר.

<אתי בנדלר: עדיין הוועדה תצטרך לתת את דעתה לשתי שאלות, האם יש צורך בפיקוח פרלמנטרי על תקציב רשות השידור או לא, והאם יש מקום גם להכנת תקציב רב שנתי.

<אתי בנדלר: ההערה הזאת הועלתה כאן ולא ניתנה לגבי הנושא הזה תשובה.

<אתי בנדלר: הועלתה כאן הצעה להסמיך את המועצה לקבוע כללי אתיקה.

<אתי בנדלר: לא ניתנה לכך תשובה.

<אתי בנדלר: הועלתה הצעה לגבי פסקה (5).

דוד צור: למה בעצם לא ניתנה תשובה?

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: היא באמצע הדברים.

<אתי בנדלר: בפסקה (5), לא רק לקבוע את מדיניות ההעסקה של העובדים בתאגיד השידור עצמו אלא גם בגופים עמם תאגיד השידור מתקשר כדי לבדוק את קשרי העבודה שם, בתוך הגופים האחרים.

<אתי בנדלר: צריך להתייחס גם לנושא הזה.

<אתי בנדלר: רציתי לומר שאת נושא החלת חוק חופש המידע, אנחנו נבדוק ונתייחס.

<דנה נויפלד: בדקנו.

<דנה נויפלד: רשות ציבורית היא גם תאגיד שהוקם בחוק.

<אתי בנדלר: השאלה אם זה חל אוטומטי או שזה טעון אישור.

<דנה נויפלד: הגדרת רשות ציבורית.

<גדי בן יצחק: גם היום חל על רשות השידור ולא יודעים כלום.

<דנה נויפלד: לעניין הפיקוח הפרלמנטרי.

<דנה נויפלד: לדעתי מספיק האישור של שר האוצר והשר הממונה, אבל זה להחלטת הוועדה.

<דנה נויפלד: לעניין קביעת כללי אתיקה בידי המועצה.

<דנה נויפלד: המועצה כמובן יכולה לקבוע כללי אתיקה.

<דנה נויפלד: אם הוועדה סבורה שנכון לחייב אותה לעשות את זה ובאיזה אופן, זה לשיקול דעת הוועדה.

<דנה נויפלד: לעניין מדיניות העסקה, גם לגבי התקשרות עם גופים חיצוניים, רשמתי את ההערה הזאת ואנחנו ננסח משהו אבל לא בטוח שזה יצטרך להיות בסעיף הזה.

<דנה נויפלד: יש לנו אולי איזושהי הצעה.

<דנה נויפלד: רשמתי את זה.

<דנה נויפלד: זאת נקודה מאוד חשובה.

<יורם בן דוד: תעשיית המוזיקה.

<יורם בן דוד: רציתי לחזק את סעיף קטן (13), שידורים בחברות ציבוריות כאשר ה-....

<יורם בן דוד: מתערב וקובע מדדים ותפקידים ניהוליים שהוא ממנה.

<נילי בן גיגי: שתי שאלות שלא נענו.

<נילי בן גיגי: השאלה שלי לגבי הסנקציות, במידה ויהיו חריגים.

<נילי בן גיגי: מה הכלים שיש להם?

<נילי בן גיגי: האם זה מספיק או שגם יש להם סמכויות?

<נילי בן גיגי: השאלה השנייה לגבי שיא כוח אדם.

<נילי בן גיגי: להבנתנו מגבלות התקציב ממילא מהוות מגבלה ומדוע הצורך להתייחס למספר שיא כוח אדם, היכן הוא רשום – כי לא ראיתי שמופיע שיא כוח אדם - והיכן זה קיים?

<דנה נויפלד: אני מתנצלת שלא עניתי כי היו הרבה הערות.

<דנה נויפלד: לגבי הסנקציה, חשבנו על מאסר אבל החלטנו לא.

<דנה נויפלד: בהתייחס למנכ"ל שהוא האחראי, יש סעיף שמאפשר את סיום כהונתו.

<דנה נויפלד: אנחנו לקחנו את הליבה שזה קשור.

<דנה נויפלד: אפשר להעבירו מכהונה, שזה דבר משמעותי ביותר.

<דנה נויפלד: אם יש לך רעיונות נוספים, בבקשה.

<נילי בן גיגי: בדרך, לפני הפיטורים, סמכויות.

<ברוך אסקרוב: עצם העובדה שיש אפשרות לפטר, זה בדרך כל עוזר.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת לאיזה סנקציות חברתי מתכוונת.

<דנה נויפלד: אם יש לך סנקציות, אני לא אוהבת את המילה הזאת, אם יש לך איזה שהם כלי בקרה שלא חשבנו עליהם, בבקשה.

<דנה נויפלד: רואה החשבון הוא עצמאי ולא בכדי.

<דנה נויפלד: לכן הם לא יכולים לקבל או שלא לקבל.

<דנה נויפלד: הערות רואה החשבון הן המשפיעות כחלק מהביקורת.

<דנה נויפלד: זה בדיוק העניין של ביקורת.

<דנה נויפלד: מחויבים לדון בהערות שלו וזה לא עניין לקבל או לא לקבל אלא אלה הערותיו.

<דנה נויפלד: ככל שזה דוח, אלה הן הערותיו.

דוד צור: הם כפופים לחוקי התאגידים.

<דנה נויפלד: בוודאי.

<דנה נויפלד: מעבר לכך, אם יש לך כלי אכיפה אחרים, גם בהם אפשר לדון.

<דנה נויפלד: כאשר נגיע לסעיף שעוסק בסמכויות המנכ"ל ואחר כך על העברתו מתפקיד, אם לא עומדים בליבת החוק כמו בסעיף 68 בכל מה שקשור להוצאה לשידורים, זה סעיף מאוד מאוד משמעותי.

<דנה נויפלד: לעניין שיא כוח אדם, זה סעיף שהוא מקובל.

<דפנה גלוק: זה נכון שהתקציב כמובן מגביל אבל הדברים הם אחד עם השני.

<דפנה גלוק: זאת אומרת, הקביעה של תקן כוח אדם או שיא כוח אדם קיימת גם בחברות ממשלתיות.

קארין אלהרר: קשור לסעיף 12?

קארין אלהרר: אם לא, אני מבטיחה לתת זמן בסוף הדיון.

קארין אלהרר: אם זה קשור לסעיף 12, תתייחס עכשיו.

<גדי בן יצחק: בסעיף 12, לא כתוב בשום מקום - אולי זה פותר חלק מהבעיות המקצועיות – שאחד מחברי המועצה, כמו בתאגידים אחרים, יכול להיות חבר באיגוד היציג שלנו, באיגוד העיתונאים.

<גדי בן יצחק: יש בכל מיני מקומות אחרים אבל כאן משום מה התעלמתם מזה.

<רותם אברוצקי: הבהרה.

<רותם אברוצקי: לגבי הנושא של תקציב חמש-שנתי.

<רותם אברוצקי: לא שמענו התייחסות לעניין הזה.

<דנה נויפלד: ההוראה הזאת היא הוראה שעולה בקנה אחד עם מה שמקובל בתאגידים סטטוטורייםף

קארין אלהרר: בדיוק.

קארין אלהרר: להבנתי היא דיברה על זה, על רב שנתי וגם על חמש שנתי.

<דנה נויפלד: התקציב כאן הוא תקציב שנתי כמקובל בתאגידים סטטוטוריים אחרים.

<קריאה: אני לא מצליח להבין.

קארין אלהרר: היא נתנה תשובה.

קארין אלהרר: גם אם התשובות לא מקובלות עליכם, הן עדיין תשובה.

<קריאה: אני מבקש להבין משהו בנושא.

<רותם אברוצקי: התשובה היא לא?

<דנה נויפלד: קודם כל, לא אני מחליטה אלא הוועדה מחליטה.

<דנה נויפלד: התשובה, כמו שאני מבינה אותה, היא שההסדר הזה לא שונה מכל הסדר אחר חל על תאגידים ציבוריים.

<רותם אברוצקי: התשובה היא לא.

<אסף אמיר: אני יושב ראש איגוד המפיקים.

<אסף אמיר: אני רוצה להגיד שבזמנו באיזשהו שלב עברנו להסכם עם האוצר על חמש שנתי.

<אסף אמיר: ההסכם הזה היה מאוד מאוד חשוב גם לדרך של כולם לתכנן איך זה הולך לקרות וגם יש לזה עוד צד מאוד חשוב, שאם זה תקציב רב שנתי היכולת בעצם להשפיע או להוריד את הכספים, תקציב כל שנה, שזה מה שראינו כאן בארבעים השנים האחרונות עת באים לכנסת ומבקשים תקציבים, ברגע שהוא רב שנתי, יש לו יותר עצמאות.

<דנה נויפלד: התקציב כאן הוא שנתי.

<דנה נויפלד: כשנגיע לסעיף התקציב, שוב, אני לא אוהבת להגיד את זה אבל הוועדה תדון בזה.

קארין אלהרר: אנחנו נדון בזה ונסיים בזה את הדיון הזה כי באמת יהיה דיון עמוק בעניין של התקציב.

קארין אלהרר: הסתיימו ההערות לגבי סעיף 12?

קארין אלהרר: תודה לאל.

קארין אלהרר: סעיף 13.

<חגית ברוק: 13.

<חגית ברוק: סמכות שיורית סמכות של תאגיד השידור הציבורי שלא הוקנתה לפי חוק זה לאורגן אחר של תאגיד השידור הציבורי, רשאית המועצה להפעילה.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה דומה להסדר שקבוע בחוק החברות.

<דנה נויפלד: הכוונה כאן היא להבהיר, וזה גם בעקבות ההערות ששמענו על הצורך ליצור הבחנה בין סמכויות השונות שמוענקות לגורמים השונים.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה קובע למי הסמכות השיורית ככל שיש סמכות שלא הוקנתה לפי החוק למועצה.

קארין אלהרר: הערות.

קארין אלהרר: אין הערות.

קארין אלהרר: התקדמנו.

קארין אלהרר: סעיף 14.

<קריאה: לא על כל דבר יש הערות.

קארין אלהרר: משמח אותי מאוד לשמוע את זה.

<חגית ברוק: 14.

<חגית ברוק: דוחות כספיים ודוחות על פעילות תאגיד השידור הציבורי יושב ראש המועצה יגיש לשר, אחת לשנה, את הדוחות הכספיים האמורים בסעיף 12(9) וכן דוח על פעילותו של תאגיד השידור הציבורי.

<חגית ברוק: בדוח הפעילות יפורטו בין השאר היעדים שקבעה המועצה, עמידתו של תאגיד השידור הציבורי ביעים האמורים ועמידתו במרכיבי ההוצאה כאמור בסעיף 68, וכן רשימת הגורמים שעמם התקשר תאגיד השידור הציבורי לשם רכישת הפקות מקומיות קנויות ושיעור הסכום השנתי ששילם לכל גורם כאמור מתוך סכום ההוצאה השנתית, כאמור בסעיף 68(ב).

<חגית ברוק: היה לשר יסוד סביר להניח כי הדוחות הכספיים שהוגשו לו לפי סעיף זה אינם משקפים כראוי את התנהלות תאגיד השידור הציבורי, רשאי הוא להעביר את הדוחות האמורים לבדיקת רשות החברות הממשלתיות.

<חגית ברוק: רשות החברות הממשלתיות תבדוק את הדוחות שהועברו לה לפי סעיף קטן זה ותעיר את הערותיה עליהם לתאגיד השידור הציבורי ולשר, ויהיו נתונות לה לשם כך הסמכויות שבסעיף 55 לחוק החברות הממשלתיות.

<חגית ברוק: תאגיד השידור הציבורי יפרסם את הדוחות האמורים בסעיף קטן (א) באתר האינטרנט שלו ובכל דרך אחרת שימצא לנכון, וימציא העתק לכל דורש.

<חגית ברוק: השר רשאי לחייב את תאגיד השידור הציבורי בעריכת דוח נוסף ולקבוע את מועד הגשתו.

<חגית ברוק: על תאגיד השידור הציבורי יחולו הוראות סעיפים 33א עד 33ג לחוק החברות הממשלתיות, בשינויים המחויבים ובשינוי זה.

<חגית ברוק: במקום "שר האוצר בהתייעצות עם שר המשפטים" יקראו "השר, בהתייעצות עם שר האוצר".

<דנה נויפלד: הכוונה המוצהרת של ההצעה הזאת היא להגביר את השקיפות מצד אחד ולחייב את הגוף החדש בפרסום דוחות שמשקפים החוצה את ההתנהלות שלו, הן התקציבית והן האחרת.

<דנה נויפלד: אנחנו שמנו כאן דגש על נקודות שהן קריטיות או שהן בליבת העיסוק של הגוף הזה, שכאמור אחד מהם הוא ההוצאה לשידורים ועמידה בהוראות החוק.

<דנה נויפלד: אני מניחה שיהיה כאן

<דנה נויפלד: דיון רחב בעניין הזה - אבל לא עכשיו – בשאלת מרכיבי ההוצאה.

גלעד ארדן: למה את מזמינה רחב?

גלעד ארדן: אולי הם ירצו צר?

גלעד ארדן: עכשיו הם ינסו לעמוד בציפיות שלך והם ירחיבו.

קארין אלהרר: הייתה אתנחתא קומית.

קארין אלהרר: זה לא דיון פתוח.

<דנה נויפלד: כיוון שעיסוק הליבה של הגוף הזה הם השידורים ובכלל כך גם ההוצאה החוצה להפקות, הגוף החדש יצטרך לפרט איך הוא עמד בחובות שמוטלות עליו בעניין הזה לרבות הפיזור בין בתי הפקה שונים.

<דנה נויפלד: אנחנו נגיע לסעיפים אלה בהרחבה בדיונים אחרים.

<דנה נויפלד: יחד עם זאת, יש כאן סעיף שמאפשר, ככל שיש בעייתיות, בכל זאת הדוחות האלה מפורסמים והשר הממונה יהיה שר התקשורת, אין לו מומחיות או לפחות אולי לשרים עתידיים לא תהיה מומחיות בקריאת דוחות כספיים.

<דנה נויפלד: על מנת לאפשר בדיקה מעמיקה ככל שעל פניו נראית שיש בעיה, יש כאן אפשרות להעביר את הדוחות לבדיקה ברשות החברות הממשלתיות.

<דנה נויפלד: אני מבקשת להסב את תשומת לב הוועדה שהסמכויות הן מאוד מוגבלות ומצומצמות של רשות החברות לבדיקת הדוחות הכספיים ולמתן הוראות בעניין הזה בלבד.

<דנה נויפלד: רשות החברות הממשלתיות תבדוק את הדוחות ותעיר את הערותיה ככל שיש לה ותעביר אותן לתאגיד וגם לשר.

<דנה נויפלד: מעבר לזה, יש כאן גם סעיף שמחייב פרסום של כל הדוחות האלה שהוגשו לשר גם לציבור באתר האינטרנט ובכל דרך אחרת וגם נאמר הוראה שלא חלה בדרך כלל לחייב להגיש העתק לכל מי שיבקש זאת.

<דנה נויפלד: זאת בהחלט הוראה שהיא מאוד מאוד פרטנית ומאוד מאוד מדוקדקת שלא קיימת.

<קריאה: מתי?

<קריאה: באותה שנה?

גלעד ארדן: כל דבר שגוף ציבורי עושה, הוא צריך לעשות בסבירות.

גלעד ארדן: הוא לא יכול להגיד שהוא יפרסם את זה בעוד חצי שנה, אם זה קיים אצלו עכשיו.

<קריאה: אבל בפועל זה קורה.

גלעד ארדן: תוסיפי לוח זמנים.

<דנה נויפלד: היועצת המשפטית לוועדה העירה על כך שאין כאן מועד.

<דנה נויפלד: אנחנו נבדוק את המועד כי יש כאן שאלה של מתי זה סביר לסיים הכנת דוחות כספיים ביחד לשנה שהייתה לפני כן.

<דנה נויפלד: אנחנו רוצים לקבוע מועד שהוא סביר מבחינת הגשת דוחות כספיים.

<דנה נויפלד: זאת הערה טובה ואנחנו בודקים אותה.

גלעד ארדן: מה הסנקציה לאי הגשת דוחות כספיים?

<דנה נויפלד: אין סנקציה.

דוד צור: זאת חובת תאגיד.

דוד צור: בהמשך זאת עילה.

גלעד ארדן: במקום רגיל בו יש בעלי מניות, אם לא תגיש, הם יעיפו אותך הביתה.

דוד צור: מי לא מגיש?

גלעד ארדן: תפקידו של מי להגיש?

גלעד ארדן: המועצה אמורה להגיש?

דוד צור: נכון.

דוד צור: רואה החשבון למועצה.

דוד צור: המועצה אמורה לעבור על הדוחות הכספיים ואמורה לדווח לך.

דוד צור: אם זה לא קורה, ראש המועצה, לצורך העניין המנכ"ל, נושא באחריות ואתה מוריד לו את הראש.

גלעד ארדן: לא אני.

גלעד ארדן: נשיא העליון.

דוד צור: זאת הפרה מהותית בתפקידו של המנכ"ל.

<דנה נויפלד: אפשר להוסיף את זה לעילה להעברה מכהונה.

<דנה נויפלד: זה קיים בחוק החברות הממשלתיות.

גלעד ארדן: שווה לשקול את זה.

<דנה נויפלד: יש הוראה בחוק החברות הממשלתיות.

גלעד ארדן: היום אין תקציב מאושר לרשות.

<קריאה: בשלוש השנים האחרונות היה.

<גדי בן יצחק: באיחור.

<דנה נויפלד: אדוני השר ויושבת ראש הוועדה, אנחנו ניסינו לכבד את ההפרדה, שהסמכות של רשות החברות הממשלתיות תהיה מצומצמת.

גלעד ארדן: ככל שניתן.

<דנה נויפלד: ככל שניתן.

<דנה נויפלד: תהיה מוגבלת ותחומה.

<דנה נויפלד: בסעיף 33ד לחוק החברות הממשלתיות יש אפשרות לרשות להעביר מכהונה מקום שבו יושב ראש הדירקטוריון או דירקטורים לא עשו פעולות כדי למנוע את אי הגשת הדוחות במועד.

<דנה נויפלד: יש אפשרות להעבירם מכהונתם.

גלעד ארדן: לזה אני מתנגד.

גלעד ארדן: צריך לחשוב על משהו אחר באיזון, על היכולת לדרוש את זה וגם לקבל את זה.

גלעד ארדן: יכולים להביא שיפור לסעיף.

<דנה נויפלד: בהחלט.

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד, עוד משהו?

<דנה נויפלד: לא.

<דנה נויפלד: אני חושבת שנתתי מענה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אסף אמיר, יושב ראש איגוד המפיקים.

<אסף אמיר: אני רוצה לומר שמההתנהלות של הרשות השנייה, שגם צריכה להגיש דוחות, אנחנו רואים שהדוחות מוגשים לעתים בדרך כלל באיחור רב ואז הם מפסיקים להיות רלוונטיים.

<אסף אמיר: אנחנו קיבלנו את הדוח של הרשות השנייה כאשר בעצם מי שהיה מנכ"ל, הוא כבר לא מנכ"ל של הרשות השנייה, כך שהדוחות עצמם לא רלוונטיים.

דוד צור: יכול להיות שבגלל זה הוא לא מנכ"ל?

<אסף אמיר: לא.

<אסף אמיר: ממש לא.

<אסף אמיר: אני לא חושב כי זה היה לאורך כל השנים.

<אסף אמיר: לכן הסעיף הזה הוא טוב אבל הוא חסר משמעות אם לא כתוב אחת לשנה החולפת או זמן סביר כאשר עדיין הדוח רלוונטי.

<אסף אמיר: שלוש שנים אחרי, אנחנו נתווכח עכשיו מה קרה בשנת 2012 וזה חסר משמעות.

דוד צור: כתוב אחת לשנה.

<אסף אמיר: אחת לשנה, אבל לא כתוב מתי.

<אסף אמיר: ב-2020 זה גם אחת לשנה.

<אסף אמיר: זה חמש שנים איחור כל שנה.

קארין אלהרר: הערתך נשמעה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: גברת נגה בריינס, מנכ"לית איגוד העורכים.

<נגה בריינס: רציתי לומר את מה שאסף אמר.

קארין אלהרר: אין צורך לחזור.

<נגה בריינס: נראה לי שזאת לא בעיה לקבוע זמן סביר.

<נגה בריינס: זה אותו זמן שבו כל עצמאי צריך להגיש את הדוחות שלו למס הכנסה וכך גם כל חברה.

<נגה בריינס: זה די מתבקש שזה יהיה בדיוק אותו הדבר.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: רן מלמד.

<רן מלמד: לסעיף קטן (א).

<רן מלמד: כתוב, רשימת הגורמים עמם מתקשר תאגיד השידור הציבורי.

<רן מלמד: הייתי רוצה לדעת מה יהיה בנתונים.

<רן מלמד: האם זה שם וכסף או האם אנחנו נוכל לקבל למשל עמידה ביעדים של אותם גופים, האם עמדו בהם או לא, האם יכול להיות מצב בו יש גופים שקשורים אחד לשני ובעצם כספים שהם קיבלו הם כספים כפולים או משולשים או אחרים.

<רן מלמד: אני חושב שהרשימה הזאת צריכה להיות רחבה ככל שניתן.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: הגברת ספורטס.

<לואיז ספורטס: בניגוד למה שאמר רן מלמד, אני חושבת שהשר לא צריך להיכנס לרשימת גורמים.

<לואיז ספורטס: בוודאי הוא צריך להיות שקוף ובוודאי הוא צריך להיות פתוח אבל לא מתפקידו של השר.

<לואיז ספורטס: השר, עם כל הכבוד, לא צריך לנהל את הרשות.

<לואיז ספורטס: הוא צריך לפקח עליה מלמעלה.

<לואיז ספורטס: יש מועצה.

גלעד ארדן: זה ממילא פיקוח מלמעלה.

דוד צור: רן, אתה ביקשת רזולוציה שמכניסה אותו כמעט לניהול.

<רן מלמד: לא.

<לואיז ספורטס: אני לא חושבת ששר התקשורת או השר הממונה צריך להיכנס לשאלה האם חברת הפקה קיבלה עשרים אלף שקלים או 27 אלף שקלים.

<לואיז ספורטס: יש ועדת ביקורת.

דוד צור: זה כבר ממילא כתוב.

<לואיז ספורטס: אני אומרת שזה לא צריך להיות כתוב.

<לואיז ספורטס: זה בדיוק מה שאני אומרת.

<לואיז ספורטס: זה לא מתפקידו.

גלעד ארדן: מה ההצעה?

גלעד ארדן: את מציעה שינוי ממה שכתוב בסעיף?

<לואיז ספורטס: כן.

<לואיז ספורטס: ההצעה היא שהשר צריך לקבל את עמידתו של תאגיד השידור הציבורי ביעדים האמורים וכולי, בסעיף 68, בלי רשימת הגורמים אתם הוא מתקשר.

גלעד ארדן: למה?

גלעד ארדן: זה אינטרס שלכם שזה יהיה בשקיפות.

גלעד ארדן: לכאורה זה אינטרס שלכם.

גלעד ארדן: בעצם אני לא יודע אם זה שלכם אבל של המפיקים במדינה וכל האמנים והיוצרים.

קארין אלהרר: גם של הציבור.

גלעד ארדן: כן.

<לואיז ספורטס: אין ספק.

<לואיז ספורטס: האינטרס הוא אינטרס של הציבור והוא גם אינטרס שלי.

גלעד ארדן: אם כל הציבור רואה, השר לא יכול לראות?

<לואיז ספורטס: אני לא חושבת שהשר צריך לקבל על זה דיווח ברמת החובה החוקית.

<לואיז ספורטס: השר רוצה לראות, שיראה, אבל אני לא חושבת שצריכה להיות חובה כזאת כי יש גורמים אחרים שמפקחים.

<לואיז ספורטס: יש מועצה, יש ועדת ביקורת, יש מבקר פנים.

גלעד ארדן: זאת סוף שנה וצריך לראות למי הם הוציאו.

גלעד ארדן: אפשר רטרואקטיבית.

קארין אלהרר: הבדיקה בכל מקרה היא רטרואקטיבית.

קארין אלהרר: הוא לא רואה את זה בזמן אמת.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין את ההערה.

<לואיז ספורטס: ההערה הזאת באה בגלל שאנחנו שוב רואים את הכנסתו של השר לניהול.

גלעד ארדן: לא לניהול אלא לבקרה.

גלעד ארדן: לא לניהול.

גלעד ארדן: עכשיו השר לא בניהול.

גלעד ארדן: קראת את דוח מבקר המדינה על ההפקות החיצוניות של רשות השידור מלפני חודש?

<לואיז ספורטס: קראתי.

גלעד ארדן: הנה, גם בלי שהשר ראה וידע.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים את זה.

גלעד ארדן: אם מותר לי לשאול, מה זה קשור לאגודת העיתונאים?

<קריאה: אנחנו מעדיפים להתחרות באמת ולא בחדרי חדרים.

גלעד ארדן: מה זה קשור לעצמאות?

גלעד ארדן: זה מינהל תקין, מכרזים ולמי להוציא עבודות ואיך מוציאים אותן.

גלעד ארדן: עבודות חיצוניות.

גלעד ארדן: איך זה קשור לאגודת העיתונאים?

<קריאה: לא קשור.

דוד צור: בדוח של רואה החשבון כל הסוגיות האלה של הוצאות אל מול הכנסות, הכול מפורט לפרטי פרטים.

דוד צור: דוח רואה החשבון לא חסוי אלא יש חופש מידע.

דוד צור: הוא ממילא חשוף בפני השר.

דוד צור: לכן אני חושב שהאמירה הדווקנית הזאת בחקיקה הראשית, מייצרת סתם איזה סוג של התגוננות.

דוד צור: לכן אני לא בטוח שהשר צריך להתעקש על הסעיף הזה אני חושב שממילא זה חשוף בפניו.

דוד צור: עמידה ביעדים, אם הוא רוצה אחרי כן להיכנס ולעיין בכל פסיק וסעיף בדוח של רואה החשבון, ודאי שהוא יכול לעשות זאת.

גלעד ארדן: נכון.

גלעד ארדן: חבר הכנסת צור, אני מבקש להשיב למה שאמרת.

גלעד ארדן: הגוף החדש בעצם אמור להצטיין בשני תחומים מרכזיים.

דוד צור: שקיפות.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: אני לא מדבר כרגע על ערכים אלא אני מדבר בתחומי התקשורת.

גלעד ארדן: תחום אחד הוא כל נושא חטיבת החדשות, אקטואליה, אחר כך נדבר היכן יהיה הספורט, האם כאן או במקום אחר, אבל בתחום הזה.

גלעד ארדן: תחום שני הוא בהפריה או ההזנה של שוק היצירה הישראלי, כך שאתה שומר בו על פלורליזם, לא שגוף אחד בו יקבל שמונים אחוזים מהעסק אלא שיהיה איזשהו פיזור ובאופן טבעי זה דבר מאוד מאוד בריא גם לכלכלה וגם ליצירה ולתוכן.

גלעד ארדן: אני אינני יודע אם דוחות כספיים מפורטים ברמה של עם מי חתמו ולמי הוציאו, אבל אני לא רואה מה זה משנה ולמי זה אמור להפריע שתהיה שקיפות כלפי המשרד הממונה על הרשות שבסוף השנה יהיה שקוף וברור מי אלה חברות ההפקה שקיבלו חוזים.

דוד צור: שתי הערות קטנות.

דוד צור: כל מה שאמרת בהתחלה צריך להיות משוקף במדיניות שהמועצה מכתיבה.

גלעד ארדן: אחרי שזה קרה ולא רק המדיניות.

דוד צור: כמי שניהל חברה כמה שנים, הדוח של רואה החשבון הוא מפורט ביותר עד הוצאה על ציוד משרדי, קפה וכן הלאה.

דוד צור: לכן ממילא השקיפות הזאת קיימת בסוג הזה של תאגיד.

דוד צור: לכן אני חושב שחקיקה ראשית כמעט מייתרת את העניין שמעורר כאן איזה חשש שהשר נכנס ברגל גסה או נשיא בית המשפט העליון.

קארין אלהרר: לעורכת הדין נויפלד יש תשובה בעניין?

<דנה נויפלד: כן.

דוד צור: יש חשש שירצו לרצות את השר יהיה אשר יהיה השר.

עיסאווי פריג': עכשיו השר הוא גלעד ארדן אבל אנחנו מדברים על עוד עשר ועשרים שנים.

<דנה נויפלד: הסיבה שהמגבלה הזאת נקבעה והיא נוקדה כך באופן ספציפי, זה בגלל סעיף שעוד לא הגענו אליו אבל יש סעיף שמדבר על פיזור, על מידת הפיזור, על ההגבלה של שיעור ההפקות שיכול לקבל גורם אחד.

<דנה נויפלד: כדי לאגם את זה, כדי שלא יצטרכו לחפש בדוחות הכספיים, להתחיל לספור שהוא קיבל כך וההוא קיבל כך, זה פשוט מאוד מקל אם ממקדים את הביקורת הציבורית.

<דנה נויפלד: כיוון שהדוחות האלה מפורסמים גם לציבור באתר האינטרנט, הציבור המתעניין והמעוניין, תהיה לו גישה קלה לנתונים והוא לא צריך להתחיל לעשות חישובים של הסכומים.

<דנה נויפלד: יהיה לו קל לאתר ולבקר את העניין הזה.

<אסף אמיר: היחידי שיתנגד לזה, אם מותר להגיד, זה המנכ"ל החדש של רשות השידור החדשה שיגיד מה שקשת ורשת יגידו - סודות מסחריים.

קארין אלהרר: איתי, בבקשה.

<איתי לנדסברג: אני רוצה להסביר את הקשר בין הסעיף הזה לבין העיתונאים ברשות השידור.

<איתי לנדסברג: אנחנו מפקחים על ההפקות החיצוניות.

<איתי לנדסברג: אנחנו מאשרים את התוכן ואנחנו מאשרים כל תשלום.

<איתי לנדסברג: אנחנו גם מפקחים על זה שכאשר מציעים לנו הצעות, יש על זה עבודה עיתונאית.

<איתי לנדסברג: זאת אומרת, אם אני מחר אעשה עבודת תחקיר ב"מבט שני" למשל על משרד התקשורת, האם זה מעשי, האם זה הגיוני, האם זה אתי שמשרד התקשורת מפקח על ההפקה הזאת?

<איתי לנדסברג: אנחנו ב"מבט שני" עשינו לפני כמה שנים תחקיר על משרד מבקר המדינה.

גלעד ארדן: מה זה אומר לפקח על ההפקה הזאת?

גלעד ארדן: תסביר.

גלעד ארדן: הרי מדובר כאן על לראות בסוף השנה לאיזה חברות הפקה שילמו כסף.

<איתי לנדסברג: יפה.

<איתי לנדסברג: יכול להיות שחברת הפקה - - -

גלעד ארדן: תנוח דעתך, התחקירים יהיו In house, בחטיבת החדשות ואקטואליה.

גלעד ארדן: זה לא רלוונטי.

גלעד ארדן: לא מוציאים החוצה אל הגוף הפרטי לעשות תחקירים.

<איתי לנדסברג: ממש לא.

<איתי לנדסברג: אתה טועה.

<איתי לנדסברג: תחקירים נעשים גם בסרטי תעודה, יש סרטים בז'אנר של תחקיר עיתונאי ונעשים שם תחקירים.

<איתי לנדסברג: תחקירים בחטיבת החדשות על הדיווחים היום יומיים נעשים בחטיבת החדשות בלי שום קשר אבל עבודת תחקיר נעשית גם בסרטי תעודה וגם בתכניות אחרות.

<איתי לנדסברג: לכן כאשר נעשה תחקיר על משרד התקשורת, יכול להיות שתהיה השפעה לזה שמשרד התקשורת מפקח על מי שעשה את התחקיר ובעתיד ימנע מהאיש הזה לקבל עבודות נוספות.

<איתי לנדסברג: זאת למשל סכנה מסוימת.

גלעד ארדן: אתה שוכר חוקר פרטי?

גלעד ארדן: אני לא מבין.

גלעד ארדן: זה סודי מי זה הגוף העיתונאי שבודק את משרד התקשורת לצורך העניין, אם אני זורם עם הדוגמה שלך?

<איתי לנדסברג: לא.

<איתי לנדסברג: מדובר כאן על העניין של הפיקוח.

<איתי לנדסברג: נאמר כאן שיש מספיק אינסטנציות שבודקות כמו ועדת ביקורת פנימית, ועדת ביקורת של המועצה, מבקר המדינה, המערכת הניהולית.

<איתי לנדסברג: כל אלה יכולים לבדוק את כל הדברים האלה.

<איתי לנדסברג: בסוף השנה כל מה שהגוף הזה צריך לעשות - זה כמו שהיום בג"ץ מפקח על ההוצאה של התקשרויות – זה לבוא ולדווח כמה חוזים נחתמו.

<איתי לנדסברג: לא לדווח לשר כי המעורבות של השר בתכנים או במידע על התכנים עלולה להשפיע בעתיד על האנשים שמבצעים את התכנים האלה.

גלעד ארדן: אני חייב להגיד שההתעקשות שלך מאוד מדאיגה אותי.

קארין אלהרר: חבר הכנסת פריג'.

עיסאווי פריג': אני תוהה ושואל את עצמי כי זאת חדירה לגוף הזה והאם יש צורך לכתוב את זה ברמת חוק וברמת המיקרו להיכנס לעצמות.

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי מה אני צריך את זה.

עיסאווי פריג': כאני נכנס לחלק ב', אם הדוחות לא משקפים באופן ראוי – ואת המילה ראוי כל אחד יוכל לפרש בהרבה מובנים משפטיים שמובנים לו.

עיסאווי פריג': אם לא ראוי, רשאי להעביר את זה לרשות לחברות ממשלתיות.

עיסאווי פריג': כאילו, תעבור ממשרד האוצר.

עיסאווי פריג': אני אקבל תהליך חקירה שהעובד נמצא כל הזמן בפוקוס.

עיסאווי פריג': דיר באלק, דיר באלק, דיר באלק.

עיסאווי פריג': אני מעלה את השאלה.

גלעד ארדן: דיר באלק אם לא מקיים את החוק.

עיסאווי פריג': כן, אבל לא ברמות האלו.

עיסאווי פריג': ברגע ששר התקשורת ושר האוצר דרך החברות הממשלתיות יש לו את הנגיעה ברמות האלו, אתה שם אזיקים על כל התנהלות העניין.

גלעד ארדן: אין כאן סנקציות.

עיסאווי פריג': אבל זה מתחיל כך ובסוף זה ייגמר בסנקציות.

עיסאווי פריג': אני אומר שלבקש רשימת הפקות ברמות של הכסף הקטן שאנחנו מדברים עליו, מאתיים מיליון שקלים להפקות, אני חושב שאין מקום לזה וצריך לחשוב על נוסח שיקטין את רמת המעורבות והחדירה הזאת.

קארין אלהרר: מלי, בבקשה.

<מלי פולישוק: אני חושבת שדווקא ליוצרים, וכמו שהשר אמר, ליוצרי התרבות הישראלית, מאוד מאוד חשוב שכל הנושא הזה יהיה שקוף ככל שאפשר.

גלעד ארדן: אנחנו בעד.

<מלי פולישוק: זה מגוחך שכן יפרסמו את זה באתר אבל השר לא ידע על כך.

<מלי פולישוק: הוא יפתח את האתר ויראה שזה מה שיש?

<מלי פולישוק: זה יוצר סתם בלבול.

<מלי פולישוק: הכול צריך להיות שקוף ככל שאפשר ושקיפות היא שם המפתח.

<מלי פולישוק: השר הוא חלק מהעניין.

<מלי פולישוק: אני הייתי מוסיפה גם את הכנסת.

קארין אלהרר: עורכת דין נויפלד, יש כאן בקשה של היועצת המשפטית של הוועדה.

<אתי בנדלר: תסבירי למה הכוונה במילה כראוי בסעיף קטן (ב) ובאותה הזדמנות גם מדוע לא מחילים את הוראות סעיף קטן (ג) גם על דוחות לפי סעיף קטן (ד).

<אתי בנדלר: "היה לשר יסוד סביר להניח שהדוחות הכספיים שהוגשו לפי סעיף זה אינם משקפים כראוי את התנהלות תאגיד השידור הציבורי".

<אתי בנדלר: כראוי, זאת מילה ערכית לדעתי.

<דנה נויפלד: אפשר להוריד את המילה.

גלעד ארדן: תורידי אותה.

<אתי בנדלר: הורדנו.

<אתי בנדלר: אם לא קשה לך להתייחס לשאלה השנייה והיא מדוע הוראות סעיף קטן (ג) חלות רק על דוחות לפי סעיף קטן (א) ולא על דוחות לפי סעיף קטן (ד).

<דנה נויפלד: זאת הכוונה.

<דנה נויפלד: אפשר גם להחיל את זה על סעיף קטן (ד).

<אתי בנדלר: אפשר להחיל את זה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, סעיף קטן (ג), בסופו יבוא: "הדוחות האמורים בסעיף קטן (א) ו-(ד)".

<דנה נויפלד: כן.

קארין אלהרר: רן, הערת סיום.

<רן מלמד: הערת סיום.

<רן מלמד: ההערה שלי היא לגבי סעיף קטן (א) ב-14 והיא לא מתייחסת כל כך לשאלה או לנקודה האם השר יראה את זה או לא יראה את זה אלא לגבי הרשימה המורחבת.

<רן מלמד: אני חושב שאם יש בעיה עם זה, את הרשימה המורחבת צריך לכתוב בסעיף קטן (ג) ולכתוב מהי הרשימה שצריכה להתקבל כי אחרת באמת יש חשש שלא תהיה שקיפות.

<רן מלמד: אני רוצה לענות לחבר הכנסת צור שאמר שהנתונים נמצאים בדוחות הכספיים.

<רן מלמד: לא כל אזרח ישראלי שרוצה לעבור על החומרים יכול ויודע ויש לו את הכלים.

<רן מלמד: הוא צריך לקבל אותם בצורה ברורה, שקופה ורחבה ככל שניתן.

<מלי פולישוק: תרשי לי להבהיר משהו שאמרתי כי אני חושבת שזה לא התקבל נכון.

<מלי פולישוק: אני לא רוצה שיישאר בפרוטוקול משהו שכביכול אני אומרת שהכנסת מפקחת על השידורים.

<מלי פולישוק: לא זאת הכוונה שלי.

<מלי פולישוק: אני רואה בכנסת מקום שמפקח דווקא על השקיפות ולכן התכוונתי שזה צריך להיות דיון ציבורי וזה הבית.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: הערת סיכום.

<אסף אמיר: הכנסת בשנים האחרונות, ועדת הכלכלה ומה שעכשיו אנחנו עושים, היא המקום אליו באים גופי השידור לדבר ולהתמקח עם הפוליטיקאים.

<אסף אמיר: זה מקום שעדיף שזה לא יקרה.

<קריאה: זה ממלכתי.

<אסף אמיר: זה לא ממלכתי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: סיימנו.

קארין אלהרר: אנחנו ממשיכים בסעיף 15.

<חגית ברוק: 15.

<חגית ברוק: תקופת כהונה חבר מועצה ימונה לתקופה של ארבע שנים, ואולם רשאי השדר, בהמלצת ועדת האיתור, להאריך את כהונתו לתקופת כהונה אחת נוספת.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מדבר על תקופת הכהונה.

<דנה נויפלד: תקופת הכהונה של חבר המועצה היא ארבע שנים והסעיף גם מדבר על המנגנון לפיו ניתן להאריך את תקופת הכהונה של חבר המועצה וזה בהמלצת ועדת האיתור.

<דנה נויפלד: זאת לאור הרצון לבדוק מי הם אותם חברים שמומלצים להארכת כהונתם.

<דנה נויפלד: ההמלצה של ועד האיתור אמורה להיות סוג של מסננת מבחינת מי הם אותם חברים שכהונתם מוארכת.

עיסאווי פריג': לתקופה אחת נוספת בלבד.

<דנה נויפלד: כן.

עיסאווי פריג': אפשר להוסיף את המילה "בלבד"?

<דנה נויפלד: כהונה אחת נוספת, זאת הכוונה.

עיסאווי פריג': בלבד.

<אתי בנדלר: ברגע שכתוב כהונה אחת, ברור שאלה לא שתיים.

קארין אלהרר: הערות נוספות.

<אתי בנדלר: אני מבקשת שגברת נויפלד תבהיר את מה שהבהירו גם לי בישיבה מוקדמת, שהמלצת ועדת האיתור לא חייבת להיות רק בעקבות פניית השר אליה.

<אתי בנדלר: נכון?

<דנה נויפלד: נכון.

<אתי בנדלר: מובהק.

<אתי בנדלר: תגידי את זה בקולך.

<דנה נויפלד: זה יותר מנכון.

<דנה נויפלד: ההמלצה של ועדת האיתור יכולה לבוא הן על פי הצעת השר והן שלא על פי הצעת השר.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: הערות נוספות לגבי הסעיף?

עיסאווי פריג': לגבי מה שהיא אמרה שזה יכול להיות בהמלצת השר או בלי המלצתו, מה זה שווה לי שזה לא כתוב?

<דנה נויפלד: אני חשבתי שהנוסח הוא ברור.

עיסאווי פריג': אם זה לא כתוב, אז מה?

<אתי בנדלר: אפשר לשנות את הנוסח.

<אתי בנדלר: אפשר לומר ועדת האיתור רשאית להמליץ בפני השר על הארכת כהונתו של חבר מועצה והשר רשאי להחליט על הארכת כהונתו.

דוד צור: ואם השר מתנגד?

עיסאווי פריג': מה שאמרת, שיהיה בכתב.

גלעד ארדן: אני רוצה להסביר משהו.

גלעד ארדן: גם אם אני מתנגד או לא מתנגד, אני לא קובע.

גלעד ארדן: ועדת האיתור, ביום שמסתיימת הכהונה והמינוי הוא במקשה אחת, היא תכניס את זה שהיא רוצה בתשיעייה הבאה לפעם הבאה ואני אצטרך לחתום על כתבי המינוי.

גלעד ארדן: זאת אומרת, אם ועדת האיתור חושבת שמישהו חייב להמשיך שם, כבר יש לה את הדרך לעשות את זה.

עיסאווי פריג': לא מקשה אחת אבל מהחוק משתמע שלא מקשה אחת.

<אתי בנדלר: המועצה הראשונה היא מקשה אחת אבל לאחר מכן הרי יש פרישה.

גלעד ארדן: הוא מדבר על הארכת כהונתו.

גלעד ארדן: זה אומר שמסתיימת כהונתו.

עיסאווי פריג': זאת לא מקשה אחת.

גלעד ארדן: ועדת האיתור היא זאת שבוחרת את המועמדים.

עיסאווי פריג': כן, אבל במכה השנייה היא לא מקשה אחת.

עיסאווי פריג': מקשה אחת במינוי הראשוני ואחרי כן זאת לא מקשה אחת.

<דנה נויפלד: כאן יש מנגנון שהוא קצת שונה מההצעה השנייה.

<דנה נויפלד: פה זה לא מקשה אחת.

<דנה נויפלד: דווקא כאן זאת כהונה לארבע שנים.

<דנה נויפלד: שם מדובר על מועצה שמונתה לארבע שנים וכאן יש מודל קצת שונה.

<אתי בנדלר: יש להניח שחברי המועצה הראשונה ימונו במקשה אחת.

גלעד ארדן: בכל מקרה, כדי להאריך למישהו, הוא צריך לסיים את הקדנציה שם.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: ברור.

גלעד ארדן: כשהוא מסיים את הקדנציה, בין אם בוחרים שישה או תשעה, הם בוחרים עכשיו ויש להם את הדרך לקבל מישהו עכשיו להארכה.

<ברוך אסקרוב: עניין טכני.

<ברוך אסקרוב: כאן זה מוגדר כארבע שנות כהונה ואחר כך כהונה אחת נוספת.

<ברוך אסקרוב: לעתים אורך הכהונה גם בחוק יכול להשתנות בעוד שלוש שנים לחמש או לשש או לשבע שנים.

<ברוך אסקרוב: אני יכול לתת דוגמאות מעולם המשפט.

<ברוך אסקרוב: מישהו ציווה את רכושו לאשתו יעל ואחר כך אם הוא מתגרש, האם היא אשתו או האם זאת יעל?

<ברוך אסקרוב: אני אומר בקיצור שנגדיר בשנים עד ארבע שנים נוספות.

<תמנה עורב: כתוב כאן בהמלצת ועדת האיתור, אבל זה בהמלצת כל ועדת האיתור או חלק מוועדת האיתור?

<אתי בנדלר: בהמלצת כל ועדת האיתור, אבל ככל שיש הוראות לגבי קוורום לקבלת החלטות בוועדת האיתור, יחולו אותן הוראות.

<רותם אברוצקי: אני מקבל את ההסברים ומה שאני עומד לומר על הסעיף הזה נכון גם באיזשהו מקום על הסעיף שהיה וכנראה על סעיפים שיהיו.

<רותם אברוצקי: אנחנו מבינים שהשר הוא לא כל יכול ואנחנו מבינים שזה הנוסח, אבל יש כאן עניין סמנטי ולסמנטיקה גם כן יש משמעות וצריכים להכיר בדבר הזה.

<רותם אברוצקי: איכשהו בניסוח, למרות שזה לא הולך להיות כך בפרקטיקה, השר מקבל איזשהו מעמד שהוא באקסידנט עם כל הרעיון של שידור ציבורי וזה מה שגרם במשך הרבה מאוד שנים לשרים הממונים על ביצוע החוק להתבלבל ולחשוב שהם השרים הממונים על רשות השידור.

<רותם אברוצקי: את הכשל הזה אנחנו מבקשים למנוע בעתיד.

קארין אלהרר: הצעתך.

<רותם אברוצקי: הצעתי היא להיות יותר רגישים.

<רותם אברוצקי: קיבלנו את ההערות שלכם ואנחנו מסכימים אתן, אבל אני מבקש להיות יותר רגישים ולקחת את הדברים שלי בחשבון.

גלעד ארדן: תני לי להגיב כי אני לא מוכן להשאיר את הדברים באוויר.

<רותם אברוצקי: זה כמובן לא אישי נגד השר.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני מאוד רוצה להתערב בשידורים ואני לא חושש מזה, אבל אני רוצה להגן על קודמיי דווקא.

גלעד ארדן: זאת עמדתו של מר אברוצקי שאני מכבד אותה אבל אני חושב שבאמירה הזאת יש כדי להטיל חלק נכבד מהכשלים של רשות השידור על שרים ממונים שדרך אגב חלקם היום דווקא עוזרים לעובדים במאבקם ואני לא זוכר שהם היו מעורבים בעריכת התכנים או במינויים ברשות השידור.

גלעד ארדן: יכול להיות שהיו כאלה, אבל להטיל את כל האשמה על מעורבות כזאת, אני חושב שזה מוגזם.

גלעד ארדן: זאת עמדתי.

<גדי בן יצחק: מה שאמר השר עכשיו, בוודאי פוטר אותו מאחריות רטרואקטיבית ואת יתר השרים, אבל אין עוררין – לא בחדר הזה ולא בציבור – שהאחריות על מצב רשות השידור מתחלקת מהעובד האחרון עד למי עומד בראש הפירמידה הפוליטית, כולל הבית הזה.

<גדי בן יצחק: הדברים לא קרו בוואקום.

<גדי בן יצחק: נאמרו דברים והדברים היו ידועים.

<גדי בן יצחק: להתנער מאחריות מיניסטריאלית עקיפה דווקא ברגע שמישהו בא ואומר למה לקחת על השר כל כך הרבה אחריות?

גלעד ארדן: הכול יחסי.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: יש עוד הערות?

קארין אלהרר: אין.

עיסאווי פריג': מה הנוסח הסופי המוצע?

קארין אלהרר: עורכת דין נויפלד, את רוצה להעביר בכתב את הנוסח הסופי?

<דנה נויפלד: אנחנו נעביר את כל התיקונים.

<דנה נויפלד: אני רוצה להסב את תשומת ליבה של אתי, וסליחה שאני עושה את זה.

<דנה נויפלד: בסעיף 31 יש סעיף שמתייחס לדרך קבלת החלטות של ועדת האיתור ברוב קולות.

עיסאווי פריג': ההמלצה שדיברנו עליה, השר ממליץ או ועדת האיתור?

עיסאווי פריג': השר יכול להמליץ לוועדת האיתור על הארכת מועד?

<דנה נויפלד: אם אתי רוצה להציע נוסח שנראה לה, בבקשה.

<אתי בנדלר: אנחנו נעבוד על הנוסח.

<אתי בנדלר: נבדוק את הנוסח בשלב מאוחר יותר.

<אתי בנדלר: הנוסח הסופי שיונח על שולחן הכנסת, ככל שהוועדה תאשר את זה, בעצם נדרשת הסכמה שוועדת האיתור יכולה להמליץ על הארכת כהונה של חבר מועצה הן מיוזמתה והן לאחר פניית השר אליה.

עיסאווי פריג': זה צריך להיות כתוב.

<אתי בנדלר: זה יובא לידי ביטוי בנוסח.

קארין אלהרר: אולי איזושהי הנחיה לגבי הניהול של הדברים להבא.

קארין אלהרר: אני מציעה שנסיים את כל הפרק הזה ובתום הפרק המשרד יעביר הצעה נוכח ההערות ואז נצביע פרק-פרק.

קארין אלהרר: מקובל?

עיסאווי פריג': עקרונית מקובל אבל אני מציע שלפני כל ישיבת ועדה תאמרו לנו באיזה סעיפים דנים.

קארין אלהרר: הלוואי והייתם מאפשרים לי להיערך כדי שנדע באיזה סעיפים.

קארין אלהרר: אם היית שואל אותי, היינו עכשיו צריכים להיות בסעיף 40.

עיסאווי פריג': אין לי בעיה.

עיסאווי פריג': תאמרו באיזה סעיפים דנים.

גלעד ארדן: אפשר להיענות לפנייה הזאת.

קארין אלהרר: אני יכולה להיענות לפנייה, אבל חבר הכנסת פריג', אבל זה יהיה מאוד לא רציני ואתה לא רוצה את זה.

עיסאווי פריג': אני רוצה להכין את עצמי כראוי ובצורה מקצועית.

קארין אלהרר: אני מקבלת את הערתך.

קארין אלהרר: אני מודיעה שבדיון הבא אנחנו נדון עד סעיף מטרות החוק.

עיסאווי פריג': את יכולה להגיע לסעיף 50.

קארין אלהרר: אני לא יכולה לבדוק.

עיסאווי פריג': לקחת תשובה אמצעית, בין 40 ל-60.

עיסאווי פריג': זה בסדר.

קארין אלהרר: זה לא משנה מה אני אומר לך.

<דנה נויפלד: יש נקודה אחת שנשארה פתוחה להכרעה, עניין מועד הגשת הדוחות.

<דנה נויפלד: נציג אגף התקציבים מסר לי שעד ה-31 למרץ מגישות חברות ממשלתיות.

<דנה נויפלד: השאלה היא אם הוועדה רוצה להציע עד המועד הזה או לומר אמצע אפריל.

<דנה נויפלד: כפי שתציע יושבת ראש הוועדה.

קארין אלהרר: תציעו נוסח ואנחנו נצביע עליו.

גלעד ארדן: יושב ראש הרשות, יש בעיה לכתוב עד ה-31 במרץ?

<אמיר גילת: בהתנהלות הנוכחית, כן.

<קריאה: הייתי מציעה שלא נכתוב את המועד במפורש בחוק.

<קריאה: גם בחוק החברות זה קבוע בתקנות ולכן הייתי מציעה שזה יהיה בהתאם לחוק רשות החברות הממשלתיות.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: בואו נסכם שאתם תעבירו נוסח אחרי שתעשו חשיבה בעניין הזה.

קארין אלהרר: גם בעניין המועדים.

<קריאה: אבל הנוסח מקובל?

<קריאה: ככל שהנוסח יהיה מעורפל, בסוף יהיה בו תאריך?

<דנה נויפלד: הוא לא יהיה מעורפל.

<דנה נויפלד: יהיה בו תאריך, רק השאלה אם הוא יהיה קבוע בחוק או הפניה לתקנות של רשות החברות הממשלתיות.

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד, סעיף 16.

<חגית ברוק: 16.

<חגית ברוק: סיום כהונה והשעיה (א) חבר מועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר.

<חגית ברוק: נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו, והשר העביר אותו מכהונתו בהודעה בכתב.

<חגית ברוק: הוא אינו ממלא את תפקידו כראוי, והשר בהסכמת ועדת האיתור, העביר אותו מכהונתו בהודעה בכתב.

<חגית ברוק: הוא נעדר בלא סיבה סבירה משלוש ישיבות רצופות של המועצה או מיותר ממחצית הישיבות שקיימה במהלך שנה אחת, והשר העביר אותו מכהונתו בהודעה בכתב.

<חגית ברוק: יושב ראש המועצה ידווח לשר על חבר המועצה שנעדר מישיבותיה כאמור.

<חגית ברוק: השר מצא כי התקיימה בו אחת הנסיבות הפוסלות אדם, לפי דין, מלכהן כחבר המועצה.

<חגית ברוק: הוא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לכהן בתפקידו.

<חגית ברוק: (ב) הוגש נגד חבר המועצה כתב אישום בעבירה כאמור בסעיף קטן (א)(6), רשאי השר להשעותו מכהונתו, עד למתן פסק דין סופי בעניינו.

<חגית ברוק: (ג) חדל לכהן חבר המועצה, יפעל השר למינוי חבר אחר במקומו לפי הוראות סעיף 9, בהקדם האפשרי.

<דנה נויפלד: הסעיף הזה מדבר על המקרים בהם ניתן להעביר חברי מועצה מכהונה לפני תום הכהונה.

<דנה נויפלד: יש כאן כמה סיבות שהן יותר טכניות וסיבות הן יותר מהותיות.

<דנה נויפלד: יש עניין של התפטרות או נבצר ממנו מלמלא דרך קבע את התפקיד וזה יכול להיות עקב מחלה או כל מיני סיבות בגינן נבצר דרך קבע למלא תפקיד.

<דנה נויפלד: אם הוא נעדר מישיבות, זה אומר שהוא לא מקיים את חובותיו.

<דנה נויפלד: אם התקיימה בו סיבה שפוסלת אותו לכהן, כמו לדוגמה ניגוד עניינים ועל זה דיברנו בעבר.

<דנה נויפלד: אם הוא הורשע בעבירה שמפאת חומרתה הוא לא ראוי לכהן בתפקיד.

<דנה נויפלד: יש כאן נסיבה אחת שהיא יותר תלויית שיקול דעת, שהוא לא ממלא את תפקידו כראוי ואז השר חייב לקבל את הסכמת ועדת האיתור, להעביר את העילה דרך מסננת נוספת ובמקרה כזה זה צריך להיעשות בהסכמת ועדת האיתור.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: הערות.

<אמיר גילת: הסעיף הזה הוא מאוד מאוד חשוב, במיוחד כאשר מדובר עכשיו על מועצה קטנה.

<אמיר גילת: מניסיון העבר אנחנו יודעים שאי הגעה לישיבות יכולה לשתק בעצם את כל פעילות המוסדות ולכן אני מחזק את הסעיף הזה.

<אמיר גילת: האם יש סנקציה לגבי חבר מועצה שפועל בניגוד עניינים?

<אמיר גילת: אני לא רואה את זה כאן.

<דנה נויפלד: אם התקיימה נסיבה שפסלה אותו מלכהן, אם יש לו ניגוד עניינים וזה פוסל אותו מכהונה, זאת סיבה בגינה ניתן להעבירו מתפקיד.

<אסף אמיר: אני לא מבין את סעיף קטן (3).

<אסף אמיר: אני מנסה להבין מה זה לא מילא את תפקידו כראוי.

<אסף אמיר: הוא כן הגיע, אין לו ניגוד עניינים, הוא לא נעדר, הוא לא התפטר.

<דנה נויפלד: זאת שאלה קשה.

<דנה נויפלד: אני מנסה לחשוב על דוגמה בה הוא משתולל כל ישיבה.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת.

<דנה נויפלד: אני מנסה לחשוב על משהו.

<דנה נויפלד: בכוונה מפסיק את הדיונים ומפוצץ כל ישיבה באשר היא.

<דנה נויפלד: אני לא יודעת.

<דנה נויפלד: אני מנסה לחשוב על משהו.

<דנה נויפלד: יש לעתים סיבות שבגינן נכון לפוצץ דיון, אבל אם בדרך קבע הוא לא נותן לאף אחד לדבר, מעליב את האנשים וכולי.

<דנה נויפלד: לא יודעת, אני מנסה לחשוב על משהו שיכול להיות.

עיסאווי פריג': אני מציע לבטל את הסעיף הזה.

<אסף אמיר: זה כישלון של ועדת האיתור.

<דנה נויפלד: יש נוסח שהוא יחסית סטנדרטי.

גלעד ארדן: הוא קיים בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות?

<דנה נויפלד: מיד נבדוק את זה.

גלעד ארדן: אם לא, זה באמת תמוה שזה יהיה דווקא כאן ואולי אפשר להוריד את זה.

עיסאווי פריג': אני מציע להוריד את זה.

גלעד ארדן: אמרתי שאם זה לא קיים בחברות ממשלתיות אחרות, אין סיבה מיוחדת להכניס את זה כאן.

<דנה נויפלד: בחוק החברות הממשלתיות יש עילה להעברה מכהונה, סעיף 22.

גלעד ארדן: מי המוסמך שם?

<דנה נויפלד: הרשות או השרים לאחר התייעצות עם הרשות ראו שלא מילא תפקידו כראוי והעבירו אותו מכהונתו.

<קריאה: צריך גם שם לתקן.

גלעד ארדן: ברור שזה משהו קיצוני.

גלעד ארדן: אני מזכיר שהכניסו את הסכמת ועדת האיתור.

גלעד ארדן: זה לא שהשר יכול לעשות את זה על דעת עצמו.

<דנה נויפלד: במקרה של דח"צים, שמעתי גם טענות כאלה, שברגע שמינו - - -

גלעד ארדן: אולי תדרשו כאן הסכמה פה אחד של ועדת האיתור, כל של שלושת חברי ועדת האיתור, ואז זה סממן לכך שבאמת יש בעייתיות בתפקוד של האיש הזה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להפנות את תשומת הלב לכך שהיו הרבה מאוד הערות למכון לדמוקרטיה.

<אתי בנדלר: הם לא יושבים כאן רגע ולכן אני לא חושבת שאני צריכה לטעון את כל טענותיהם במקומם.

<אתי בנדלר: הנושא הזה, אני חושבת שזאת הייתה אחת ההערות שהם שמו דגש מאוד גדול על כך שלא לאפשר לשר להפעיל את סמכותו בהתאם לפסקה המוצעת.

<אתי בנדלר: הם הציעו להשאיר את הסמכות באופן בלעדי לוועדת האיתור כך שוועדת האיתור מחליטה להעביר חבר מועצה בשל אי מילוי תפקידו כראוי.

דוד צור: ניתן המון כוח לוועדת האיתור.

דוד צור: יש לה כמעט פוזיציה ניהולית.

גלעד ארדן: ועדת האיתור לא מעורבת והיא לא מכירה את התפקוד.

<אתי בנדלר: אני רק מזכירה שכך וכך אתה זקוק בהתאם למוצע להסכמת ועדת האיתור

גלעד ארדן: אבל אז אני פונה אליה והיא צריכה להפעיל שיקול דעת, לאסוף מידע וכולי כי מה פתאום מישהו מבקש להדיח?

גלעד ארדן: זה הליך מאוד קיצוני.

דוד צור: הסכמה פה אחד היא מאוזנת והיא טובה.

<אתי בנדלר: ועדת האיתור מונה בסך הכול שלושה אנשים והקוורום לקבלת החלטות הוא שניים.

<אתי בנדלר: כאן מדובר על תוספת של עוד אחד וזה כל ההבדל.

דוד צור: ואם הם לא מסכימים, זה גם יכול להביא לעימות בין חברי הוועדה.

עיסאווי פריג': מה לגבי הביטול של הסעיף?

<אתי בנדלר: השר צריך להחליט.

גלעד ארדן: אנחנו נשקול ונחזור עם בקשה או להשאיר או לבטל את הסעיף או להוסיף בו עוד סייגים.

<לואיז ספורטס: כניסה לפעילות פוליטית של חבר מועצה.

גלעד ארדן: זה מה שפוסל אותו, אם פתאום אתה נכנס לתנאי הזה.

<לואיז ספורטס: זה מופיע לגבי חברי מועצה?

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: סעיף 10.

גלעד ארדן: כל פעילות פוליטית, חוץ מאשר שמועות על מראיין שעומד להצטרף לפוליטיקה.

גלעד ארדן: זה לא פוסל אותו.

גלעד ארדן: חשבתי יותר על עיתונאים שהפכו להיות פוליטיקאים.

<לואיז ספורטס: אולי כי יש ניגוד עניינים.

גלעד ארדן: רק אצלנו.

גלעד ארדן: אצל העיתונאים אין ניגוד עניינים.

גלעד ארדן: רק אם הם מריצים מועמדים לנשיאות.

עיסאווי פריג': ועכשיו גם קובעים חוקים.

<אתי בנדלר: לגבי סעיף קטן (א)(1) ו-(א)(4).

<אתי בנדלר: כפי שזה מנוסח כרגע, צריכים להתקיים כאן שני תנאים מצטברים כדי שתחדל כהונתו של חבר מועצה.

<אתי בנדלר: אני מדברת על פסקאות (2) ו-(4).

<אתי בנדלר: האחד, נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו והשר העביר אותו.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, גם אם ברור לחלוטין שחבר מועצה נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו, אם השר לא מעביר אותו בכתב מתפקידו, הוא ימשיך לכהן לכאורה כחבר מועצה.

<אתי בנדלר: אותו הדבר על מי שנעדר בלא סיבה סבירה.

גלעד ארדן: נבצרות דרך קבע, יש לה אלף ואחת סימפטומים.

גלעד ארדן: צריך להפעיל כאן איזשהו שיקול דעת.

<אתי בנדלר: אכן כך.

גלעד ארדן: אם חס וחלילה הוא חלה במחלה קשה והוא בטיפולים, זה לא ברור מאליו שהוא נבצר דרך קבע.

<אתי בנדלר: זאת אחת ההצעות הנוספות שרציתי להציע גם בנבצרות זמנית, למנות ממלא מקום אבל תכף אני אגיע לזה.

<אתי בנדלר: כרגע אני עדיין בהערה לפסקאות (1) ו-(4) ששתיהן מחייבות הפעלת שיקול דעת לראות אם התקיימה הנסיבה, דהיינו השר צריך להשתכנע שאכן נבצר ממנו דרך קבע למלא את תפקידו, וב-(4), השר צריך להשתכנע שאותו חבר מועצה נעדר מישיבות המועצה, כפי שמפורט באותה פסקה, בלא סיבה סבירה.

<אתי בנדלר: אבל לאחר שהשר משתכנע שהתקיימו אותן נסיבות, נראה לי השר צריך למסור הודעה על כך שהוא חדל לכהן ולא שיקול דעת נוסף כאשר הוא השתכנע שהנסיבות האלה מתקיימות, האם להעביר אותו בכל מתפקידו.

<אתי בנדלר: זאת המשמעות של הדרך בה הפסקאות מנוסחות כרגע.

<אתי בנדלר: בנוסף לכך רציתי להציע לאפשר לשר מינוי ממלא מקום זמני במקרה של נבצרות זמנית.

<אתי בנדלר: לעתים יש נבצרות זמנית ארוכה.

<אתי בנדלר: למה אני מתכוונת נבצרות זמנית ארוכה?

<אתי בנדלר: יש לא עלינו מקרים של מחלה.

<דנה נויפלד: כנראה הוא נבצר דרך קבע.

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: לא רוצים להכריז על אותו אדם כנבצר דרך קבע.

גלעד ארדן: זאת לא רשות ממשלה.

גלעד ארדן: עם כל הכבוד, זה לא נורא אם יצא משם כי עכשיו הוא עסוק בעצמו והוא בטיפול.

גלעד ארדן: השאלה כמה זמן זה.

<אתי בנדלר: לכן אני רוצה לאפשר לך מינוי גם במקרה של נבצרות זמנית.

גלעד ארדן: אבל לזמן מוגבל מאוד.

<אתי בנדלר: שישה חודשים, שנה.

<מלי פולישוק: אבל ועדת האיתור קובעת את המחליף.

<אתי בנדלר: זה ברור שהמינוי הוא כפי שממנים כל אחד.

גלעד ארדן: היא פרסמה מודעה, היא ראיינה עשרות ואולי מאות מועמדים ובסוף היא בחרה תשעה.

גלעד ארדן: היא בטח גם התרשמה והיא יכולה לסמן לעצמה.

<מלי פולישוק: אצלה כן, אבל לא אצל השר.

<אתי בנדלר: זה לא אצל השר.

<אתי בנדלר: פונים בדרך בה ממנים חברי מועצה.

עיסאווי פריג': מה את מציעה?

<אתי בנדלר: אני מציעה קודם כל לתקן את הניסוח של פסקאות (2) ו-(4) באופן שיובהר בהן שאם השר משתכנע שהתקיימו אותן נסיבות, הוא יעביר והודעה אחת תימסר בכתב ותפורסם ברשומות.

<אתי בנדלר: זה דבר אחד.

<אתי בנדלר: הדבר השני הוא להוסיף פסקה או סעיף קטן לסעיף הוראה שמאפשר מינוי ממלא מקום במקרה של נבצרות זמנית.

<אתי בנדלר: אלה שתי ההצעות שלי.

עיסאווי פריג': אני שואל אותך בהקשר ל-(2) ו-(4).

עיסאווי פריג': שתי הסיבות שקיימות, נבצר והשר העביר, צריכות להתקיים.

עיסאווי פריג': נבצרות קבע והשר העביר, במצטבר, על פי מה שרשום כאן.

עיסאווי פריג': דהיינו, אם השר לא מעביר ויש נבצרות קבע, הסעיף לא מתקיים.

<אתי בנדלר: נכון.

<אתי בנדלר: בנוסח הקיים כרגע.

עיסאווי פריג': אני מבין.

עיסאווי פריג': רציתי לראות את התיקון.

<דנה נויפלד: זאת הכוונה.

<דנה נויפלד: אם היועצת המשפטית סבורה שהוא יכול להעביר, אפשר להבהיר את הנוסח.

<דנה נויפלד: גם המשך ההצעות שלנו לעניין פרסום ברשומות, גם זה מקובל כמובן למען הוודאות לעניין הכהונה.

<דנה נויפלד: העניין של ממלא מקום במקרה של נבצרות, אני לא מכירה הסדרים כאלה.

<דנה נויפלד: אדם שמתמנה ואז נודע לו שהוא מתמנה לחודשיים, זה נראה לי קצת מוזר כל התהליך הארוך שצריך לעבור כאן, אבל אם הוועדה סבורה שזה מצב שהוא עדיף, לשיקולה.

גלעד ארדן: ועדת האיתור יכולה להכין במלאי שלה.

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: זה לשיקולכם.

<אתי בנדלר: לגבי מינוי ולגבי חדלות כהונה, הפרסום יהיה גם ברשומות וגם באתר האינטרנט, של מי את מציעה, של תאגיד השידור הציבורי או של משרד התקשורת?

<דנה נויפלד: אפשר של תאגיד השידור.

<דנה נויפלד: זה לגבי חבריו.

<דנה נויפלד: אפשר גם באתר המשרד אבל אני מניחה שהכוונה היא לתאגיד השידור הציבורי.

קארין אלהרר: זה נראה יותר נכון.

עיסאווי פריג': רציתי התייחסות לסעיף (6) לעומת חלק ב', "הורשע בעבירה שמהותה וחומרתה" לעומת פרק ב' לאחר כן, "הוגש נגד חבר המועצה כתב אישום".

<חגית ברוק: כתב אישום, יש את סעיף קטן (ב).

עיסאווי פריג': ראיתי.

עיסאווי פריג': אני רוצה השוואה בין (6) ל-(ב) ומה השדה שזה מכסה לעומת האחר.

קארין אלהרר: ב-(6) הוא כבר הורשע בעבירה.

קארין אלהרר: ב-(ב) הוגש נגדו כתב אישום.

עיסאווי פריג': זה סותר.

עיסאווי פריג': יש כתב אישום, הורשע בעבירה.

עיסאווי פריג': אם הוא הורשע בעבירה, למה אני מגדיר את העבירה.

עיסאווי פריג': הוגש נגדו כתב אישום ולפני כן כתוב שהוא הורשע בעבירה.

עיסאווי פריג': למה אני מגדיר את העבירה?

עיסאווי פריג': יש עבירה כן ויש עבירה לא?

<אתי בנדלר: חייב להיות.

<אתי בנדלר: אני רוצה להסביר את העניין.

<אתי בנדלר: כי אחרת, גם מי שהוגש נגדו לכאורה הודעת ברירת משפט על כך שהוא בנסיעה עבר ממסלול למסלול, תופסק כהונתו או עבירות שהן בכלל לא רלוונטיות לסוג הזה.

<אתי בנדלר: בעבר היו קוראים לזה עבירות שיש עמן קלון והחליפו את המונח.

<אתי בנדלר: צריך להפעיל את שיקול הדעת האם מדובר בעבירה שההרשעה בה או הגשת כתב אישום בשלה היא רלוונטית לביצוע תפקיד כלשהו.

עיסאווי פריג': הבנתי אבל למה אתם משלימים את הסעיף - - -

דוד צור: ועדת המשנה לבטיחות בדרכים רצתה שיירשם בפרוטוקול שלא מקלים ראש בעבירה של מעבר ממסלול למסלול.

<אתי בנדלר: חס וחלילה.

<אתי בנדלר: כיועצת משפטית של ועדת הכלכלה שדנה בעבירות תעבורה, אני רוצה לומר שאני ממש לא מקלה ראש.

עיסאווי פריג': בהמשך למה שאת אומרת, ובצדק, ואני בעד, למה בהמשך אני אומר ש"אין הוא ראוי לכהן בתפקידו"?

עיסאווי פריג': למה אני אומר את זה?

עיסאווי פריג': באופן החלטי, הוגשה נגדו עבירה עם קלון, הוא לא ראוי והוא לא ימשיך בתפקיד.

עיסאווי פריג': למה אני צריך את המשפט הזה?

<דנה נויפלד: זה סעיף סטנדרטי.

<דנה נויפלד: העבירה שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה, זה מה שנקרא קלון פונקציונאלי.

<דנה נויפלד: זה אומר שאין עבירה אחת, שיש רשימה של עבירות שבכל מצב אין בלתן וזהו.

<דנה נויפלד: ההסתכלות היא על סוג העבירה, החומרה שלה בהקשר של משרה או תפקיד ספציפי.

<דנה נויפלד: לכן זאת הוראה סטנדרטית שנמצאת בחקיקה כאשר זה נבחן לגופו של עניין, איזה כתב אישום הוגש אם הוא מוגש ואם יש הרשעה, האם היא כזאת שמונעת את המשך כהונתו.

<דנה נויפלד: זה קביעת נסיבות באותה עבירה.

<דנה נויפלד: פסק הדין בעצמו אומר האם יש בעבירה מסוג זה קלון – שוב, קלון פונקציונאלי כזה – לפעמים גם בית המשפט לא אמר דבר, עדיין יכול להיקבע שבהתאם לנסיבות שבמשרה זאת הספציפית – זאת לא משרה, בהתאם לכהונה הספציפית הזאת – יכול שיש בגלל זה מקום להעבירו מכהונה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, אתה מתאים את הגמישות הרלוונטית ביחס לסוג העבירה והנסיבות בגללן הוא הורשע.

<דנה נויפלד: אם הוועדה רוצה להחמיר - - -

<דפנה גלוק: שיהיה ברור.

<דפנה גלוק: גם כאשר הייתה עבירה שיש עמה קלון כפי שהיה מקובל בעבר, בית המשפט פירש את זה באותו מובן, זאת אומרת, פונקציונאלי.

<דפנה גלוק: גם אז היה שיקול דעת שהיה חייב להישקל בהתאם להקשר שבו אנחנו מדברים.

<דפנה גלוק: השינוי בתיבה במובן הזה לא שינה את המהות אלא התאים את הנוסח למה שכבר נקבע בפסיקה לעניין המהות.

<דפנה גלוק: גם אם אני אכתוב קלון, זה יעבוד אותו הדבר.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: הערות נוספות.

<אמיר גילת: הפנו את תשומת לבי שלגבי מכתב ההתפטרות, בחברות ציבוריות מקובל שמכתב ההתפטרות הוא מנומק ושיינתן לו פומבי.

<אמיר גילת: אם זה נכון, כדאי דווקא בגוף שידור ציבורי עם שקיפות, שזה יחול גם כאן, אם זה מקובל.

<דנה נויפלד: אפשר לבדוק את זה.

<ליאור תמאם: סעיף קטן (ב) מחייב כהונה זמנית, מינוי זמני, כי הוא מושעה באופן זמני, או שלא.

עיסאווי פריג': מוצע לשנות.

עיסאווי פריג': מוצע לתקן את זה לשישה חודשים של כהונה זמנית.

<ליאור תמאם: כן, אבל אני אומר שסעיף קטן (ב) מחייב את זה עד עכשיו.

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': הם יתקנו את זה.

קארין אלהרר: אנחנו ממשיכים בסעיף 17.

<חגית ברוק: 17.

<חגית ברוק: תוקף פעילות קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף פעולותיה, לא ייפגעו מחמת שהתפנה מקומו של חבר בה, או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו ובלבד שרוב חבריה מכהנים כדין.

<דנה נויפלד: זה סעיף שמופיע בחקיקה שבא לאפשר את הפעילות התקינה של המועצה.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, גם במקרה שבו התפנה מקום או שהיה ליקוי, בדיעבד גילו שהיה ליקוי במינוי, קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף פעולותיה לא ייפגעו.

<אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר.

<אתי בנדלר: הוראה מסוג זה מקובלת אבל לפעמים מגיעים למצב שבו יש מיעוט חברי מועצה.

<דנה נויפלד: כן כתוב שרוב חבריה מכהנים כדין.

<אתי בנדלר: נכון, סליחה, אני חוזרת בי.

<אתי בנדלר: רציתי להעיר את זה למקום אחר.

<אתי בנדלר: אני מתנצלת.

עיסאווי פריג': אני מנסה להיכנס לעומק הדברים.

עיסאווי פריג': במועצה אמורים להיות תשעה חברים והרוב אמור להיות חמישה.

<דנה נויפלד: נכון.

קארין אלהרר: אמרנו שיהיו עשרה.

עיסאווי פריג': עוד לא קיבלנו את הנוסח המתוקן.

עיסאווי פריג': כאשר נקבל את הנוסח המתוקן, נגיב.

עיסאווי פריג': לא קיבלתי גם מהשר לגבי הייצוג ההולם של הערבים.

עיסאווי פריג': אני רוצה לראות.

קארין אלהרר: צודק.

<אתי בנדלר: היושבת ראש, בכל זאת הערה.

<אתי בנדלר: אני מבקשת לשקול להוסיף לסעיף הזה תנאי נוסף:

<אתי בנדלר: ובלבד שרוב חבריה מכהנים כדין והשר פעל לפי הוראות הסעיף שמחייבות מינוי חבר אחר בהקדם האפשרי.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, לא להשהות את זה ולהגיע למצב שבו נוח שרוב חברי הוועדה - - -

<דנה נויפלד: ואז מה?

<דנה נויפלד: תוך כמה זמן?

<אתי בנדלר: אגב, זה קיים היום בסעיף 13 לחוק רשות השידור לעניין ועדת איתור.

עיסאווי פריג': לא להשאיר חמישה לנצח.

קארין אלהרר: מקובל.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: עוד הערות?

גלעד ארדן: האמון.

גלעד ארדן: אני נהנה מכל האמון הזה שהשרים מקבלים בכל ההערות.

גלעד ארדן: מה לעשות, זאת תחושתי.

גלעד ארדן: התחושה היא שלא מדובר בשידור הציבורי אלא זאת חבורת קרימינלים שכל הזמן רק רוצה להשתלט על שידורים, בכל הכבוד.

עיסאווי פריג': אתה נותן לי תחושה לא טובה.

<אתי בנדלר: זה כמו שעושים הסכם ממון לפני נישואין גם כשיש אהבה גדולה.

<אתי בנדלר: מבטיחים תנאים.

גלעד ארדן: ראש הממשלה מוזכר בחוק?

גלעד ארדן: יש עליו סייגים?

גלעד ארדן: אני מראה לך.

גלעד ארדן: לא הבנת מה אני אומר.

<קריאה: אתה לא תישאר לנצח שר התקשורת.

<רותם אברוצקי: אנחנו הגענו עד הלום ועשית את כל מה שעשית וזה מבורך.

<רותם אברוצקי: אתה מאשים אותנו?

גלעד ארדן: לא האשמתי אותך.

עיסאווי פריג': אני חושב שאתה מתערב בעבודת הכנסת, בעצם העובדה שאתה מביע את הדעה הזאת.

גלעד ארדן: יש כאן תפקיד הדדי.

גלעד ארדן: אני צריך להתערב בהליך החקיקה ואתה צריך לפקח ולהתערב בהליך החקיקה.

<אתי בנדלר: על זה נאמר שדברים שרואים משם לא רואים מכאן והשר יודע למה כוונתי.

גלעד ארדן: אם אתם רוצים, תוסיפו תוך כמה זמן ובלבד שהשר פעל.

<אתי בנדלר: במהירות האפשרית.

<אתי בנדלר: אתה רואה שאני סומכת על שיקול דעתו של השר.

גלעד ארדן: מצדי, תרשמו שלושים יום או 45 ימים.

גלעד ארדן: לא יותר.

<אתי בנדלר: אני חושבת שמהירות אפשרית נותנת אינדיקציה וזה נכון.

<קריאה: אתה אומר ראש הממשלה בזמן שהגשנו את הבג"ץ?

<קריאה: ראש הממשלה הנוכחי היה ממונה על רשות השידור.

עיסאווי פריג': אז יש לו חלק בכשל.

עיסאווי פריג': מה הבעיה?

גלעד ארדן: כשג'ו בראל היה המנכ"ל, לטענת

גלעד ארדן: כם השפיעו או לא השפיעו?

<קריאה: ועוד איך.

גלעד ארדן: טלפון לראש הממשלה משפיע או לא משפיע?

<רותם אברוצקי: לפי ג'ו בראל בהחלט כן.

<קריאה: למה אנחנו מתווכחים?

<קריאה: בא השר ומציע לשנות סדרי עולם ברשות השידור, כנראה מאותן סיבות שאנחנו יודעים וגם הוא יודע.

עיסאווי פריג': הערה לכבוד השר כדי שיהיה ברור, אני אישית בעד החוק.

עיסאווי פריג': אישית, אבל יש לי הסתייגויות בכמה נקודות.

עיסאווי פריג': מה שאתה עושה זה דבר טוב וצריך לעשות את זה על הצד הנכון והטוב ביותר.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: מתקדמים.

<חגית ברוק: 18.

<חגית ברוק: ישיבות המועצה ישיבות המועצה יתקיימו לפי צורכי תאגיד השידור הציבורי ולפחות אחת לחודש.

<חגית ברוק: המניין החוקי לישיבות המועצה הם רוב חבריה המכהנים.

<חגית ברוק: יושב ראש המועצה יזמן את ישיבותיה ויקבע את מועדיהן ואת סדר היום שלהן.

<חגית ברוק: שליש מחברי המועצה המכהנים רשאים לבקש מיושב ראש המועצה לזמן ישיבה או להעלות נושא לסדר היום.

<חגית ברוק: הוגשה בקשה כאמור, יכנס יושב ראש המועצה ישיבה בתוך 14 ימים מיום הגשת הבקשה.

<חגית ברוק: המועצה תזמין את המנהל הכללי ואת מי שהיא או המנהל הכללי ימצאו כי דרוש לדיון, לכל ישיבה שתעסוק באישור לוחות השידורים לפי סעיף 12(2) וכן לישיבות אחרות שהמועצה תמצא לנכון.

<דנה נויפלד: הסעיף מדבר על סדרי עבודה מסוימים של המועצה.

<דנה נויפלד: סעיף חשוב הוא סעיף קטן (א) שמחייב שהמועצה תתכנס לפחות פעם בחודש אבל אם צורכי התאגיד מחייבים זאת, היא תתכנס יותר מפעם בחודש.

<דנה נויפלד: בנוסף הסעיף קובע את המניין לישיבות המועצה ואת רוב החברים המכהנים.

<דנה נויפלד: זה נותן מענה כדי שלא יתקבלו החלטות במספר שהוא קטן מרוב החברים.

<דנה נויפלד: בנוסף יש כאן סעיף שעוסק באופן של העלאת נושא לסדר היום.

<דנה נויפלד: הסעיף האחרון מדבר על החובה לזמן את המנכ"ל כאשר מדובר בישיבה שעוסקת באישור לוחות השידורים.

עיסאווי פריג': הערה.

עיסאווי פריג': אתי, לסעיף 18(ב), המניין החוקי לישיבות המועצה הן רוב חבריה המכהנים.

<אתי בנדלר: המכהנים או רוב חברי המועצה.

<דנה נויפלד: מכהנים.

עיסאווי פריג': כאן אני חוזר לסעיף 17.

עיסאווי פריג': אם מכהנים חמישה?

<קריאה: מה הבעיה עם רוב חברי המועצה?

עיסאווי פריג': זה סותר את הסעיף הקודם.

עיסאווי פריג': בסעיף 17 אמרנו חמישה, המועצה תמשיך לתפקד.

עיסאווי פריג': תיקנת את זה ואמרת שניתן לשר זמן כדי שישלים את המספר.

עיסאווי פריג': אם אני בא לסעיף 18, רוב חברי המועצה, יכולים להיות גם שלושה.

עיסאווי פריג': לזה אנחנו רוצים להגיע?

עיסאווי פריג': לכן צריך לחזור אחורה ולקבוע תקופת זמן קצרה או לשנות את החמישה לשבעה כך שאם הרוב יגיע, יהיו לי חמישה.

עיסאווי פריג': צריך לחשוב בצורה לוגית.

<קריאה: או פשוט לומר רוב חברי המועצה.

עיסאווי פריג': אני חוזר לסעיף 17.

<קריאה: אבל אם הורידו ארבעה , עדיין זה רוב חברי המועצה.

עיסאווי פריג': אני מציין ב-17 שיהיו לי שני שלישים לפחות, כשאני בא לסעיף 18 ואומר רוב, אני אקבל את הרוב מהתשעה.

<אתי בנדלר: מה שחבר הכנסת פריג' אומר, אם אני מבינה אותו נכון, זה שהתוצאה של סעיף 17 יכול להביא לידי כך שבעצם מניין חוקי לישיבות המועצה יהיה שלושה חברים.

<אתי בנדלר: בסעיף 17 נאמר שקיום המועצה, סמכויותיה וכולי ובלבד שרוב חבריה מכהנים כדין.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שאם מכהנים חמישה מתוך תשעה חברי המועצה, יש לי את המועצה שפועלת כדין.

<אתי בנדלר: לכן יכול להיות שיש לי מועצה שפועלת עם חמישה חברים ואז המניין החוקי לישיבות המועצה עם רוב חבריה המכהנים, הגענו לשלושה חברים.

עיסאווי פריג': לגוף כזה בו המועצה מונה תשעה אנשים, אני אומר ששלושה אנשים בעצם הולכים לנהל אותו.

גלעד ארדן: אני רוצה להתייחס לזה.

עיסאווי פריג': אתה הרשות המבצעת, אני הרשות המחוקקת.

גלעד ארדן: זה חוק שאני הגשתי.

גלעד ארדן: שאלת שאלה שיש לה הצדקה ואני רוצה להגיב עליה.

גלעד ארדן: קודם כל, אם המספר שלהם הוא נמוך, יש לי חובה לאייש.

<אתי בנדלר: אם כך, אדוני עכשיו חושב שההוראה הזאת הייתה נכונה, להוסיף את זה.

גלעד ארדן: היא קיימת בכל מקרה.

גלעד ארדן: את רק אמרת מהר ככל האפשר.

גלעד ארדן: אני חושב שכאשר אני מאחר, תפקידה של היועצת המשפטית של המשרד להעיר לי.

<אתי בנדלר: אדוני, לא בגלל מליאת רשות השידור אלא בגלל מועצות שונות שפועלות תקופה ארוכה בהרכבים חסרים והשרים לא ממנים בהקדם האפשרי.

<אתי בנדלר: לכן, לא רק בחוק הזה אלא גם בחוקים אחרים.

עיסאווי פריג': אנחנו הרי מסכימים על זה, לא?

גלעד ארדן: כן, אתם מסכימים אבל אתם צריכים להבין.

גלעד ארדן: זה לא בגלל שזה כתוב או לא כתוב בחוק.

גלעד ארדן: על השרים, גם כשלא כתוב בחוק, יש חובה להשלים את ההרכב.

<אתי בנדלר: חברה מינהלית.

גלעד ארדן: נכון, חברה מינהלית.

גלעד ארדן: אם יש חובה, עד שמישהו יעתור לבג"ץ ועד שבג"ץ יקבע, יעברו שנתיים.

גלעד ארדן: אני רוצה להגיד לכם שזה לא עובד רק לפי נוסחאות אלא יש מבחן ציבורי.

גלעד ארדן: בסדר, זאת ועדה מחוקקת ואני לא אתווכח.

גלעד ארדן: בכל מקרה, ברגע שקבעת ויש בחוק חובה לפעול במהירות להשלמת המספר, בעצם נגיד שעכשיו פחת מספר חבריה מהסיבות המנויות וכולי ועכשיו נשארו חמישה.

גלעד ארדן: לפי הצעתו של חבר הכנסת פריג' אי אפשר יהיה לקבוע יותר דיונים אלא אם כן כל החמישה יכולים להגיע.

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: זה לא מצב ראוי כי היא לא תוכל בכלל להתכנס.

גלעד ארדן: גם היום בכל חברה ממשלתית, אם התחילה הישיבה, יש פרקטיקה מקובלת.

גלעד ארדן: מה לעשות, מי שהקפיד לא להגיע, הוא ויתר על היכולת שלו להשתתף בהצבעה.

גלעד ארדן: אני עדיין אומר שחובתי לפעול במהירות להגדיל את המספר כדי למהר ככל שניתן בתקנות כאלו.

גלעד ארדן: ברור שזה המצב הלא רצוי, כמו שציין חבר הכנסת פריג', אבל האלטרנטיבה שלו היא שבמקרה שפחת המספר, המועצה תהיה משותקת לגמרי.

עיסאווי פריג': אני חולק עליך כבוד השר מסיבה פשוטה.

עיסאווי פריג': האלטרנטיבה היא שאני במקום רוב חבריה אכתוב שני שליש מחבריה.

עיסאווי פריג': יש אלטרנטיבה.

גלעד ארדן: כמה זה שני שליש מחמישה?

עיסאווי פריג': שני שליש מתשעה.

עיסאווי פריג': אני חזור לסעיף 17.

עיסאווי פריג': אם מדובר בשני שליש, יש לי שבעה חברים.

עיסאווי פריג': אם אתה מגדיל את המספר לעשרה, אלה יהיו שבעה חברים.

עיסאווי פריג': אני רוצה להגיע למצב שהמועצה מנוהלת ברוב חבריה.

עיסאווי פריג': זה ההליך התקין.

דוד צור: יש את חוק החברות הממשלתיות לגבי הדירקטוריון שאמור להתכנס ואמור לקבל החלטות.

דוד צור: אפשר לאמץ את כל התהליך הזה.

עיסאווי פריג': יש כאן חוק מיוחד עם הגדרות ייחודיות.

עיסאווי פריג': יש הגדרות ייחודיות לחוק הזה והן שונות מתאגידים אחרים.

עיסאווי פריג': אני מבין את זה ויכול להיות שיש צורך בזה.

עיסאווי פריג': בגלל זה צריך להיכנס לעומק כל הגדרה.

דוד צור: אני יכול בכל זאת להציע?

קארין אלהרר: רגע.

קארין אלהרר: עורכת הדין נויפלד רוצה להשיב.

<דנה נויפלד: אני רוצה להסב את תשומת לב הוועדה.

<דנה נויפלד: יכולות להיות נסיבות - וזה גם ליועצת המשפטית שדיברה על המהירות האפשרית, וכתוב בסעיף אחר כאן - ולפעמים הנסיבות לא תלויות בתאגיד עצמו.

<דנה נויפלד: אז יתכן מצב שהתאגיד עצמו לא יכול לתפקד, הבקרה לא יכולה להתנהל וזה לא באשמת, נקרא לזה, המועצה, חבריה או התאגיד.

<דנה נויפלד: מענישים באיזשהו מקום ותוקעים את העבודה של התאגיד, מקום שבו המינוי לא תלוי בו.

<דנה נויפלד: זאת אומרת, היא לא יכולה לשלוט על קצב המינוי של השר ועדיין התאגיד לא יוכל לתפקד כי יש כאן סמכויות של המועצה, יש כאן פיקוח שהמועצה חייבת לקיים, יש כאן תקציב שצריך להיות מאושר ודברים שהתנהלות של תאגיד תלויים בהם.

<דנה נויפלד: לכן אתה מעניש את התאגיד כך שהוא לא יכול לקיים את תפקידו ואת המועצה שלא יכולה לקיים את תפקידה וההנהלה לא תוכל לתפקד כאשר זה לא תלוי בה בכלל.

<דנה נויפלד: לכן יש כאן איזון מסוים בזה שהשר צריך למנות במהירות האפשרות ומצד שני אתה לא תוקע את התאגיד כך שהוא לא יכול לתפקד.

עיסאווי פריג': אני לא תוקע כי אני המחוקק וזאת ההזדמנות לתקן את מה שכתוב.

עיסאווי פריג': את הולכת צעד קדימה על פי מה שאנחנו מדברים עכשיו אבל הכול תלוי בנו ואנחנו יכולים ליצור מצב שהרוב מנהל את העניינים.

<דנה נויפלד: יש לי דוגמה.

גלעד ארדן: עיסאווי, אני רוצה עוד פעם להסביר.

גלעד ארדן: נגיד שאני מגדיל את המספר לעשרה והמניין החוקי, כדי שהיא תוכל לכהן, הוא שיש שישה לפחות שמכהנים כדין ומוטלת עלי חובה בחוק לפעול במהירות כך שוועדת האיתור תציע ולמנות חברים להשלמת המספר.

גלעד ארדן: ברגע שיש שישה, זה לא משנה מה תכתוב בחוק.

גלעד ארדן: אם אחד החברים החליט שלא להגיע לישיבה, זה לא יכול להיות שבגלל שהוא החליט לא להגיע לישיבה שזומנה כדין – והרי יש הנחיות איך מזמנים ישיבה – הגוף משותק.

גלעד ארדן: אני לא יכול על ידי חוק להכריח אנשים לתפקד.

גלעד ארדן: זה לא עובד כך.

עיסאווי פריג': נגיע למצב שמיעוט מחליט.

עיסאווי פריג': צריך לחשוב על פתרון יצירתי.

גלעד ארדן: אני חושב שזה הפתרון הנכון.

גלעד ארדן: תחשוב אתה ותציע.

גלעד ארדן: לי אין דרך יותר טובה מזאת.

<אמיר גילת: חד וחלק, הגוף יהיה משותק ואני אומר את זה מניסיוני.

<אמיר גילת: אני חושב שהאיזון הזה כמו שנאמר בין החובה לאיוש מהיר לבין החבר שלא מגיע שלוש פעמים הוא פתרון נכון כי אז ממילא הוא מודח וצריך להחליף אותו.

<אמיר גילת: יש דברים, ואנחנו רואים את זה בניסיון היום יומי, כמו פרישה טבעית, חבר שנוסע לחוץ לארץ, חבר שחולה בשפעת ויש נבצרות.

<אמיר גילת: אז אנחנו נתקעים ואי אפשר לאשר תקציבים ואי אפשר לאשר נושאים דחופים ומידיים.

עיסאווי פריג': מה הממוצע הנוכחי?

<אמיר גילת: יש היום 31 חברי מליאה.

עיסאווי פריג': היה לך פעם רוב בניהול הישיבות?

<אמיר גילת: יש לנו היום 31 חברי מליאה ואין ישיבת מליאה שיש קוורום.

<אמיר גילת: שים לב למה שאני אומר לך.

עיסאווי פריג': וקיימתם וניהלתם.

<אמיר גילת: לא, כי יש כלל אחר לכנס תוך עשרה ימים.

<אמיר גילת: רשאים, חייבים לכנס תוך עשרה ימים.

<אמיר גילת: רק בזכות הסעיף הזה אנחנו מצליחים לקיים.

קארין אלהרר: חבר הכנסת פריג', הערתך נרשמה.

קארין אלהרר: מר אברוצקי.

<רותם אברוצקי: בקצרה.

<רותם אברוצקי: סעיף 18(ד) מתייחס למצב שבו מזמינים את המנכ"ל, אבל מה לעשות, במציאות שאנחנו מכירים המנכ"ל לא מתאים לו לבוא.

<רותם אברוצקי: אז מה עושים?

<רותם אברוצקי: לא יהיה לוח שידורים?

<רותם אברוצקי: לכן אני ממליץ שאם המנכ"ל שלוש פעמים ברציפות לא מגיע - - -

גלעד ארדן: אני אומר לך מה עושים.

גלעד ארדן: במצב כזה יש סמכות למועצה להדיח את המנכ"ל.

<רותם אברוצקי: בסדר גמור.

<רותם אברוצקי: אני מציע שגם בדבר הזה תהיה איזושהי מידתיות.

<רותם אברוצקי: אם שלוש פעמים המנכ"ל לא הופיע ולא נתן שום נימוק ראוי לאי הופעתו בפורום הזה, הוא יועבר מתפקידו באופן אוטומטי.

קארין אלהרר: אי אפשר לקבוע כללי התנהגות בחקיקה ראשית.

קארין אלהרר: זה הרי לא יעלה על הדעת.

עיסאווי פריג': בסעיף 3 קבענו את זה.

קארין אלהרר: לא.

קארין אלהרר: זה לא אותו הדבר.

<מלי פולישוק: רציתי להעיר שגם הסעיף הזה, בנוסף לסעיפים שדיברנו עליהם קודם, מעיד על כך שצריך להגדיל את המועצה.

<מלי פולישוק: החיים מדברים בעד עצמם.

<מלי פולישוק: כל מי שחבר בוועדות ובדירקטוריונים יודע שתשעה אנשים זה מעט מדי וזה לא מעשי.

<מלי פולישוק: זה גם יפתור בעיות אחרות שדיברנו עליהן ולא אחזור עליהן כרגע

עיסאווי פריג': הוא אמר שהוא יחשוב על המספר.

<מלי פולישוק: אתה בעצם נותן זכות וטו לכל אחד מהחברים וזה אסור שיהיה.

<גדי בן יצחק: הערה קצרה מניסיון ברשות השידור.

<גדי בן יצחק: ישיבות המועצה יתקיימו לפי צורכי תאגיד השידור הציבורי לפחות וכולי, בירושלים.

<גדי בן יצחק: רוב העבודה של רשות השידור היא בירושלים.

קארין אלהרר: יש מענה.

קארין אלהרר: מוסדות השידור הציבורי ישבו בירושלים.

<גדי בן יצחק: ישבו בירושלים והישיבות יהיו בחיפה.

עיסאווי פריג': הערה מאוד חשובה.

<אתי בנדלר: בירושלים, זה אומר שהמטה שלהם הוא בירושלים.

<אתי בנדלר: זה לא מעיין את האפשרות לקיים ישיבות - - -

<דנה נויפלד: אנחנו לא נכנסים לרזולוציה כזאת.

עיסאווי פריג': נכנסתם להרבה רזולוציות.

גלעד ארדן: יש גבול.

גלעד ארדן: די.

גלעד ארדן: הוא מציע את זה כי הוא גר בירושלים.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: ההערה נשמעה.

קארין אלהרר: אם אני אחווה את דעתי האישית, זה נראה לי אפילו לחקיקה ראשית שרוצה לעשות סדר בדברים, טיפה טיפה מוגזם לקבוע היכן יהיו הישיבות.

קארין אלהרר: אולי גם נקבע באיזו שעה ומה יוגש ככיבוד?

קארין אלהרר: עם כל הכבוד.

<אביגדור דנן: אני מהטלוויזיה החינוכית.

<אביגדור דנן: גם אני רוצה להעיר לסעיף 18(ד).

<אביגדור דנן: לגבי אישור לוחות השידורים.

<אביגדור דנן: כאשר המועצה תדון בלוח השידורים של ערוץ הילדים והנוער, אני מציע לשקול לזמן לישיבות נציג משרד החינוך.

קארין אלהרר: אני חושבת שזאת פרורוגטיבה של המועצה לזמן את מי שהיא רוצה.

<אביגדור דנן: אני מציע לשקול את זה.

<אביגדור דנן: בסופו של דבר ערוץ לילדים ונוער, לפי החוק הזה בא להחליף את הטלוויזיה החינוכית.

גלעד ארדן: גם שרת התרבות ביקשה אם אפשר שיהיה נציג שלה.

<קריאה: גם שר הביטחון, כי גם גלי צה"ל.

גלעד ארדן: אני לא חושב שזה נכון להתערב במועצה את מי היא מזמינה.

גלעד ארדן: בהמשך החוק מתוארים היחסים שיהיו בין הגוף החדש לבין משרד החינוך.

גלעד ארדן: דרך אגב, אני חושב שיש הגיון שהם יוזמנו לחלק מהדיונים, אבל לא להכניס את זה לחקיקה כי נראה לי שזה לא קשור.

<אביגדור דנן: אני אעיר הערה קטנה.

<אביגדור דנן: צריך לזכור שברגע שערוץ הילדים ונוער עולה לשידור, בעצם הטלוויזיה החינוכית מפסיקה לשדר ואם זה בא למלא את החלל העצום שבעצם ייווצר, נראה לי מן הראוי שכן יהיה נציג למשרד החינוך.

<אביגדור דנן: זאת עמדתי.

קארין אלהרר: תודה.

<לואיז ספורטס: אני חושבת, דווקא מתוך ניסיון העבר, שנציג הייעוץ המשפטי של המשדר הציבורי גם כן צריך להיות נוכח בישיבות המועצה.

<אתי בנדלר: כאשר הוועדה תדון בתפקידי היועץ המשפטי יכול להיות שהיא תגיע למסקנה שראוי שגם הוא יהיה.

<לואיז ספורטס: אני מבינה שהיום לא מצביעים, אבל יכול להיות שיצביעו על הסעיף לפני הדיון הזה.

<אתי בנדלר: אני רוצה לשקול את העניין.

<אתי בנדלר: אני לא חשבתי על הנקודה הזאת ואני רוצה לשקול אותה.

קארין אלהרר: הערות נוספות לסעיף 18.

קארין אלהרר: אין.

קארין אלהרר: אנחנו ממשיכים בסעיף 19.

<חגית ברוק: 19.

<חגית ברוק: סדרי עבודת המועצה (א) (1) החלטות המועצה יתקבלו ברוב קולות של חברי המועצה המשתפים בישיבה.

<חגית ברוק: היו הקולות שקולים, תכריע עמדתו של יושב ראש המועצה, אם השתתף בישיבה.

<חגית ברוק: (2) על אף הוראות פסקה (1), החלטות המועצה בעניינים המנויים בסעיף 12(2) ו-(6) ובעניין מינוי המנהל הכללי כאמור בסעיף 12(4) או העברתו מכהונה יתקבלו ברוב של שני שלישים לפחות מחברי המועצה המשתתפים בישיבה.

<חגית ברוק: (ב) המועצה תערוך פרוטוקולים של דיוניה.

<חגית ברוק: (ג) החלטות המועצה יועמדו לעיון הציבור, בין השאר באתר האינטרנט של תאגיד השידור הציבורי.

<חגית ברוק: (ד) המועצה תקבע לעצמה את סדרי עבודתה ואת נוהלי דיוניה, ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

<דנה נויפלד: הסעיף דן בסדרי עבודה מסוימים של עבודת המועצה, איך מתקבלות החלטות, באיזה רוב, והחלטות מסוימות שדורשות רוב מיוחד של שני שלישים.

<דנה נויפלד: מדובר על המינוי של המנכ"ל או העברה שלו מהכהונה, אז צריך רוב של שני שלישים.

<דנה נויפלד: עניינים נוספים בה מדובר - אישור לוחות השידורים ואישור התקציב – שמחייבים רוב מיוחד של שני שלישים.

<דנה נויפלד: מעבר לזה, יש כאן הוראות נוספות שנוגעות לשקיפות ובין היתר שהחלטות המועצה יפורסמו לעיון הציבור על מנת שהציבור יכול לדעת איזה החלטות המועצה קיבלה וזה יפורסם באתר תאגיד השידור הציבורי.

<דנה נויפלד: סעיף אחרון מאפשר למועצה לקבוע סדרי עבודה ונהלים נוספים ככל שהחוק לא התייחס אליהם במפורש.

עיסאווי פריג': אז אחד ינהל או שניים את כל העסק.

גלעד ארדן: יש לי הערה.

גלעד ארדן: יש לי מחלוקת עם הנוסח.

גלעד ארדן: בחברות ממשלתיות, למיטב ידיעתי, היכולת להדיח מנכ"ל היא ברוב רגיל.

גלעד ארדן: אני לא רואה סיבה שאותה מועצה שבחרה את המנכ"ל, הבחירה גם תהיה ברוב של שני שלישים?

<דנה נויפלד: זה תלוי מה יהיה כאן הסעיף.

<דנה נויפלד: כאן כתוב מינוי או העברה מכהונה.

גלעד ארדן: זאת אומרת, גם המינוי וגם ההעברה מהכהונה מצריכים רוב של שני שלישים?

<אתי בנדלר: מהמשתתפים בישיבה.

גלעד ארדן: זה בכלל לא ברור לי.

עיסאווי פריג': שני אנשים ינהלו את כל העסק.

<אתי בנדלר: מניין חבריה המכהנים יכול להיות שלושה ואז מספיקים שניים.

גלעד ארדן: מבין המשתתפים בישיבה, זה לא נראה לי לעניין.

גלעד ארדן: אני חושב שאם רוצים שני שלישים, אני חשוב שמספיק רוב רגיל לבחירה ולהדחה ואני לא מבין מה מותר הבחירה של מנכ"ל לגוף משדר ממנכ"ל בכל גוף ממשלתי אחר, אבל צריך להיות מתוך כל החברים שמכהנים כדין.

גלעד ארדן: מכלל חברי המועצה ולא מאלו שהגיעו לישיבה.

גלעד ארדן: יארגנו ישיבה כשמישהו בחוץ לארץ ויבחרו מנכ"ל באותה ישיבה ואני לא רוצה שיהיה מצב כזה אלא אני רוצה לדעת שיש לפחות רוב מכלל חברי המועצה.

<אתי בנדלר: המכהנים?

גלעד ארדן: המכהנים.

<אתי בנדלר: זה ממש בעייתי אדוני.

עיסאווי פריג': למה בעייתי?

גלעד ארדן: אם יש עשרה, אז שישה הם לצורך העניין המינימום הקבוע בחוק.

גלעד ארדן: נכון?

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: אבל אם הגעת להרכב חסר של חמישה חברי מועצה.

גלעד ארדן: חמישה, היא לא יכולה לתפקד.

גלעד ארדן: שישה.

<אתי בנדלר: אם שישה, הרוב הוא ארבעה.

<אתי בנדלר: מגיעים רק שניים, היושב ראש ועוד אחד.

גלעד ארדן: אני מדבר על החברים ולא על אלו שהגיעו.

גלעד ארדן: מכלל חברי המועצה.

קארין אלהרר: לא הנוכחים בישיבה אלא המכהנים.

גלעד ארדן: הגיעו רק שניים, אז אי אפשר לא למנות מנכ"ל ולא להדיח אותו.

גלעד ארדן: יהיו לפחות ארבעה.

קארין אלהרר: הערות נוספות.

<רן מלמד: אני מודה שוב על הרצון לעשות שקיפות אבל סעיף (ג) צריך לכלול לדעתי את הפרוטוקולים ולא רק את ההחלטות כי אחרת זה מאוד מאוד מאוד חסר.

<רן מלמד: אין סיבה שאלה יהיו רק ההחלטות אלא צריכים להיות גם הפרוטוקולים.

<רן מלמד: הדבר השני.

<רן מלמד: היא צריכה לפרסם באתר של המועצה את סדר היום.

קארין אלהרר: מה זה אתר של המועצה?

<רן מלמד: באתר התאגיד.

<רן מלמד: לפרסם את סדר היום של הישיבה מספר ימים לפני כן כדי שאם הציבור רוצה להגיב ולשלוח חומרים, יוכל לעשות זאת לפני מועד הישיבה.

<מלי פולישוק: גם כאן המועד של פרסום ההחלטות חשוב.

<מלי פולישוק: לא שנתיים אחרי.

<אמיר גילת: פרסום הפרוטוקולים לפי חוק חופש המידע כי יש צנעת הפרט.

<תמנה עורב: בסעיף קטן (1) כתוב שבמקרה של קולות שקולים, תכריע עמדתו של יושב ראש המועצה.

<תמנה עורב: ואם הוא לא משתתף והקולות שקולים?

קארין אלהרר: כנראה שלא התקבלה החלטה.

קארין אלהרר: בישיבה הבאה תתקבל החלטה.

<קריאה: אם הוא לא משתתף, אין ישיבה.

קארין אלהרר: אפשר למנות ממלא מקום זמני אבל אם אין רוב, אין רוב ואין מה לעשות.

קארין אלהרר: כך מתנהלים בחיים בכלל.

קארין אלהרר: עורכת דין נויפלד, את רוצה להעיר למה שנאמר?

<דנה נויפלד: כן.

<דנה נויפלד: יש כאן איזון.

<דנה נויפלד: לפעמים במוסדות כאלה זה לא מתאים.

<דנה נויפלד: מדובר כאן בגוף שידור.

<דנה נויפלד: לפרסם פרוטוקולים על איכות השידורים ודברים מתוכננים, לא בטוח שזה מתאים.

<דנה נויפלד: לכן אין מקום לפרסום אוטומטי.

קארין אלהרר: אני גם שואלת את עצמי ביני לביני אם מפרסמים את כל התכנונים העתידיים, מה זה אומר לגבי אמצעי התקשורת האחרים.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: יש תחרות בשוק הזה ולכן אין פרסום אוטומטי ולכן יש כאן

<דנה נויפלד: שני עקרונות שחלים וחוק חופש המידע יש בו סייגים לפרסום.

<דנה נויפלד: מה שאדוני מבקש לעשות זה לפתוח את כל התכנונים העתידיים של גוף השידור למתחרים וזה לא מתאים לגוף הזה.

<דנה נויפלד: לכן כן קבענו כאן חובה לפרסם החלטות, כן יש חובה לערוך פרוטוקולים ואם גורם מסוים יבקש, בהתאם לכללים שחלים לפי חוק חופש המידע – ויש שם גם סייגים וגם סודות מסחריים וכולי – בהתאם לכל הסייגים שיש בחוק חופש המידע, יוכל אותו גורם לקבל.

<דנה נויפלד: אין כאן שום סיבה לקבוע את הכלל המחמיר ביחס למקובל בכל מקום אחר.

<קריאה: צריך להיות קצת שונה מהגופים המסחריים.

גלעד ארדן: הוא שונה.

גלעד ארדן: הוא חייב לרשום פרוטוקולים, הוא חייב לפרסם את ההחלטות.

גלעד ארדן: הוא שונה מהגופים המסחריים.

<ברוך אסקרוב: אם כך, גם בהחלטות יש תכנים שהמתחרים לוקחים אותם ומשתמשים כנגד הגוף הציבורי אלא אם ההחלטות יהיו פשוט צחוק מעבודה, החלטות אנמיות, אושר דבר בלי לציין את תוכנו.

<ברוך אסקרוב: בקיצור, הדילמה הזאת נמצאת גם בעניין ההחלטות.

קארין אלהרר: אני מבינה אבל יש כאן איזשהו איזון.

<דנה נויפלד: נכון.

<דנה נויפלד: אתה כרגע הולך לנקודה שאני לא חשבתי עליה, שיכול להיות שאפילו הסעיף הזה הוא בעייתי וצריך לחשוב עליו, אבל אני כן חושבת שצריך פומביות להחלטות.

<דנה נויפלד: אנחנו יכולים להכפיף את זה לזה – זה נראה לי מובן מאליו – שסודות מסחריים לא יגלו אותם ולא יאפשרו דברים שיכולים לגרום פגיעה בגוף עצמו.

<קריאה: מקצועיים.

קארין אלהרר: אולי אפשר לכתוב למעט סודות מסחריים.

<קריאה: וצנעת הפרט.

גלעד ארדן: זאת לא בעיה.

גלעד ארדן: הבעיה היא שאם הם מחליטים עכשיו לרכוש את המונדיאל או להשקיע באיזה סוג תכנית מז'אנר חדש, למה אני צריך שערוץ 2 או ערוץ אחר ידע על כך מראש והוא ילך ויפעל מהר?

<קריאה: הם גם ישיגו.

עיסאווי פריג': את סדר היום, סביר לפרסם.

<דנה נויפלד: אני רוצה לנסות להציע תיקון לסעיף הזה כדי שיחדד.

<אתי בנדלר: יש דברים שלא צריכים לפרסם לפי סעיף 9(א) לחוק חופש המידע.

<דנה נויפלד: נכון.

<אתי בנדלר: צריכים לבדוק איזה מהם חלים ואיזה לא.

<משה זמיר: אני עורך בקול ישראל, בכמה וכמה תחנות בקול ישראל.

<משה זמיר: ברשותך, השר, אני רוצה לחזור על מה שהיה כאן לפני שיצאנו להפסקה .

קארין אלהרר: במשפט.

<משה זמיר: הסיפור של אותה אישה הוא סיפור של תשעים אחוזים מהעובדים ברשות השידור היום.

<משה זמיר: המצב הכלכלי הוא מתחת לכל ביקורת.

<משה זמיר: אנשים עובדים שם שבעה ימים בשבוע והאוצר בכל מיני שיטות כאלה ואחרות, אנחנו משלמים את המחיר של כל הכישלונות של ההנהלות הקודמות והיום אנחנו לא מקבלים את כל תוספות השכר שכל המשק קיבל ומשחקים אתנו ועושים קמפיין כנגדנו כאילו אנחנו גנבים ורמאים ונוכלים.

<משה זמיר: את כל הקמפיינים אפשר לעשות אבל לגנוב מהשכר שלנו בצורה מכוונת.

<משה זמיר: אני עובד 16 שעות ביום בהרבה מאוד תחנות והשכר שלי הוא פחות מ-9,000 שקלים בחודש.

<משה זמיר: לבוא ולצייר אותנו כגנבים, נוכלים ורמאים, זה המשחק הכי מכוער שיכול להיות.

<משה זמיר: אני חושב שמן הראוי, כדי לעשות איזושהי מחווה קטנה מאוד לעובדים של רשות השידור שעובדים במסירות, אולי לשלם להם את הכספים שחייבים להם במשך שנים, כל תוספות השכר.

<משה זמיר: זה לא קשור למשא ומתן ולא קשור להנהלות החדשות.

<משה זמיר: לתת להם את המינימום כדי שיהיה להם את הקיום היום יומי.

<קריאה: מ-2008.

<משה זמיר: מ-2007.

קארין אלהרר: תודה.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת קארין, לפני שהשר הולך, ברשותך וברשותו, שיתייחס לגבי ההתקדמות עם העובדים.

קארין אלהרר: נציג האוצר אמר את הדברים.

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע את השר כי בסופו של דבר השר הוא זה שמוביל את כל המהלך והוא דוחף היכן שצריך.

עיסאווי פריג': תן לנו את נקודת המבט שלך כדי שנהיה בעניינים.

גלעד ארדן: אין בעיה.

גלעד ארדן: קודם כל, אני חייב לומר שאף אחד לא מסית נגד העובדים ואם בעיתונות יש פרסומים כאלה ואחרים, הרי שהם מטעם העיתונאים והכותבים ואף אחד לא יוזם הסתה נגד העובדים, בדיוק כמו שכאשר כותבים ביקורת נגד שרים או נבחרי ציבור, לא צריך בשביל זה קמפיין.

גלעד ארדן: תקשורת כותבת ואומרת מה שהיא חושבת לנכון.

גלעד ארדן: אף אחד לא מנהל קמפיין.

גלעד ארדן: שנית.

גלעד ארדן: כל מי שעובד קשה במדינת ישראל ראוי להערכה ואף אחד לא מזלזל בזה.

גלעד ארדן: אני לא רוצה לחזור על דברים שאמרתי בעבר אבל הנקודה שאני כן רוצה לחדד ולהדגיש היא שאמרנו כל הזמן שאנחנו מנהלים משא ומתן עם הנציגים שלכם על תנאי שכר ועל תנאי פרישה, כולל על התוספות שהזכרת ברגע זה.

גלעד ארדן: העובדה שאתה – כדבריך, אני לא יודע לבדוק את זה – עובד שבעה ימים בשבוע, 16 שעות ביום, אני מקווה שאתה לא מפר את החוק לעניין שבעה ימים בשבוע, אני מאמין ומקווה לצורך העניין, אבל בעניין הזה זה הרי לא קשור להצעת החוק וזה לא קשור לדיונים.

גלעד ארדן: זאת אחת התוצאות העגומות שרשות השידור הגיעה אליה בעשורים האחרונים.

גלעד ארדן: הסיטואציה שאתה מתאר הרי לא נוצרה בעקבות הצעת החוק הזאת.

גלעד ארדן: אולי הצעת החוק תשפר את המצב בין של העובדים שיישארו ובין של אלו שיפרשו.

<משה זמיר: אני אגיד לך - - -

גלעד ארדן: אני לא מנהל דו שיח אתך.

קארין אלהרר: מר זמיר, שאלת שאלה והשר משיב לך.

קארין אלהרר: תן לו להשיב.

גלעד ארדן: אני מחבר את זה למה ששאל חבר הכנסת פריג'.

גלעד ארדן: הפרסומים אתמול, יש בהם גם חלק שקשור למה שהיה אתמול.

גלעד ארדן: אני לא מתכוון להתייחס לסכומים.

גלעד ארדן: אנחנו מנהלים משא ומתן כאשר העקרונות על השולחן והאם הסטנדרטים שנקבעו, עליהם דובר ברפורמה לפני שנתיים-שלוש הם יהיו הסטנדרטים כלפי עובד שייאלץ לפרוש כתוצאה מהשינוי ברשות השידור.

גלעד ארדן: בנושא הזה אני חושב שכן יש התקדמות בינינו לבין ההסתדרות.

גלעד ארדן: אני מניח שזה גם מה שעופר כנציג האוצר אמר כאן קודם לכן.

גלעד ארדן: אני לא מתכוון עכשיו לעשות תחשיבים מה זה אומר לגבי סכום.

גלעד ארדן: אלה כותרות עיתונאיות ואני לא מתכוון להיכנס האם עובד עם איקס שנות ותק ומאיזה גיל יקבל כך וכך.

גלעד ארדן: ייחתם ההסכם.

גלעד ארדן: יש עיתונאי שייקח את זה לכיוון שלו ויש עיתונאי שיסתכל על זה מהיבט חברתי יותר.

גלעד ארדן: אני לא חושב שעובד שעבד עשרות שנים ובגלל שינוי בכל המודל המדינה מאלצת אותו לפרוש, עדיף שהוא יקבל פיצויים גדולים ונדיבים ולא כמו שקורה בסקטור הפרטי שאנשים יוצאים עם פיצויים מאוד נמוכים אבל אני לא רוצה עכשיו ליצור כותרות.

עיסאווי פריג': המקור התקציבי קיים להסדר המיועד.

גלעד ארדן: ראש אגף תקציבים, אני מניח שהוא יודע לשלם.

<קריאה: לא מנהלים משא ומתן כשאין לנו מקור לממן.

עיסאווי פריג': זה מה שחשוב.

<קריאה: הם גם יודעים.

קארין אלהרר: השעה עכשיו 1:22 ומכיוון שבכל מקרה התכוונו לסיים את הדיון בשעה 1:30, אני לא רוצה להתחיל דיון בסעיף חדש.

קארין אלהרר: אנחנו נתכנס שוב, בשונה ממה שפורסם קודם, מכיוון שיש לנו מצוקת חדרים, אנחנו משנים את שעות הדיון שהיו קבועות קודם לכן והדיון הבא יתקיים ביום שני בשעה 9:00 בבוקר.

קארין אלהרר: הודעה מסודרת תצא כמובן לכל המוזמנים.

קארין אלהרר: שם האולם יפורט בהודעה.

קארין אלהרר: הכוונה לאפשר אולם כמה שיותר גדול, לעשות את הניסיון הטוב ביותר לאפשר לכולם להגיע ולהשתתף.

קארין אלהרר: ביום שלישי הדיון יתקיים בשעות שונות.

קארין אלהרר: תישלח הודעה מסודרת אבל אני אומרת את הדברים למען הפרוטוקול.

קארין אלהרר: הדיון ביום שלישי יתחיל בשעה 2:00 אחר הצהרים.

קארין אלהרר: כמובן שהודעה מסודרת תצא.

עיסאווי פריג': הוא יתקיים עד 4:00 כי יש לנו מליאה.

קארין אלהרר: אני בודקת עם יושב ראש הכנסת.

<מלי פולישוק: גברתי היושבת ראש, ככל שאתם יכולים את סעיפים 7 ו-9 לשלוח, אפילו מידע שהחומר פורסם כי לא מצאנו בשום מקום היכן הוא יפורסם.

<אתי בנדלר: באתר הוועדה.

<אתי בנדלר: תמיד באתר הוועדה.

<אתי בנדלר: תעקבו אחרי הפרסומים באתר הוועדה.

קארין אלהרר: לגבי כל המועדים, תצא הודעה מסודרת.

קארין אלהרר: תודה רבה לכולכם.