ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 92, 2014-07-02 09:30

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם.

יואל רזבוזוב: חברים, אני מבקש שקט.

יואל רזבוזוב: אנחנו נתחיל את הדיון שלנו הבוקר.

יואל רזבוזוב: אני פותח את הישיבה בהבעת זעזוע מהרצח הפשע של שלושת הנערים: אייל, נפתלי וגל-עד שנרצחו בדם קר.

יואל רזבוזוב: תנחומיי למשפחות ותנחומים של כל המשתתפים בוועדה.

יואל רזבוזוב: היה זה בוקר קשה, בוקר של דיונים האם לקיים את הדיון או לא לקיים.

יואל רזבוזוב: עדיין אנחנו צריכים להראות שהחיים שלנו נמשכים ואנחנו ממשיכים.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אנחנו נילחם וגם ננצח.

יואל רזבוזוב: בישיבה החשובה של הוועדה היום נמצא איתנו מנכ"ל משרד העלייה והקליטה מר עודד פורר.

יואל רזבוזוב: נמצאת איתנו גם חברת הכנסת רינה פרנקל, המשנה למנכ"ל הסוכנות היהודית הגברת איילת שילה-תמיר, נציגים מכל משרדי הממשלה הרלוונטיים, רשויות מקומיות שעומדות לקלוט את גלי העלייה ונמצאים איתנו כאן חבריי מנתניה.

יואל רזבוזוב: אנחנו יודעים שאנחנו עומדים בפני עלייה, וכבר התחלנו לקלוט גלי עלייה גדולים בשל ההתגברות של האנטישמיות, בעיקר: צרפת, אוקראינה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מקיימים כאן דיונים וזה הפך למנהג קבוע על בסיס שבועי בנושא האנטישמיות.

יואל רזבוזוב: פעם היינו פותחים עיתון ופעם בשנה קוראים איזה מילה על מקרה פה ושם, אבל היום זה הפך למגמה קבועה.

יואל רזבוזוב: בכלל, אנחנו מאמינים בחשיבות העלייה למדינת ישראל לטובת המדינה.

יואל רזבוזוב: אנחנו יודעים מה העלייה עושה.

יואל רזבוזוב: אגב, בשבוע הבא יש לנו דיון של הוועדה עם שר האוצר ושרת הקליטה לגבי תרומת העולים לכלכלת ישראל .

יואל רזבוזוב: יש נתונים ממשיים במה תורמת העלייה לטובת המדינה.

יואל רזבוזוב: מגיעים לפה חבר'ה צעירים שמשרתים ומשתלבים בשוק העבודה ובאמת תורמים המון למדינה.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אנחנו גם כמדינה צריכים לדעת לתת להם את השילוב הטוב ביותר ולהקצות את כל המשאבים.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מיכאלי, בוקר טוב.

יואל רזבוזוב: אתמול חזרתי מאזרביג'אן, היינו שם בוועידה של - - -

אברהם מיכאלי: איך שנסעתם, תאמין לי שהייתם משאיר אתכם שם.

אברהם מיכאלי: כל הקואליציה נסעה לשם.

יואל רזבוזוב: שלושה מהקואליציה.

יואל רזבוזוב: היתה מלחמת עולם.

יואל רזבוזוב: שם ראינו את התמיכה של המדינה בקהילה היהודית, אבל ראינו גם את המספרים של עולים שחזרו מכיוון שלא הצליחו להשתלב מסיבות שונות.

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן היום בשביל לתת לעולים את הדבר האופטימלי.

יואל רזבוזוב: לאור הפרסומים על התוכנית הממשלתית בהקצאה של 60 מיליון שקל לעידוד העלייה מאירופה ופרויקט לאומי לעידוד לאומי מכל העולם, לשמחתי גדל משמעותי שיעורי העולים מצרפת ונערכים המשרדים לקליטת גלי העלייה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נבקש מכולם התייחסות תקציבית.

יואל רזבוזוב: אני גם רוצה להבין האם 60 מיליון השקלים הם לעידוד העלייה או שהכסף הוא גם לטובת הקליטה שלהם בארץ.

יואל רזבוזוב: אנחנו מעודדים עלייה ויש גלי עלייה, אבל השאלה היא מה קורה כאן בסופו של דבר בארץ.

יואל רזבוזוב: בנוסף, ידוע לי כי הרשויות המקומיות הן אלה שקולטות, בסופו של דבר, והן צריכות להתמודד גם בתחומי: הרווחה, החינוך, השיכון.

יואל רזבוזוב: כבר שמעתי לא מעט דוגמאות מרשויות שמתקשות.

יואל רזבוזוב: כאמור, יש לנו כאן נציגים מעיריית נתניה שניתן להם להתייחס בהמשך.

יואל רזבוזוב: אני רואה גם את מחלקת הקליטה באשקלון, בירושלים.

יואל רזבוזוב: אני אתן למנכ"ל משרד הקליטה מר עודד פורר לפתוח, בבקשה.

עודד פורר: קודם כל, בוקר טוב לכולם.

עודד פורר: ראשית, תודה ליואל.

עודד פורר: אני תמיד אוהב לבוא אליך לוועדה כי בכלל הנושא הוא נושא שגם בממשלה אני מרגיש שיש תמימות דעים לגביו.

עודד פורר: חשיבות הנושא לא מוטלת בספק בכלל.

עודד פורר: אני רוצה להצטרף לתנחומים שהבעת למשפחות הנערים שנרצחו.

עודד פורר: אני חושב שכשאנחנו מסתכלים בכלל על הציונות ועל בניין העם היהודי בארצו ב-120 השנים האחרונות אז כל התהליכים, הפרעות, הרדיפות, הטרור, איך אומרים?

עודד פורר: ככל שיענונו כן נרבה וכן נפרוץ, והעלייה וגלי העלייה היא בהחלט דוגמה מובהקת לכך.

עודד פורר: הגיעו למדינת ישראל גם כשהיינו פה במצב מלחמה קשה והתשובה לכל רדיפה ולכל ניסיון לקעקע את זכותנו כאן היא דווקא בדיוק בעלייה לארץ, בהתיישבות, באנשים שבונים את היישובים האלה וביישובים שבונים את הארץ.

עודד פורר: נסיים במשפט: ובבניין הארץ, בבניין ירושלים ננוחם.

עודד פורר: אשר לעצם העניין – אנחנו בשיתוף פעולה, אני חייב להגיד, ואני לא רוצה להגיד סתם מילים כמו: חסר תקדים או להשתמש במובנים האלה, אבל באמת יש היום שיתוף פעולה יוצא דופן בין הממשלה לבין המוסדות הלאומיים - כולם - כמובן הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית עם קרן היסוד שנרתמה לעניין הזה ועוד מוסד לאומי שאנשים שכחו אבל הוא מוסד לאומי חשוב ומכובד וזה קק"ל שגם הוא לוקח חלק כזה או אחר בתהליכים, רתומים לעידוד העלייה וקליטת העלייה מתחילתו ועד סופו.

עודד פורר: לשם כך, שמנו בצד את כל הוויכוחים הקטנים, את כל מלחמות היהודים, לטובת הצלחת הנושא.

עודד פורר: אני אגע בכמה נקודות שקרו פה בשנה האחרונה.

עודד פורר: קודם כל, חשוב להכיר את המספרים.

עודד פורר: בשנת 2013 ראינו גידול של 10% במספרי העולים לעומת 2012.

יואל רזבוזוב: במספרים.

עודד פורר: במספרים אנחנו חצינו את קו 20,000 העולים בשנת 2013 לעומת 18,500 שהיו בממוצע בשנים הקודמות.

עודד פורר: בשנת 2014 אנחנו רואים, נכון להיום, גידול של למעלה מ-20% במספרי העולים.

עודד פורר: זאת אומרת, שאם הקצב ימשיך כך, ואני מתפלל שהוא ימשיך כך, יש לי במשרד את השעון שמראה את מספרי העולים נכון לכל יום, אני מקווה שנצליח לעבור את 24,000 עולים השנה.

עודד פורר: אני חייב להגיד שזה יהיה הישג עבור מדינת ישראל בכלל כי את המספר הזה ראינו פעם אחרונה לפני עשר שנים על הלוח.

אברהם מיכאלי: האם אתה יכול לפרט ולהדגיש מאיזה מדינות?

עודד פורר: אני אתייחס גם לזה.

עודד פורר: כשאנחנו מסתכלים מאיפה הגידול המשמעותי אז בראש ובראשונה אני חושב שצרפת היא המקום שבו אנחנו רואים את הגידול הכי משמעותי השנה.

עודד פורר: חשוב לציין פה שלפני שנה אנחנו הקמנו ועדה משותפת שלנו, של משרד התפוצות, סוכנות יהודיות, הסתדרות ציונית עולמית, קרן היסוד, כדי לעודד ולפתוח ולהסיר את החסמים לעלייה מצרפת כי הרגשנו והבנו שיש שם פוטנציאל מאוד מאוד גדול לעלייה.

עודד פורר: חשוב להבין שהאנטישמיות, ואם אני חוזר לנושא שלשמו כינסת את הדיון, זה לא המצאה של שנת 2014 וגם לא של שנת 2013.

עודד פורר: אם אני מסתובב בצרפת ומדבר עם האנשים שחיים שם, כמעט אין צרפתי שלא חווה אירוע אנטישמי כזה או אחר במהלך חייו, החל מקללה ואלימות מילולית, או שמצדיעים במועל יד ברכבת או שדוחפים או שזורקים את הכיפה או שגם עוברים לאלימות לעיתים קשה יותר.

עודד פורר: זאת אומרת, האנטישמיות תמיד היתה שם באווירה.

עודד פורר: חשוב שאנחנו כממשלת ישראל נציין שממשלת צרפת נלחמת בתופעות האנטישמיות באופן מאוד מאוד אגרסיבי ומגנה אותן, ויש לברך על כך.

עודד פורר: אבל עם הצד הזה גם באה הדאגה, כי עדיין אם אנחנו רואים את כל המלחמה הזו ואנחנו עדיין רואים את התופעות האלה ממשיכות ומתגברות וכולנו מבינים לאן הכיוונים האלה הולכים, וזה קורה לא רק בצרפת אלא בכל אירופה, אז אני חושב שברור לכולם שמקומם של היהודים הוא בארץ ישראל כדי לחוש את הביטחון שהם רוצים לחוש.

עודד פורר: זו העמדה שלי לפחות, ובוודאי של הממשלה ושל התנועה הציונית.

עודד פורר: זה מה שקורה בצרפת.

עודד פורר: הציבור אומר: מצד אחד, אנחנו לא רואים את העתיד הכלכלי שלנו באירופה כי המצב הכלכלי הוא לא טוב בלשון המעטה.

עודד פורר: בסקר שנערך, 50% מתושבי צרפת, לא היהודיים, שוקלים הגירה.

עודד פורר: בוודאי שהיהודים נמצאים בתוכם.

עודד פורר: אם לכל סטודנט רביעי שמסיים לימודים גבוהים אין עבודה, אנחנו מדברים על 25% אבטלה בגילאים האלה, אז בוודאי שכולם מסתכלים החוצה ורואים איפה אנחנו יכולים להגשים את עצמנו.

עודד פורר: לשמחתי, ישראל היא אחת מהנקודות המשמעותיות שנמצאות על המפה, אבל לא רק.

עודד פורר: אנחנו נמצאים בתחרות על כוח-האדם האיכותי הזה גם עם מדינות כמו: קנדה, גרמניה, אנגליה וגם ארצות-הברית.

עודד פורר: אנחנו רואים קהילות יהודיות שהולכות ומתפתחות בעניין הזה.

עודד פורר: בארצות הברית ובקנדה תמיד היה.

עודד פורר: התוכנית שלנו של צרפת הוסיפה לנושא הזה כבר ב-2014 לטובת עידוד עלייה 17.5 מיליון שקל שחלקם הנכבד מושקע בפרויקטים תעסוקתיים ובסיוע.

עודד פורר: כשדיברנו על עידוד עלייה אין עידוד עלייה בלי קליטה.

עודד פורר: זאת אומרת, אני לא יכול לעודד מישהו להגיע לפה, לזנוח אותו מהרגע שהוא נוחת וכף רגלו נוגעת בארץ-ישראל, כי לכולם יש משפחה, יש חברים, יש קהילה שנשארה מאחור.

עודד פורר: ככל שהקליטה שלנו תהיה יותר טובה כך עידוד העלייה שלנו יהיה יותר פשוט ויותר קל, כי בראש ובראשונה כולם רוצים לראות מישהו שחווה את החוויה הזאת.

עודד פורר: אני חושב שאתה כיושב-ראש ועדה בכנסת כמו שהשרה שלי, שרת העלייה והקליטה, כמו שר החוץ, כמו יושב-ראש הכנסת, הם הדוגמה הכי טובה לקליטת עלייה ולאן עולים במדינת ישראל מצליחים להגיע תוך פרק זמן מאוד קצר.

עודד פורר: אנחנו רואים גם את המספרים.

עודד פורר: אם האגף ליזמות שלנו שתומך ומסייע ליזמות כלכלית, אנחנו רואים, ואנחנו נציג גם את המחקרים האלה בהמשך, שהשרידות של עסקים של יזמים עולים היא גבוהה ב-15% - 20% יותר מהשרידות של עסקים של ישראלים כי הם באים.

עודד פורר: כל עולה הוא יזם בנשמתו כי הוא הסכים לעזוב את ביתו שבו הוא חי ולעלות לארץ ישראל.

עודד פורר: זו כבר פעולה של יזם שיודע לחיות באי-ודאות.

עודד פורר: התוכנית שלנו של צרפה שכבר סגרנו את רובה עם הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית לפחות לשלב הראשון כוללת מרכזי קליטה לצעירים בתל-אביב, איזושהי תוספת לשישה אולפני עציון באשקלון, בערד, בירושלים, בחיפה, ברמלה ואת מי שכחתי?

עודד פורר: באשדוד.

<יצחק איזי ענבר: אתם שכחתם מנתניה בכלל?

עודד פורר: תיכף נגיע לנתניה.

יואל רזבוזוב: איזי, לא עכשיו.

יואל רזבוזוב: אנחנו נגיע אליך בהמשך.

יואל רזבוזוב: ניתן לך את רשות הדיבור.

<יצחק איזי ענבר: מה זאת אומרת?

<יצחק איזי ענבר: יש לי רושם שיש ניתוק בכלל ממה שקורה.

עודד פורר: כמה פרויקטורים מממנת המדינה לנתניה?

עודד פורר: כי אם רוצים לפתוח את נתניה אז בוא ננהל דיון על נתניה.

עודד פורר: בוא ותציג בנתניה כמה פרויקטורים אנחנו מממנים, את התגבור של הפרויקטורים לעניין צרפת.

עודד פורר: אם אתה משתלח בי, הלוא הזכרת את נתניה בעניין הזה אז בוא תסביר.

<יצחק איזי ענבר: ננהל את זה בצורה מסודרת.

<יצחק איזי ענבר: עודד, תנו לנו הזדמנות לדבר ונדבר.

עודד פורר: אבל אתה לא נותן לי הזדמנות לדבר.

<יצחק איזי ענבר: הערתי הערת ביניים.

<יצחק איזי ענבר: אולי השביעי היה נתניה.

עודד פורר: אם הדיון הוא על נתניה, נדבר על נתניה – אין שום בעיה.

יואל רזבוזוב: עודד, תמשיך.

יואל רזבוזוב: אחרי זה נתייחס למה שקורה בנתניה.

עודד פורר: בוא אני אסביר לגבי נתניה גם בעניין הזה.

עודד פורר: הקולות שעולים מנתניה גם הם: תעצרו, אנחנו לא יכולים לעמוד במספרים האלה.

עודד פורר: אם אתה רוצה שאני אביא לך או אתה אומר:

עודד פורר: אני מוכן להירתם - - -

<יצחק איזי ענבר: אתה רוצה - - -?

יואל רזבוזוב: עודד ואיזי, רגע.

יואל רזבוזוב: אני לא מסכים.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא נהפוך את כל הדיון עכשיו על נתניה כי יש פה עוד ערים שהגיעו לכאן אז אני לא רוצה.

יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן לנתניה ובאמת יש שם מצוקה.

עודד פורר: המשימה שלנו בעידוד העלייה היא לעודד עלייה לכל הערים.

עודד פורר: זה ברור שהעולים מצרפת, רובם ככולם, מעדיפים בעדיפות הראשונה שלהם את נתניה.

רינה פרנקל: גם אשדוד.

עודד פורר: אני מדבר בעדיפות הראשונה שלהם וזאת מהסיבה הפשוטה שכל אחד רוצה לבוא איפה שמשפחתו כבר נמצאת ולכל אחד מהם יש קרוב משפחה פה.

עודד פורר: הרצון שלנו הוא בסופו של דבר לא לרכז קהילה מסוימת בעיר אחת אלא כן לנסות ולאפשר חשיפה נוספת של העולים לערים נוספות במדינת ישראל.

עודד פורר: אני לא חושב שרק נתניה שהיא עיר קולטת עלייה, ובמספרים של רשויות שקולטות עלייה היא בהחלט מהמובילות בארץ, אני לא חושב שרק נתניה צריכה לשאת במשימה הלאומית הזאת של קליטת עלייה שהיא לא פשוטה גם כלכלית על עיר, ובהחלט הייתי רוצה לראות שעולים מגיעים לערים נוספות שמגיעים אליהן פחות.

עודד פורר: זו המשימה שלנו כממשלה שצריכה לראות את כל התמונה כולה.

עודד פורר: אם אני מדבר על תוכניות ייעודיות שאנחנו נותנים לנגב ולגליל, אנחנו נותנים אותן לנגב ולגליל כי אני מעדיף או רוצה לראות יותר ויותר עולים ויותר ויותר יישובים שנבנים גם באזורים האלה ולא רק את כולם מתרכזים במרכז הארץ.

עודד פורר: גם תל אביב שהיא העיר שנמצאת עם הכי הרבה עולים, לשמחתי הצטרפה לפרויקט שלנו של עידוד עלייה ושל הפרויקטורים.

עודד פורר: היא הצטרפה אליו לא רק בגלל שהיא רוצה לראות עוד עולים בתל אביב, אלא כי היא רואה בזה סיוע גם לקליטת העולים שנמצאים שם.

עודד פורר: נוסף על הפעולות שהן מרוכזות פה במרכזי הקליטה האלה שכוללים חמישה חודשים עם אולפן לצעירים, עם הכשרות תעסוקתיות, אנחנו פועלים בעידוד עלייה יחד עם הסוכנות היהודית.

עודד פורר: תגברנו את מספר השליחים בצרפת, תגברנו את מספר העובדים ב"גלובל סנטר" לטובת הנושא הצרפתי.

עודד פורר: תגברנו את כמות ערבי עידוד העלייה שמתקיימים בצרפת.

עודד פורר: במקום 150 שהיו בשנה רגילה יהיו 200, במקום יריד עידוד עלייה אחד שמתקיים בצרפת יהיו חמישה בשנה הקרובה.

עודד פורר: נוסף על כך, מערכות המידע שלנו גם הן נבנות מחדש לטובת סנכרון משותף.

עודד פורר: זה ככה התוכנית של צרפת שהתחילה שנה לפני הגל ואנחנו היום מקבלים את גל העלייה הזה, גם ערוכים מבחינת הקליטה ככל שניתן וגם עם ייעוד לטובת עידוד עלייה.

עודד פורר: כי אם היום, ואנחנו צופים שיהיו למעלה מ-5,000 עולים השנה, אני חושב שאנחנו יכולים להגיע גם למספרים גבוהים יותר.

עודד פורר: הצבנו לעצמנו יעד של 6,000, אבל אני חושב שבהחלט 8,000 ו-9,000 עולים בשנים הקרובות בשנה מצרפת זה לא משהו שהוא בלתי נתפס.

עודד פורר: בנוסף, קורים עוד דברים בעולם.

עודד פורר: המצב באוקראינה נהיה מתוח יותר ויותר לא כנגד היהודים באופן עקרוני, אלא באופן כללי המצב שם הוא מתוח.

עודד פורר: אנחנו רואים גידול של 100% במספר העולים מאוקראינה וגם לכך אנחנו צריכים להיערך כי היום עולה שמחליט לעלות מאוקראינה מגיע עם מינימום ציוד ועם מינימום רכוש שהוא היה יכול להביא איתו אולי לפני שנה וחצי כשהוא היה עושה את העלייה כי את הבית כבר אי-אפשר למכור כמו שאפשר היה למכור ואת הציוד כבר אי-אפשר לממש כמו שאפשר היה לממש, והכסף שהיה שם כבר לא שווה כמו שהוא שהיה שווה לפני שנה.

עודד פורר: לצורך כך, במסגרת החלטת הממשלה אנחנו תגברנו את קרן הנמלטים שיש אצלנו במשרד.

עודד פורר: אזורים מסוימים מאוקראינה בשיתוף עם נתיב, עם הסוכנות היהודית ועם משרד החוץ יוגדרו כאזורים שהם אזורים בעייתיים.

עודד פורר: מי שיגיע מהאזורים האלה יזכה לתגבור נוסף של סל הקליטה שלו כדי לרכוש את הציוד הראשוני שאיתו הוא לא היה יכול להגיע.

עודד פורר: כמו כן, אנחנו נתגבר את פעולות התעסוקה ואת האפשרויות שלנו לתת מענים תעסוקתיים, אם זה קידום העסקה ואם זה ואוצ'רים לתעסוקה.

עודד פורר: בנוסף, כמובן אנחנו מפעילים ותומכים בארגונים מעודדי עלייה וגם שם אנחנו נתגבר חלק מהתקציב.

עודד פורר: החלטת הממשלה הזו דיברה על שני היבטים: ההיבט האחד הוא ההתמקדות בנושא של אירופה ואוקראינה שאליו התייחסתי.

עודד פורר: הפרויקט השני הוא תוכנית לעידוד עלייה בכלל.

עודד פורר: לצורך כך, אני חושב שגם זה במהלך חסר תקדים, תוקם חברה לתועלת הציבור משותפת של הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית עם ועדת היגוי שאנחנו שותפים בה ונוביל אותה ביחד איתם לטובת איגום המשאבים לעידוד העלייה.

עודד פורר: זו פעם ראשונה שהממשלה מקצה ככה לפרויקט כזה חדש ולקרוא לו כפרויקט לאומי, 30 מיליון שקלים בשלב הראשון.

עודד פורר: אני מאמין, לפחות לפי האמירות של המוסדות הלאומיים ושל קרן היסוד, שאנחנו גם נראה גיוס נוסף לעניין הזה.

עודד פורר: פה השילוב בין עידוד עלייה וקליטת עלייה הוא ברור לחלוטין.

עודד פורר: חלק מעידוד העלייה הוא שאני יוצא ואני אומר לאנשים: יש לכם לאן להגיע.

עודד פורר: מבחינת ההשקעה שלנו בקליטה – מעבר לתקציב קליטה בקהילה שמופנה לכל הרשויות ומחולק לפי פרמטרים של מספרי עולים, אנחנו תגברנו את מספר הפרויקטורים ברשויות והוספנו לכך פרויקטורים, וגם ובעיקר בשפה הצרפתית.

עודד פורר: אנחנו מתעתדים להוסיף רכזים של מתנדבים במסגרת הפרויקט שלנו עם הסוכנות היהודית לטובת שימוש גם בארגוני העולים וסיוע לארגוני העולים לקחת חלק בתהליך הזה.

עודד פורר: אתמול ישבתי עם מנכ"לית משרד החינוך על תגבור פרויקטים חינוכיים בדגש על השפה הצרפתית.

עודד פורר: אגב, לאחר פנייה של עיריית נתניה לעניין הזה.

עודד פורר: פה אני מבקש גם את העזרה שלך כי בסך הכול אתה קשור למפלגה שיש לה גם אחריות על תיק החינוך וגם על תיק האוצר.

יואל רזבוזוב: למזלי או לצערי?

עודד פורר: אין פה שום ספק שצריך לתת מענים לאוכלוסייה שמגיעה מצרפת בהיבט החינוכי.

עודד פורר: זה קריטי גם ברמה של שעות תוספתיות בבית הספר, אבל גם ברמה של החינוך הבלתי פורמלי.

עודד פורר: הילדים בצרפת לומדים עד השעה חמש.

עודד פורר: ההורים באים מקהילה שהם יודעים שהילדים נמצאים במסגרת עד שעה חמש.

עודד פורר: פתאום הם מגיעים לישראל ובשעה שתים עשרה או בשעה אחת בית הספר מסתיים.

עודד פורר: הם עסוקים בקשיי וחבלי הקליטה שלהם.

עודד פורר: אני חושב שפרויקט כזו, וזו היתה הבקשה שלי ממנכ"לית משרד החינוך, ביקשתי ממנה גם למנות פרויקט ייעודי לעניין הזה במשרד, שתהיה לנו כתובת לטובת הנושא הזה.

עודד פורר: אחת הערים שמתמודדות עם העניין הזה באופן הכי מובהק זו נתניה.

עודד פורר: פה נמצאים בדיוק בתפר שבו משרד החינוך אומר: חינוך זה אני.

עודד פורר: משרד העלייה והקליטה אומר: עלייה וקליטה זה אני, אבל אנחנו צריכים את הדרישה הזו.

עודד פורר: גם על זה יש לנו ויכוחים, אבל זה בכלל לא משנה.

עודד פורר: בסוף הילדים צריכים את אותה הכשרה של אחר הצהריים.

עודד פורר: אנחנו נמצאים היום אצלנו בתהליך מכרז כדי לתת איזשהו מענה ראשוני בחינוך הבלתי פורמאלי, אבל אני בהחלט חושב שמשרד החינוך חייב וצריך להירתם.

עודד פורר: לפחות ברמת השיח שיש לי עם המנכ"לית יש נכונות כזו, אבל אני חושב שיש גם מקום כמו לקרוא להם לקחת ולהוביל בעניין הזה.

עודד פורר: גם התקציבים שיש במשרד החינוך וגם היכולות הפדגוגיות, אין מה לעשות, הן יכולות אחרות ממה שיש אצלנו.

עודד פורר: כמובן שאנחנו בנוסף מתגברים פרויקטים נוספים כמו: "בית ראשון במולדת".

עודד פורר: "בית ראשון במולדת" של קליטה במועצות האזוריות הוא פרויקט שאנחנו התחלנו גם כדי ליישב את הנגב והגליל.

עודד פורר: אני מקווה שאנחנו נוכל להוסיף.

עודד פורר: היעד שלי הוא להוסיף בשנתיים הקרובות עוד 150 משפחות, נוסף על אלה הקיימות כי אני חושב שזה אחד מתהליכי הקליטה המדהימים ביותר שנעשים.

עודד פורר: לפני חודשיים חנכנו פרויקט חסר תקדים במועצה האזורית חבל אילות - אזור מרוחק שלא התיישבו בו כבר שלושים שנה מתיישבים חדשים.

עודד פורר: 15 משפחות הגיעו בשנה האחרונה, נקלטו, נהנות וגם רוצות להישאר.

עודד פורר: כמובן שאנחנו משקיעים גם בתוכניות רווחה במסגרת גם תוכנית לאומית לנוער בסיכון וגם בתוכניות ייעודיות שיש לנו כמו פרויקט "מחוברים", כמו פרויקט יחד עם עמותה שאיני זוכר שמה, אבל זוהי עמותה שמסייעת למלחמה בעוני ובנוער מתגודד.

עודד פורר: אנחנו רואים את המשימה הזו כמשימה משותפת שלנו ושל השלטון המקומי.

עודד פורר: חשוב לי פה להגיד את העמדה של המשרד שלנו.

עודד פורר: המשימה הזו היא משימה לאומית והנושא של עידוד עלייה וקליטת עלייה הוא לא הביזנס הפרטי של משרד העלייה והקליטה והוא גם לא איזשהו תחום שאפשר להטיל אותו על הרשויות המקומיות ולהגיד להן: תסתדרו.

עודד פורר: אנחנו לא יכולים להגיד להן: תסתדרו.

עודד פורר: הן זקוקות לעזרה וסיוע של הממשלה שהוא מגיע לא רק בתמיכה המורלית אלא בסוף גם בתמיכה הכספית.

עודד פורר: הרשות המקומית היא הראשונה שדופקים לה על הדלת כשיש בעיה.

<יצחק איזי ענבר: וואלה, התחלת.

עודד פורר: אני לא התחלתי.

עודד פורר: תאמין לי שאת העמדה הזו אני אומר כבר שנה.

עודד פורר: המצב של הרשויות המקומיות, לפחות לשיטתנו מול המשרד אנחנו פועלים כל העת כדי לשפר אותו ולהועיל אותו.

עודד פורר: אני נציג של הרשויות המקומיות גם מול משרדי ממשלה אחרים, כולל בנושא של תוכניות אחרות כמו תוכנית החומש של יוצאי אתיופיה שאנחנו פועלים היום מול כל המשרדים האחרים כדי להאריך אותם בתקציבים של המשרדים האחרים כדי שזה יימשך שנה נוספת.

עודד פורר: פה במעמד שלך, גם מאיפה שאתה מגיע ברמה הפוליטית, אבל אין פה פוליטיקה, אני חושב שמשרד החינוך צריך להידרש לעניין הזה ולהוסיף תקציבים לילדים האלה כי כל ילד כזה שאנחנו מפסידים או שבסוף המשפחה חוזרת חזרה או שהיא מספרת בבית שהמצב לא טוב או שפשוט אנחנו מייצרים לנו דור נוסף שבמקום שהוא יהיה מוביל, מנהיג, שיכול לסחוף אחריו ולקחת אחריו, שיכול לפתח את הכלכלה, אנחנו מייצרים דור שאנחנו צריכים לסייע לו גם בהמשך.

עודד פורר: כל ההשקעות שאנחנו נשקיע בשנים האלה בחינוך בלתי פורמלי אני אישית חושב שהוא צריך להיות לכלל הילדים בלי שום קשר ליום לימודים ארוך, אבל זה לא באג'נדה שלנו כרגע.

עודד פורר: מבחינתי, האוכלוסייה הזו צריכה לקבל תגבור.

עודד פורר: הקמנו במסגרת החלטת הממשלה ועדה להסרת חסמים בתעסוקה לאוכלוסייה הזו.

עודד פורר: יש שני חסמים מובנים שאליהם אנחנו רוצים להתכוונן: האחד - בקבלה לשירות המדינה.

עודד פורר: אין שום סיכוי שהיום עולה יעבור את המבחנים של הנציבות.

עודד פורר: המבחנים האלה מפלים בהיבט הזה ואני מקווה שנדע למצוא כאן את הפתרון.

יואל רזבוזוב: אנחנו נביא את זה לוועדה.

רינה פרנקל: אולי בשפת אם להעביר אותם.

עודד פורר: אני מציע שתיתן לנו כי הוועדה הזו הוקמה בשבוע שעבר בהחלטת ממשלה.

עודד פורר: אנחנו תוך שישים יום, זאת אומרת, עד סוף הקיץ, נחזור לממשלה עם הצעות.

עודד פורר: חלק מההצעות - יידרשו שינוי חקיקה.

עודד פורר: אני יכול לומר שבתחום מקצועות הבריאות ומקצועות הפרא-רפואיים, שוב בהיבט של עולי צרפת, כשהיינו צריכים שינוי חקיקה פנינו לחברי הכנסת.

עודד פורר: חבר הכנסת שמעון אוחיון הוביל את זה אבל יחד עם חברי כנסת מכל הסיעות שחתמו על הצעת החוק הזו.

עודד פורר: הצעת החוק הזו עברה בוועדת שרים לחקיקה.

עודד פורר: מבחינתנו, זו סנונית ראשונית כי יידרשו גם שינויי חקיקה לצורך הסרת החסמים האלה.

עודד פורר: חסם נוסף שבעיניי הוא מאוד מהותי הוא הנושא של הכרה בתעודות ובציונים.

עודד פורר: מערכת החינוך בצרפת שהיא מערכת חינוך טובה ובתי הספר שם הם ברמה גבוהה, בוודאי בתי הספר של היהודים, נותנים את הציונים של בין אפס ל-20 נקודות.

עודד פורר: זאת אומרת, אם קיבלת 15 בבגרות שלך בצרפת אתה כנראה עילוי.

עודד פורר: אתה נמצא ברמה מאוד גבוהה כי יכולים לתת לך גם אחד ושניים.

עודד פורר: בישראל מדד הציונים הוא מאפס עד 100, אבל בפועל כשאתה לא בסדר אתה מקבל 50 או 55 ובזה פוטרים אותך.

עודד פורר: כלומר, מנעד הציונים הוא אחר.

עודד פורר: מגיע אותו תלמיד עם ציון 15 בבגרות בצרפת ומשווים לו את זה ל-75 בישראל, ולא הוא הדבר.

עודד פורר: בהחלט יידרש פה פקטור נוסף.

עודד פורר: זו גם אחת התביעות שלנו מול משרד החינוך בוועדה הזו.

עודד פורר: על כך שוחחנו אתמול.

עודד פורר: אני מקווה שגם כאן נמצא פתרון.

עודד פורר: האמירה של השרה בעניין הזה היא ברורה.

עודד פורר: היכן שיידרשו החלטות ממשלה יהיו החלטות ממשלה ואיפה שיצטרכו שינויי חקיקה אנחנו נלך לכנסת ונפעיל את כל כובד המשקל שיש גם לה וגם לסיעה שממנה היא באה וגם לקואליציה כדי לשנות את החקיקה כי לא יכול להיות, שמצד אחד, אנחנו אומרים לעולים לבוא לפה, ואז כשהם באים לפה אנחנו מתחילים להעמיס עליהם עוד ועוד ועוד ועוד טפסים בירוקרטיים כדי להפריע לקליטתם.

עודד פורר: מי שהיה רופא בצרפת או באנגליה או בארצות הברית יכול להיות רופא מצוין כאן.

עודד פורר: גם מי שעבד שם בבית חולים במקצועות סיוע רפואי כמו אח, אחות, יכול להיות אח או אחות כאן.

עודד פורר: מי שהיה קלינאי תקשורת שם יכול להיות קלינאי תקשורת כאן.

עודד פורר: צריך לעשות מינימום בירוקרטיה כדי שזה יקרה.

עודד פורר: לשם כך אנחנו כאן.

עודד פורר: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לעודד פורר מנכ"ל משרד העלייה והקליטה.

יואל רזבוזוב: קודם כל, אני חושב שכולנו מסכימים כאן.

יואל רזבוזוב: אני מבקש שגם ננהל דיון מתורבת כי בסופו של דבר הכוונה כאן היא כוונה טובה.

יואל רזבוזוב: כולנו באמת התכנסנו כאן בשביל לעזור לעולים להיקלט כאן

יואל רזבוזוב: בארץ ושלא יהיה מצב שהם לא נקלטו כאן כמו שצריך והם חוזרים.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, אנחנו מפסידים מזה.

יואל רזבוזוב: ביקשתי שיבואו לכאן נציגים מכל המשרדים.

יואל רזבוזוב: יש לנו כאן נציגים ממשרד האוצר שהגיעו.

יואל רזבוזוב: חשוב גם שתשמעו ותעבירו את זה הלאה כי המטרה, בסופו של דבר, היא להביא עוד כסף כי זה עולה כסף, אין מה לעשות.

יואל רזבוזוב: אני חושב שקליטת עלייה הוא אחד הדברים הכי בסיסיים והמובנים במדינה שלנו.

יואל רזבוזוב: בשבוע הבא נראה גם לשר האוצר שהוא ראש מפלגתי שהעלייה תורמת בסופו של דבר גם כסף למדינה, רק בנקודת הזמן הזו, במיוחד עכשיו עם הגלים, אנחנו צריכים לעזור.

יואל רזבוזוב: חשוב לי שהמדינה, הממשלה, המשרדים, יתקצבו.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, הגוף המבצע הן הרשויות המקומיות והן אלה שצריכות לקלוט.

יואל רזבוזוב: הן לא צריכות לקום בזעקה שאין להן ושהן לא מסוגלות לקלוט.

יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן את רשות הדיבור לגברת איילת שילה תמיר, משנה למנכ"ל הסוכנות היהודית, בבקשה.

<איילת שילה תמיר: תודה רבה.

<איילת שילה תמיר: ראשית, אני רוצה להגיד שאנחנו ממשיכים לעבוד בשלושת המישורים שבהן הסוכנות היהודית עובדת: גם במישור של ההזנה של עולם העלייה דרך הפעילות החינוכית השונה שמתקיימת בארצות השונות, גם המשך של תוכניות צעירים למיניהן כדוגמת: "מסע", עבודה עם בתי ספר, עבודה עם הקהילות, וכמובן גם במישור של תשתית עידוד העלייה בעולם ותשתית הקליטה הממוקדת בתחומים שעליהם אנחנו עובדים.

<איילת שילה תמיר: העבודה הזו נעשית בתיאום מלא ובשיתוף פעולה מלא עם משרד העלייה והקליטה.

<איילת שילה תמיר: אני חושבת שהשרה, עודד המנכ"ל והצוות שנמצאים שם - רמת התגובה, המעורבות והמקצועיות של העבודה בתקופה האחרונה היא מרשימה ביותר.

<איילת שילה תמיר: היא בעיקר מרשימה כי היא עונה מבחינתנו על מה שאנחנו מרגישים שצריך לעשות בשטח.

<איילת שילה תמיר: העבודה נעשית בתיאום ובשיתוף פעולה מלא כמו שעודד ציין גם עם הגופים הנוספים, אם זה בחמ"ע , נתיב, משרד החוץ, ההסתדרות הציונית, קרן היסוד, וכן הלאה.

<איילת שילה תמיר: תהליכי העומק קורים כרגע, כמו שעודד ציין, בשני מקומות: באוקראינה ובצרפת בשילוב של גורמים.

<איילת שילה תמיר: עודד דיבר על כך ולא ארחיב.

<איילת שילה תמיר: אני מפנה תשומת לב זהירה ומעקב זהיר על המתרחש באירופה בכלל, בחלק מהמדינות בפרט.

<איילת שילה תמיר: אנחנו צריכים להיות עם יד על הדופק לגבי העניין הזה האם הסיפור הזה מתפתח בצורה יותר רחבה או לא ולהיות מסוגלים לענות.

<איילת שילה תמיר: כפי שעודד ציין, בשנה האחרונה ענינו גם על סיפור צרפת יחד עם כל השותפים וגם על סיפור אוקראינה.

<איילת שילה תמיר: יכול להיות, כולנו עם יד על הדופק, שהסיפור הזה יתרחב.

<איילת שילה תמיר: אנחנו לפחות יודעים לעקוב על זה גם בכל המערכת שמזינה את העולם הזה של העלייה.

<איילת שילה תמיר: כפי שאמרתי, העבודה עם הצעירים, העבודה עם הקהילות.

<איילת שילה תמיר: לגבי צרפת - השנה האחרונה היא שנה משמעותית מאוד.

<איילת שילה תמיר: אנחנו נזהרים בביטוי היסטורי כמו שעודד אמר, אבל אנחנו על הסף.

<איילת שילה תמיר: זאת אומרת, מה שהסתכלנו עליו בתחילת השנה, יחד עם החבר'ה של משרד העלייה הקליטה, ואמרנו : קורה פה משהו, האם הוא קורה?

<איילת שילה תמיר: הוא קורה משמעותית.

<איילת שילה תמיר: ההערכה של הגופים האלה היא שהסיפור הזה לפחות ילווה אותנו בשנה-שנתיים הקרובות, וההיערכות כפי שאמרתי קודם היא אחרת.

<איילת שילה תמיר: היא היערכות שצריכה לתת מענה לאינטנסיביות הזו של הגידול במספרי העולים.

<איילת שילה תמיר: מי שרואה את העולים רואה את החידוש בקהל.

<איילת שילה תמיר: אתה יושב עם הקהל שעולה ויש פה מגוון רחב מאוד.

<איילת שילה תמיר: אתה ממש רואה את כל הקהילה הצרפתית בתהליכי העלייה השונים.

<איילת שילה תמיר: זה גם מאוד מעודד וזה גם מאתגר כי יש לנו פה מגוון רחב של אוכלוסייה ובמידה רבה התפקיד של כולנו, של כל השותפים, הוא לסייע, אבל גם לעודד, להקל ולהפוך את הסיפור הזה לכמה שיותר קל.

<איילת שילה תמיר: אני לא מתייחסת לסיפור הרשויות אלא לסיפור הקליטה.

<איילת שילה תמיר: בצרפת ציין עודד את מרחב הפעילות.

<איילת שילה תמיר: היא רחבה מאוד.

<איילת שילה תמיר: אחד הדברים שעשינו היה הרחבה של תשתית הפעולה שלנו שם, תשתית שהתעסקה בעיקר בפעילות החינוכית, קיבלה עכשיו מינוף רחב מאוד בסיוע של משרד העלייה והקליטה לסיוע של עידוד העלייה.

<איילת שילה תמיר: זה מספרים שלא הכרנו בצרפת.

<איילת שילה תמיר: לכן, כל התהליכים שבסופו של דבר הם מורכבים קיבלו העמקה משמעותית מאוד של משאבים.

<איילת שילה תמיר: ההיערכות שלנו היא גם לאפשרות שהדבר הזה יצמח עוד יותר.

<איילת שילה תמיר: אנחנו כבר מדברים על בסביבות 5,000.

<איילת שילה תמיר: יכול להיות, ואנחנו נדע את זה אחרי הגל של הקיץ, שאנחנו מדברים אפילו על מספר גדול יותר.

<איילת שילה תמיר: יש פה רבים שמנוסים.

<איילת שילה תמיר: אנחנו מתחילים להתקרב למספרים של חמ"ע.

<איילת שילה תמיר: זאת אומרת, בצפי אם הסיפור הזה יעלה עוד מדרגה אחת, השולחן הזה יראה בשמחה בצרפת גם היום אפילו את השלב הבא.

<איילת שילה תמיר: באוקראינה אנחנו רואים בוודאי רואים עלייה באזור המזרחי ומטפלים בה, שוב בשיתוף פעולה עם משרד החוץ ונתיב שעושים עבודה מצוינת והמשרד.

<איילת שילה תמיר: אנחנו גם רואים עלייה באוקראינה, קייב וכן הלאה.

<איילת שילה תמיר: כל יום אנחנו שומעים חדשות אחרות.

<איילת שילה תמיר: מה שהיה רגוע לפני יומיים-שלושה הפך לקרבות כרגע אפילו די רחבים ביומיים האחרונים.

<איילת שילה תמיר: אנחנו נצטרך ללוות את הסיפור הזה וזה אחד הדברים שאני יכולה להגיד בביטחון בשולחן הזה.

<איילת שילה תמיר: היום, כפי שעודד ציין, בשולחן שמרוכז של כל השותפים יש יכולת תגובה גמישה ויחסית מהירה ועניינית של הגופים וזה חשוב מאוד כשמדברים על היערכות לגלי עלייה.

<איילת שילה תמיר: דבר אחרון, בארץ הדגש שלנו הוא להמשיך לסייע בעבודת הקליטה במקומות שאנחנו מתמקדים בהם, בעיקר עליית צעירים.

<איילת שילה תמיר: הסיפור של אולפן עציון בעבודה עם משרד הקליטה הוא מאוד משמעותי.

<איילת שילה תמיר: אנחנו גם חושבים שעליית הצעירים שניזונה בהרבה עבודה חינוכית של הרבה גופים וניזונה, למשל, בתוכניות כמו תוכניות "מסע" וכן הלאה, הסיפור של עליית הצעירים הוא חלק מהשינוי בתפיסה.

<איילת שילה תמיר: אם בצרפת היום סיפור העלייה במעגל של ה- 100 - 150 אלף הקרובים הוא כמעט טרנדי, כולם מכירים מישהו שעלה, יש לצעירים תפקיד מאוד גדול בעניין הזה.

<איילת שילה תמיר: לכן, הדגש של העבודה עם הצעירים והדגש של העבודה שמזינה את הסיפור של העלייה, מבחינתנו הוא חשוב ביותר.

יואל רזבוזוב: תודה לגברת איילת שילה-תמיר משנה למנכ"ל הסוכנות היהודיות.

יואל רזבוזוב: חברת הכנסת רינה פרנקל, בבקשה.

יואל רזבוזוב: לאחר מכן נעבור לרשויות המקומיות.

רינה פרנקל: ראשית, אני מנחמת את המשפחות השכולות, את משפחת פרנקל, שער ויפרח שאיבדו את בניהן שהפכו להיות בנים של העם כולו ואיחדו את העם – תנחומיי.

רינה פרנקל: לעניין שלנו - אני מברכת על היוזמה של הוועדה בראשות חבר הכנסת יואל רזבוזוב.

רינה פרנקל: אני חושבת שזה עניין מאוד מאוד חשוב.

רינה פרנקל: עוד בפברואר השנה כתבתי מכתב לראש הממשלה שישים דגש על עלייה וגלי עלייה מאוד חזקים מאוקראינה שהיו צפויים להיות, וכמובן מצרפת אבל מצרפת מסיבות קצת אחרות, מסיבות של אנטישמיות שהם חשים את זה כל פעם מחדש.

רינה פרנקל: המצב באוקראינה הוא עד כדי כך גרוע שכל יום באמת לא יודעים מה יכול להתרחש.

רינה פרנקל: אנשים בורחים למדינות שונות.

רינה פרנקל: אני חושבת שיהודים צריכים לבוא למדינת ישראל, למדינה שלנו, וחשוב שהמדינה הזו תהיה ערוכה לקבלת עולים מאוקראינה.

רינה פרנקל: אני בעצמי באתי מקייב שבאוקראינה בסוף שנת 90' וחוויתי על עצמי את הקושי של העלייה.

רינה פרנקל: התגברנו על זה.

רינה פרנקל: אני וחבריי יודעים עד כמה קשה להיקלט במדינה שהיא מדינה עם מאפיינים ומנטליות אחרים.

רינה פרנקל: יש קושי בלמידה של שפה חדשה, וקשיים של קליטה.

רינה פרנקל: אדם מאבד לפעמים את המקצוע שהוא רכש במהלך שנים והוא אמר איכשהו להשתלב במקום עבודה אחר.

רינה פרנקל: כל זה מוביל אותי למסקנה שהמדינה חייבת כאן לעזור.

רינה פרנקל: המדינה חייבת לקחת על עצמה את החלק העיקרי של הקליטה כדי שהקליטה תהיה רכה, טובה וקלה לכל העולים.

רינה פרנקל: כמובן שהאנשים שעולים היום מאוקראינה, כפי שציין מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, באים בלי שום יכולת למכור את הבית, בלי שום יכולת כלכלית איכשהו להתבסס כאן לעומת העולים מצרפת.

רינה פרנקל: אני חושבת שבצרפת אנשים מוכרים את הבתים ובכל זאת יש להם יכולת כלכלית איכשהו לתמרן כאן בישראל.

רינה פרנקל: אנשים האלה באמת באים עם מינימום של מינימום יכולת.

רינה פרנקל: חשוב מאוד שכאן שמשרד הקליטה מצא לנכון להגביר את סל הקליטה וזה חשוב ומבורך.

עודד פורר: חשוב לי רק לתקן, זה לא סל קליטה כי אחר כך יבואו כולם ויבקשו את סל הקליטה המוגדל.

עודד פורר: יש לנו במשרד קרן נמלטים.

עודד פורר: הגדלנו את התקציב בקרן שניתן לכל משפחה.

עודד פורר: זה יכול להגיע עד ל-15,000 שקלים למשפחה.

עודד פורר: אזורים מסוימים באוקראינה יוגדרו.

רינה פרנקל: קרן – לא משנה איך נקרא לזה.

רינה פרנקל: חשוב שיש תמיכה כלכלית.

רינה פרנקל: חשוב שזה יהיה מכל המשרדים.

רינה פרנקל: מדובר פה על משרד הפנים, על משרד החינוך, על משרד הקליטה, על המשרד לפיתוח הגליל – כל המשרדים האלה צריכים להתאחד וצריכים לתת מענה ולא שכל אחד מושך לכיוונו אלא מישהו צריך לרכז את כל מה שנדרש מבחינתו של העולה החדש.

רינה פרנקל: כמובן שצריכים גם משאבים אנושיים וגם משאבים כלכליים, אין ספק בזה בכלל.

רינה פרנקל: כאן המדינה צריכה באמת איכשהו לתקצב את כל הנושא של הקליטה.

רינה פרנקל: גם במשרד החינוך צריך לשים דגש כי ילדים שמגיעים לכאן צריכים להתאקלם גם מבחינת שפה.

רינה פרנקל: מאוד קשה להם לתת את הפוש הראשון כדי שיקבלו אותם גם בחברה הישראלית כי הקושי בשפה הוא קושי מנטלי וזה דברים מאוד מאוד בסיסים שלא נותנים לפעמים להתקדם.

רינה פרנקל: ואז אנחנו רואים או הצלחה באמת מאוד מאוד טובה ואנחנו רואים עד כמה הילדים של עלייה של שנת 90' הצליחו ועד כמה יש אחוז גבוה בהשתלבות בהשכלה גבוהה.

רינה פרנקל: כאן צריך לשים דגש גם על הדברים האלה.

רינה פרנקל: אני מברכת על כל הפרויקטים שנכון להיום מקיימים כאן.

רינה פרנקל: אני מבינה שהדברים האלה הם לא פשוטים ושיהיו ליקויים ושיהיה מה לשפר.

רינה פרנקל: אבל אני חושבת שעקב זה אנחנו יושבים כאן ומוכנים לשמוע את כל המשרדים – מה חסר להם, מה צריך, כדי באמת שאלו שמגיעים לכאן יקבלו כל מה שנדרש וייקלטו בצורה הטובה ביותר.

רינה פרנקל: אני רוצה לשים דגש על התעסוקה.

רינה פרנקל: נושא התעסוקה וההכשרה הוא מאוד קריטי.

רינה פרנקל: טוב שיש תקציבים נוספים להכשרה ופרויקטים שקשורים לתעסוקה.

רינה פרנקל: בעבר ליוויתי את כל התוכניות של הכשרה ותעסוקה בשירות התעסוקה כסגנית מנהל מחוז.

רינה פרנקל: ראיתי את כל אלה שמגיעים לכאן וצריכים באמת עזרה של המדינה כדי להחליף מקצוע, כדי להיקלט מחדש.

רינה פרנקל: גם הנושא של מעסיקים שנותנים אפשרות לעולים חדשים איכשהו להשתלב בשוק העבודה הוא חשוב ומבורך כי פרנסת המשפחה היא אפשרות הקיום שלהם כאן במדינת ישראל.

רינה פרנקל: תודה.

יואל רזבוזוב: זה המפתח.

יואל רזבוזוב: חברת הכנסת רינה פרנקל, תודה.

יואל רזבוזוב: אנחנו עוברים לעבודה.

יואל רזבוזוב: בבקשה עוזי ענבר מנכ"ל עיריית נתניה.

יואל רזבוזוב: אחריו תדבר ממלאת מקום ראש העיר ד"ר לאופר שאחראית גם לחינוך.

<יצחק איזי ענבר: נתחיל בכך שהעיר נתניה מרכינה ראש בעקבות הפשע הנתעב של הרצח של שלוש הנערים.

<יצחק איזי ענבר: ליבנו עם המשפחות.

<יצחק איזי ענבר: כפי שציינת, נמצאת כאן ממלאת מקום ראש העיר הד"ר לאופר שמחזיקה את תיק החינוך, ראש מינהל החינוך שלנו, ראש אגף הרווחה וראש אגף הקליטה.

<יצחק איזי ענבר: עודד, בתחילת הדברים אני רוצה להודות לך על הפעולה הברוכה שעשית בנושא של תוכנית החומש.

עודד פורר: אגב, בעקבות פנייה של מנכ"ל עיריית נתניה.

<יצחק איזי ענבר: היית היחידי שבאמת הרים את הכפפה הזו ואני חושב שצריך להמשיך בכך כי גם נכון להיום יש חוסר בהירות לגבי המשך התוכנית לשנה הבאה.

<יצחק איזי ענבר: מדובר באוכלוסייה שקליטתה בארץ קשה מאוד.

עודד פורר: אני רק אענה לך על זה.

עודד פורר: אנחנו כרגע עובדים על החלטת ממשלה שתגיע יחד עם התקציב שתנחה את המשרדים להמשיך את תקציבי החומש ב- 2015 עד שנסיים את התכנון החדש.

<יצחק איזי ענבר: יופי.

<יצחק איזי ענבר: רק חשוב באמת, כמו שעשית, תעדכן את משרדי הממשלה האחרים כי ליבם לא כליבך בעניין הזה.

עודד פורר: אנחנו עובדים היום על ההחלטה הזו כבר עם משרד ראש הממשלה.

עודד פורר: כשתגיע ההצבעה על תקציב 2015 זה אמור להיכנס בפנים.

<יצחק איזי ענבר: אוקיי.

<יצחק איזי ענבר: יואל, אני רוצה להודות לך על כינוס הוועדה.

<יצחק איזי ענבר: פנינו ליואל בעקבות גל העולים שהגיע לנתניה.

<יצחק איזי ענבר: אנחנו מאוד מברכים על גלי העלייה.

<יצחק איזי ענבר: תיארת יפה מאוד באמת את הפעילות שמשרד העלייה והקליטה עושה, כולל הסוכנות והאחרים.

<יצחק איזי ענבר: אבל בסוף מה שקורה שמי שמתמודד, וזה לא ברמה, עודד, של הפרויקטורים - -

עודד פורר: אני מסכים איתך.

<יצחק איזי ענבר: - - בסוף מה שקורה זה שמגיעים הילדים לנתניה, כמו גם לערים אחרות, ואתה צריך לתת להם מענה.

<יצחק איזי ענבר: איך אמרת?

<יצחק איזי ענבר: הם שם רגילים עד שעה חמש, פה הם לומדים עד שתים-עשרה או אחת ואז מה עושים, איך עושים, המנטליות שונה, שפה, וכן הלאה.

<יצחק איזי ענבר: למי שלא יודע, מתוך כ-220 אלף תושבי נתניה, כ-40% הם עולים, 40% מכל חבלי עולם.

נסים זאב: זו זכות בשבילכם.

<יצחק איזי ענבר: זכות - ודאי.

<יצחק איזי ענבר: אנחנו רואים בזה מעשה ציוני.

<יצחק איזי ענבר: ראש העיר מובילה את התהליך הזה.

<יצחק איזי ענבר: אבל יחד עם זאת, האחריות בסוף היא עלינו לכל ילד וילד.

<יצחק איזי ענבר: כל ילד הוא עולם ומלואו.

<יצחק איזי ענבר: אתן קצת מספרים.

<יצחק איזי ענבר: אנחנו קולטים, וכבר התחלנו לקלוט, כ-700 ילדים בגילאים שונים השנה.

<יצחק איזי ענבר: אני מדבר על פתיחת שנת הלימודים תשע"ה שמי שלא יודע היא הולכת להיפתח בראשון לספטמבר.

<יצחק איזי ענבר: יש חודשיים שבהם עיריית נתניה צריכה להיערך לקלוט.

<יצחק איזי ענבר: לדוגמה, ילדים בגילאי הגן, כ-100 - 120 ילדים.

<יצחק איזי ענבר: זה בנייה של שלושה או ארבעה גני ילדים.

<יצחק איזי ענבר: אנחנו עשינו ישיבות פנימיות אצלנו עם כל האחריות שיש לנו בעניין הזה והגענו למסקנה שאנחנו חייבים את עזרתכם, בעיקר של משרד החינוך, כי עודד הוא באמת עם החינוך הבלתי פורמאלי.

<יצחק איזי ענבר: יש פה נציג של משרד החינוך?

יואל רזבוזוב: נמצאת פה מאיה שריר, מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים.

<יצחק איזי ענבר: אנחנו צריכים את העזרה שלהם בצורה ממש מידית.

<יצחק איזי ענבר: לדוגמה, יש לנו בגילאי בית ספר יסודי, לא חטיבת ביניים, כ-350 ילדים שמרביתם מצרפת שצריך לתת להם מענה.

<יצחק איזי ענבר: אנחנו הולכים לפתוח בית ספר אולפן לשנה.

<יצחק איזי ענבר: לקחנו בית ספר בהפניית ראש העיר ובבית הספר הזה כ-350 ילדים שצריך יהיה לקלוט אותם וגם לתת להם מענה.

<יצחק איזי ענבר: זה היערכות שמשרד החינוך צריך להירתם באופן מידי לעניין הזה.

עודד פורר: יש מודל דומה בירושלים עם בית ספר של אולפן שמרכז ילדים מכל בתי הספר.

עודד פורר: משרד החינוך גם לוקח חלק בעניין הזה.

אברהם מיכאלי: זה מודל ישן, עשינו את זה כל השנים הקודמות.

אברהם מיכאלי: תמיד היה בית ספר אחד או שניים שבהם היה אולפן.

אברהם מיכאלי: הוא רוצה כיתות אולפן.

<יצחק איזי ענבר: למי שלא יודע, בנתניה יש לנו אולפן של בוגרים ואחרי גילאי צבא שג'ורג' מנהל אותו.

<יצחק איזי ענבר: לקחנו מתקן ואנחנו מנהלים אותו ביד רמה ונותנים מענה.

<יצחק איזי ענבר: לצרכים של בית הספר זה צורך אחר לגמרי וזו היערכות שונה.

אברהם מיכאלי: מה עשיתם לפני עשר שנים?

<יצחק איזי ענבר: פעלנו באותה מידה.

אברהם מיכאלי: היו כיתות אולפן.

<יצחק איזי ענבר: נכון, אתה צודק.

אברהם מיכאלי: ביטלתם אותם, סגרתם אותם.

<ג'ורג' דובין: זה לא אנחנו.

אברהם מיכאלי: לא משנה.

אברהם מיכאלי: אותו מודל שהיה לנו בקליטת עלייה בעשר השנים האחרונות.

אברהם מיכאלי: גם משרד הקליטה ומשרד החינוך מכירים את זה.

<יצחק איזי ענבר: אין לנו בעיה במודלים, יש לנו בעיה באמת לתת מענה בתגבור של שעות, לתת מענה בתגבור של תקציבים להקמת מבנים מידיים, וזה דבר שצריך את העזרה שלכם.

<יצחק איזי ענבר: אני לא רוצה להיכנס פה בצורה פרטנית כי באמת אני לא חושב שזה המקום.

<יצחק איזי ענבר: יואל, אבל אני כן חושב שצריך לקבוע לוח זמנים שמשרד החינוך יזמן אותנו תוך שבוע לשבת, לראות ולתת תקציבים שצריך לתת.

יואל רזבוזוב: דיברתי לפני הישיבה עם אריאל לוי סמנכ"ל בכיר ומנהל המינהל הפדגוגי במשרד החינוך.

יואל רזבוזוב: הוא היה צריך להגיע, הוא אמר שיכול להיות שתהיה לו בעיה.

יואל רזבוזוב: נמצאת איתנו כאן מאיה שריר.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, אנחנו כן רוצים מידית פגישות כי אין סיכוי.

יואל רזבוזוב: העירייה לא יכולה לקחת את זה.

עודד פורר: אבל גם בסוף כולם יישאלו: איפה הכסף?

יואל רזבוזוב: אין מה לעשות - שיתקצבו.

עודד פורר: אני לא נציגו פה של משרד החינוך, אבל פה הממשלה תידרש.

עודד פורר: לכן, אמרתי לך גם קודם.

עודד פורר: צריך לבוא למשרד החינוך.

עודד פורר: תאמין לי, לא מדובר בסכומים בלתי הגיוניים בהיבט של הממשלה, סיוע פה שייתן סיוע מהיר גם בהיבט של חינוך בלתי פורמלי, גם בהיבט של החינוך הפורמלי.

עודד פורר: הילדים האלה נמצאים בבית הספר.

עודד פורר: מאיה עושה עבודה לא פשוטה בתוך סד של שמיכה שזה המשאבים שנתנו לה.

עודד פורר: צריך להבין שהמצב השתנה.

עודד פורר: גידול בשנה ברצף - שנה שעברה 10%, והשנה עוד 20% במספרי העולים.

עודד פורר: צריך להבין שהגידול בעולים ממדינות המערב הוא הרבה יותר גדול כי ב-2013 הסתיימה העלייה המאורגנת מאתיופיה שהיתה עלייה שמתוקצבת למרכזי הקליטה ובתקציבים לכל הליך הקליטה הראשוני.

עודד פורר: כשאנחנו רואים את המספרים ב-14' הם בעצם עם ממש מעט עולים שעוד הגיעו מאתיופיה, לא במספרים שאנחנו מכירים.

עודד פורר: לא 1,500 עולים או 2,000 עולים מתוכם.

עודד פורר: אנחנו מדברים על 100 או 200 עולים שהגיעו מאתיופיה השנה.

עודד פורר: המספרים שאנחנו רואים השנה זה פי 3 עולים מצרפת, זה פי 2 עולים מאוקראינה, זה 15% יותר עולים מרוסיה, זה פי 2 עולים מאיטליה, זה פי 2 עולים מברזיל - אלה המספרים.

עודד פורר: בסוף הילדים, ולכן גם אמרתי קודם ואני עומד מאחורי זה, מי שמתמודד עם זה זה הרשויות המקומיות וזה נכון.

עודד פורר: אבל הילדים במערכת החינוך צריכים תגבור וסיוע שאם הם לא מקבלים אותו אנחנו נתקלים בזה מאוחר יותר - זה ברור.

אברהם מיכאלי: אדוני המנכ"ל, עם כל הכבוד המספרים שאתה אומר כרגע שגדלו, המספרים הם הרבה פחות ממה שהיה פה לפני.

אברהם מיכאלי: למה הזכרתי עשר שנים?

אברהם מיכאלי: כי המדינה הרי נתנה את הפתרון שהוא מבקש היום.

עודד פורר: המדינה צמצמה.

אברהם מיכאלי: מישהו לקח את הכסף הזה.

אברהם מיכאלי: יש עכשיו הגברה בעלייה אז מחזירים את זה.

עודד פורר: נכון, זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

אברהם מיכאלי: לכן, זה לא דבר שאנחנו צריכים להתמודד עכשיו עם משהו שלא היה עד היום.

אברהם מיכאלי: היה, לקחו אותו, צריך להחזיר אותו - זה הכול.

עודד פורר: כל מה שאני אומר זה שבמשרד החינוך יש צורך לתגבר לצורך העניינים האלה.

עודד פורר: צריך גם להודות על האמת, קליטת העלייה שהיתה לפני עשרים שנה שונה ממה שאנחנו רגילים היום כמו שלפני חמישים שנה קלטו אחרת.

אברהם מיכאלי: שירבו כאלה בעיות.

עודד פורר: הלוואי שיהיו פה מספיק עולים שנצטרך בסוף להקים אוהלים כי לא יהיה לנו מספיק.

עודד פורר: אנחנו לא במצב הזה.

נסים זאב: לפחות יהיה מי שיתחרה עם הבדואים.

<יצחק איזי ענבר: אני גדלתי באוהל.

עודד פורר: אני חושב שהסכומים מדובר עליהם היום שצריך משרד האוצר לתגבר את משרד החינוך כדי לתת מענה בסיסי, אני לא מדבר איתך על מכוניות פאר ודירות פאר, מענה במערכת החינוך, הם לא גבוהים ברמה בלתי נתפסת.

עודד פורר: להערכתי, אם היום יבוא משרד האוצר וייתן 20 מיליון שקלים למשרד החינוך, תעשה תוכניות בלתי פורמליות לילדי עולים במקומות שבהם יש ריכוזים גדולים, האמן לי, מהר מאוד אנחנו - - -

אברהם מיכאלי: אדוני המנכ"ל, לך זה כבר לא סוד.

אברהם מיכאלי: יש מגירת רזרבות לשר האוצר שמשם הוא יכול לכסות כל כך הרבה דברים, האמן לי.

<יצחק איזי ענבר: אני מבקש לסיים שאנחנו רואים זכות גדולה בכל העולים שמגיעים לארץ.

<יצחק איזי ענבר: זו ציונות לשמה.

<יצחק איזי ענבר: צריך את המעורבות של כולם כדי שניתן להם את מה שמגיע להם בצורה הטובה ביותר.

<יצחק איזי ענבר: הצרכים של לפני עשר ועשרים שנה הם שונים לגמרי.

<יצחק איזי ענבר: היום אנשים רוצים לבוא הכול על מוכן וצריך לתת להם בנתונים של היום כי מדינת ישראל הפכה לארץ מקלט בשנים האחרונות.

<יצחק איזי ענבר: כך זה נתפס ובשביל זה אנחנו כאן.

<יצחק איזי ענבר: ד"ר לאופר, בבקשה.

<אביטל לאופר: תודה.

<אביטל לאופר: אני רוצה להוסיף כמה נקודות.

<אביטל לאופר: כשאנחנו מסתכלים על ערים יש הבדלים בין הערים הקולטות השונות.

<אביטל לאופר: נתניה, למשל, היא עיר שקלטה.

<אביטל לאופר: 40% מהאוכלוסייה שלה עולים משנת 90', ועכשיו 25%, לפחות לפי הנתונים של הפרויקטור של משרד העלייה והקליטה, 25% מהעולים מצרפת באים לנתניה.

<אביטל לאופר: זה מאוד משמעותי לעומת ערים אחרות שלהן אין אוכלוסיית עולים קודמת מאוד משמעותית.

<אביטל לאופר: נמצאים פה פקידי האוצר.

<אביטל לאופר: חשוב שתשמעו שהעיר נתניה לא מוגדרת רשמית כעיר עולים.

<אביטל לאופר: 40% מהאוכלוסייה עולים והיא לא מוגדרת כעיר עולים.

<אביטל לאופר: היא לא מקבלת תקציב כי זה הגדרות משנת 50'.

<אביטל לאופר: יואל מכיר את זה.

<אביטל לאופר: רמת השרון היא עיר עולים.

<אביטל לאופר: אוכלוסייה אנגלוסקסית רבה שנקלטה בשנות ה-50 הפכה אותה לעיר עולים עם כל ההנחות ועם כל התקציבים הממשלתיים, מה שלא קיים בנתניה.

<אביטל לאופר: זה כבר עיוות ראשוני שקיים.

עודד פורר: הנושא הזה נמצא היום בעבודה - - -

<אביטל לאופר: העזרה הראשונית היא עזרה מאוד גדולה וטובה, אבל אחרי שנה, אחרי שנתיים, אנחנו יודעים שהרשויות הממשלתיות יוצאות ומי שצריכים לתת פה את המענה זה הרשויות המקומיות.

<אביטל לאופר: הבעיה המרכזית שלנו היא לא עם הקליטה הראשונית.

<אביטל לאופר: עם הקליטה הראשונית אנחנו מתמודדים ואנחנו מתמודדים טוב.

<אביטל לאופר: הבעיה המשמעותית שלנו היא אחרי שנתיים, שלוש, חמש שנים, שפורמלית הם לא מוגדרים עולים.

עודד פורר: לא נכון.

עודד פורר: עולה עד עשר שנים בארץ זכאי גם לעזרה בתעסוקה, זכאי גם לסיוע בשפה.

<אביטל לאופר: ועדיין ההצטמצמות במשרד החינוך - - -

יואל רזבוזוב: את מדברת על תיק החינוך.

<אביטל לאופר: ההצטמצמות במשרד החינוך.

עודד פורר: משרד החינוך - חמש שנים.

עודד פורר: נכון, מאיה?

<אביטל לאופר: זה הולך ויורד.

<מאיה שריר: לא, לא.

<מאיה שריר: מקבלים שעות לרכישת עברית כשפה שנייה, זה תלוי בשלבי הגיל.

<מאיה שריר: ביסודי באמת רק שנה.

<מאיה שריר: מעבר לזה מקבלים תוכניות.

<מאיה שריר: יש מגוון תוכניות ומענים לכל תלמיד שלא נולד בישראל ועדיין זקוק לעזרה.

<אביטל לאופר: אחרי שנה הילדים הללו שבאים מבתים שבהם לא מדברים בבית עברית, לא יודעים את השפה, מצפים מהם לעשות בגרויות ובודקים אותנו על הבגרויות.

<טובה דולב: עם שלוש שעות שבועיות.

<אביטל לאופר: יותר מזה, מי שעושה בגרות בצרפתית הבגרות לא נכללת באחוזי הבגרות העירונית.

<אביטל לאופר: ואז באים אלינו התושבים שלנו ואומרים: איך אחוזי הבגרות בעיר הם לא גבוהים?

<אביטל לאופר: כי המספרים הללו לא נכללים.

<אביטל לאופר: בסוף אנחנו - הרשויות המקומיות - צריכים לתת את הדין בפני התושבים שלנו, גם העולים וגם הוותיקים.

<אביטל לאופר: אנחנו מתמודדים באמת באהבה.

<אביטל לאופר: אבל אנחנו מרגישים שאחרי הקליטה הראשונית אנחנו נשארים מאוד לבד, גם בחינוך הפורמלי, גם בחינוך הלא פורמלי.

<אביטל לאופר: אתה דיברת להוסיף פרויקטורים.

<אביטל לאופר: עודד, פרויקטורים לא עוזרים לנו.

<אביטל לאופר: לפעמים הפרויקטורים שלכם עובדים באופן עצמאי ולא תמיד בתיאום איתנו.

עודד פורר: הם אמורים להיות עובדים שלכם.

<אביטל לאופר: לא תמיד.

עודד פורר: סליחה, הפרויקטורים לפי ההסכם בינינו אמורים להיות או עובדי עירייה או חברת בת של העירייה.

<אביטל לאופר: אנחנו צריכים עובדים בשטח.

<אביטל לאופר: אנחנו צריכים את עובדי הנוער, אנחנו צריכים את אלה שיהיו בקשר עם הנוער.

<אביטל לאופר: אנחנו צריכים שעות לעברית, שעות להפעלת הילדים לאורך זמן וזה הרבה כסף.

<אביטל לאופר: אבל מה שחשוב, וזה אני רוצה שיהיה על השולחן, לא רק השנה הראשונה, אלא לראות איך ממשכים לתמוך באוכלוסייה הזו לאורך טווח כי הבעיות צצות אחרי השנה הראשונה.

יואל רזבוזוב: תודה, אביטל.

יואל רזבוזוב: עיריית נתניה, ממש שתי מילים.

<תמר ישראלי: עוד שתי מילים לנושא אגף הרווחה.

<תמר ישראלי: ברשותך, אני רוצה לציין שאגף הרווחה חווה את הפרויקטורים של משרד הקליטה מאוד חיובי ואפילו את המסמך היום הכנתי יחד עם הפרויקטור פרדו - איש יקר.

<תמר ישראלי: אגף הרווחה – עיריית נתניה, נחשפה בפעם הראשונה למהות העלייה מצרפת בפיצוץ הגז.

<תמר ישראלי: הקהילה חוותה משבר ואנחנו יחד איתה.

<תמר ישראלי: הבנו, ואני מודה שלא הבנו מספיק טוב את העלייה מצרפת.

<תמר ישראלי: אני לא רוצה להכביר במילים.

<תמר ישראלי: אני מבקשת לומר שבשנת 1990 כשאגף הרווחה בתוך העירייה יחד עם כולם קלט את העלייה מחבר העמים הקמנו בתוך האגף יחידה, צוות, לקליטת העלייה מרוסיה, מחבר העמים.

<תמר ישראלי: הצוות הזה התמחה בתרבות, בצרכים, ברגישויות, וזה נתן ללא ספק את אותותיו בקליטה נכונה מאוד של חבר העמים.

<תמר ישראלי: היום אני מבקשת, ואני מבקשת את החיבור של משרד הקליטה למשרד הרווחה.

<תמר ישראלי: תנו לנו שוב כלי של צוות ייחודי לפחות לחמש שנים כדי ללמוד את נושא התרבות, האנשים האלה, הילדים האלה.

<תמר ישראלי: כדי להיות נכון במענה צריך לדעת, צריך להתמחות.

<תמר ישראלי: אני מבקשת צוות ייחודי באגף הרווחה לקליטת העלייה מצרפת.

<תמר ישראלי: תודה.

יואל רזבוזוב: ג'ורג', מנהל אגף קליטה, ממש כמה מילים.

<ג'ורג' דובין: קודם כל, אני רוצה להתחיל מפתגם "מי שטרח בערב שבת יאכל בשבת".

<ג'ורג' דובין: אני רוצה להגיד לעודד תודה.

<ג'ורג' דובין: אנחנו קיבלנו שלושה וחצי פרויקטורים.

<ג'ורג' דובין: הם עובדים בשיתוף פעולה מלא עם כל העירייה.

<ג'ורג' דובין: בינתיים יש לי רק אחת וחצי בגלל שאתה יודע - - -

יואל רזבוזוב: אתה מדבר בחצאים, זה אנשים.

<ג'ורג' דובין: אבל עוד יום יומיים הכול - - -

עודד פורר: חתמתי כבר על החוזים.

<ג'ורג' דובין: כן.

<ג'ורג' דובין: דבר נוסף, אולפנים.

<ג'ורג' דובין: יש צפי יהיו יותר עולים.

<ג'ורג' דובין: אין לי מורים.

<ג'ורג' דובין: משרד החינוך לא מוכן ואין לו אפשרות.

<ג'ורג' דובין: אני ביקשתי מהם, דיברתי איתם.

<ג'ורג' דובין: אני ביקשתי לשריין מורים לאולפן למבוגרים.

<ג'ורג' דובין: אמרו: אין לנו פשוט.

<ג'ורג' דובין: אני אמרתי: תקשיבו טוב.

<ג'ורג' דובין: מחר יש לנו פגישה בכנסת, אני אגיד.

<ג'ורג' דובין: מותר?

<ג'ורג' דובין: אמרו: בבקשה, אתה יכול להגיד.

<ג'ורג' דובין: אז אני אמרתי.

עודד פורר: טוב שמאיה שמעה אותך.

<ג'ורג' דובין: מאיה שריר לא כל כך שייכת למבוגרים.

עודד פורר: לא משנה.

עודד פורר: אבל מאיה יכולה להעביר את המסר, בעיקר אחרי הפגישה שלנו אתמול עם המנכ"לית על האולפנים.

<ג'ורג' דובין: מאיה שריר לא הכתובת למה שאמרתי.

<ג'ורג' דובין: אני מצטער מאוד, מאיה.

יואל רזבוזוב: מאיה, בואי נשמע אותך.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים שבאמת רוב העבודה בינתיים נכון לפרק זה, במיוחד כשאנחנו לפני ראשון לספטמבר, מתנקז למשרד החינוך.

יואל רזבוזוב: חשוב לי, גם דיברתי אריאל לוי, חשוב שהמסר הזה יעבור גם למנכ"לית.

יואל רזבוזוב: אני אדבר גם עם השר.

יואל רזבוזוב: חשוב במידי לעשות את הפגישות האלה.

יואל רזבוזוב: אני גם לא מאמין.

יואל רזבוזוב: זה טוב שיש פרויקטים גדולים ולאומיים, אבל אני חושב שפה צריך ללכת נקודתית.

יואל רזבוזוב: כל עיר שקלטה X עולים אנחנו יודעים על הנייר כמה שעות, מבנים.

יואל רזבוזוב: עוד פעם, יש עכשיו 350 ילד שצריך להכניס אותם לכיתות.

יואל רזבוזוב: מאיפה לוקחים את המבנים?

יואל רזבוזוב: אני לא יודע.

יואל רזבוזוב: האם בונים אוהלים?

יואל רזבוזוב: איך אנחנו מתמודדים עם זה?

יואל רזבוזוב: מי עושה את זה?

<ג'ורג' דובין: צריך להכין אותם לכיתות, אין להם שפה.

יואל רזבוזוב: בסדר.

יואל רזבוזוב: זה השפה ושעות.

יואל רזבוזוב: אבל פיזית איך אנחנו מתמודדים.

יואל רזבוזוב: זה מה שחשוב לי.

יואל רזבוזוב: בבקשה מאיה.

<מאיה שריר: תודה.

<מאיה שריר: ראשית, אנחנו שמחים באמת על כל עולה שמגיע.

<מאיה שריר: לחברה הישראלית זה תרומה חשובה מאוד.

<מאיה שריר: אם אתם רוצים תשובה קודם בקשר למבנים - הצפי שיש לי, ויש לי רשימות מדויקות של הערים, זה צפי שקיבלתי מהסוכנות היהודית שהוא כולל חיתוך לפי גילאים.

<מאיה שריר: הוא שונה מאוד מהמספרים שאני רואה מנתניה.

<אביטל לאופר: זה קיבלנו מהפרויקטור.

<מאיה שריר: זה קיבלתי מאריאל מהסוכנות היהודית מדויק לפי יישובים, אז קשה היום לצפות.

<יצחק איזי ענבר: תעזרי בנתונים שלנו.

<מאיה שריר: בסדר.

<מאיה שריר: אני קבעתי כבר ישבתי עם נתניה - זה בסדר.

<מאיה שריר: אני בשמחה באה ביום שני, אנחנו סגרנו כבר.

יואל רזבוזוב: חברים, חשוב לי לציין שיש לנו פה עוד רשויות.

יואל רזבוזוב: יש לנו כאן את ירושלים, פתח תקווה, אשקלון, תל אביב.

<מאיה שריר: בשמחה אבוא לכל רשות.

<איילת שילה תמיר: כעיקרון, ככל שמתקרב זמן ההגעה של העולה והמקל עובר, הנתונים שנמצאים בידי הפרויקטורים ובידי העירייה יותר נכונים.

<איילת שילה תמיר: לכן, חשוב לסנכרן את העניין.

<איילת שילה תמיר: אם אנחנו יכולים לתרום נתרום.

עודד פורר: מאיה, את מסתכלת על צפי שהוא שנה קדימה.

<מאיה שריר: לא, לא שנה קדימה.

<מאיה שריר: עכשיו, ממש מדויק לקיץ.

<יצחק איזי ענבר: תעזרי בנתונים שלנו, אנחנו לא ממציאים מספרים.

<מאיה שריר: בשמחה.

<מאיה שריר: אני אגיד עוד נקודה שמקשה עלינו לעבוד לפי צפי.

<מאיה שריר: תלמידים עולים שמגיעים הם מגיעים לרשות ונרשמים לבתי הספר והזכות של ההורים היא לבחור לאן לרשום את הילדים שלהם, גם בסוג הפיקוח וגם באיזה בית ספר ובעדיפות לשכונה.

<מאיה שריר: אם יש שני תלמידים עולים שמגיעים לאותה רשות, לנתניה, אבל הם נרשמו לבית ספר אחד או לשניים אצלנו זה מכפיל את מספר השעות.

<מאיה שריר: לכן, קשה לנו לעבוד עם צפי כזה.

<מאיה שריר: אבל אנחנו מתחייבים שלפי חוזר מנכ"ל שפורסם כל השעות שרשומות שם יינתנו לכל תלמיד עולה שמגיע.

<מאיה שריר: סיכמתי את זה עם אריאל לוי הסמנכ"ל הבכיר, מנהל המינהל הפדגוגי, זה מתואם.

<מאיה שריר: אותו הדבר לגבי בניית מבנים.

<מאיה שריר: קשה לנו מראש לדעת מפני שאם רושמים את כולם לבית ספר אחד או אם מחולקים למספר בתי ספר זה משנה את התמונה גם בשעות, גם במבנים.

<מאיה שריר: לכן, הצפי הוא קשה מראש.

<מאיה שריר: לכן, חשובה עבודה עם כל רשות ורשות.

<מאיה שריר: לכן, קבעתי.

<מאיה שריר: ביום שני אני אהיה בנתניה מפני שבאמת יש סגנונות שונים של אפשרות קליטה.

<יצחק איזי ענבר: Welcome.

<מאיה שריר: חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו מכירים הרבה מאוד שנים על העלייה מברית המועצות לשעבר ואנחנו מכירים דוגמאות שונות של אולפנים.

אברהם מיכאלי: הרי היתה מחלקה שלמה שטיפלה בנוער עולה.

אברהם מיכאלי: אנחנו טיפלנו בזה.

יואל רזבוזוב: טיפלתם, אבל בסופו של דבר אין תקציבים.

אברהם מיכאלי: לא, זה קיים.

אברהם מיכאלי: אנחנו חוזרים לדיון הזה וזה חשוב מאוד.

יואל רזבוזוב: ראש העיר התנצלה, היא לא יכלה להגיע.

<מאיה שריר: הנושא של שעות לרכישת עברית כשפה שנייה הוא בעל חשיבות עליונה, אבל השפה העברית נלמדת בכמה ערוצים מקבילים.

יואל רזבוזוב: צריך לעשות תיקון בזה.

יואל רזבוזוב: זה לא שפה שנייה, זו צריכה להיות שפה ראשונה כי הם צריכים ללמוד.

יואל רזבוזוב: אם זו צורת המחשבה אז ישקיעו אותם מחשבה כי בסופו של דבר אותם תלמידים צריכים ללמוד בשפה הזו.

<מאיה שריר: נכון, אבל עדיין קוראים לזה זו שפה שנייה והיא נלמדת על בסיס שפת האם.

<מאיה שריר: כאשר מגיעים עולים ששפת האם שלהם היא מאוד גבוהה זה קל ללמד עוד שפה ועוד שפה, על בסיס זה היא נלמדת.

<מאיה שריר: זה נכון שנדרשות הרבה שעות לרכישת עברית כשפה שנייה שזה מיומנות וגם חשובה נקודת ההתחלה שלהם בשפה, אבל במקביל החשיפה לשפה בבתי הספר היא מאוד חשובה כי יש הווי בית ספרי, לומדים עוד הרבה מקצועות.

<מאיה שריר: אולפן בנפרד הוא גם מנתק אותם מהאוכלוסייה שאמורים להתחבר אליה והקולטת, גם יוצר מעבר נוסף אחרי פחות משנה וגם יוצר פערים בכל מיני מקצועות לימוד אחרים כמו: באנגלית, במתמטיקה.

<מאיה שריר: יש דגמים שונים.

<מאיה שריר: יש אולפן שיכול לפעול מהצהריים, יש מספר ימים.

<מאיה שריר: אנחנו נשב ונראה מה מתאים לכל עיר.

<טובה דולב: עם שלוש שבועיות שנותנים לילד באולפן אין סיכוי - - -

<מאיה שריר: לא נותנים שלוש.

<מאיה שריר: המינימום של ילד אחד בבית ספר הוא שש.

<ג'ורג' דובין: יש ירידה בשעות.

<מאיה שריר: לא.

יואל רזבוזוב: ג'ורג', בוא לא ננהל דיון.

<מאיה שריר: מעבר לשעות של הקצאת שעות תקן של המערכת שהן לא זולות, שעה אחת כזו היא 7,500 שקל, לכן היה לנו החישוב הזה ומנכ"ל משרד העלייה והקליטה היה איתי לפני יומיים בוועדה לביקורת המדינה וראינו שהשעות הן מאוד מאוד יקרות.

<מאיה שריר: לכן, אנחנו מעבר לזה מקצים גם תוכניות שמאפשרות הרחבת הטווח של הסיוע לתלמידים עולים.

<מאיה שריר: מעבר לשנה, מעבר לשנתיים, אנחנו אומרים: כל תלמיד שלא נולד בישראל ועדיין זקוק לסיוע יקבל סיוע.

עודד פורר: מאיה, תאמיני לי שאם הייתם נותנים חינוך בלתי פורמלי לכל הילדים האלה בשעות אחרי הלימודים הייתם פותרים שתי בעיות ביחד.

עודד פורר: מצד אחד, הייתם מעבירים להם איזה תכנים שאתם רוצים, גם אם זה תגבור של השפה כזה או אחר למה שלומדים באולפנים.

עודד פורר: מצד שני, הייתם פותרים בעיה גדולה למשפחות.

עודד פורר: הילדים מסתובבים ברחובות.

<מאיה שריר: זה בדיוק מה שהצעתי.

<מאיה שריר: אתה צודק, מסכימה איתך.

עודד פורר: זה לא 7,500 שקל לשעה.

<מאיה שריר: כן, כי זה שעות תקן.

יואל רזבוזוב: אני גם אדבר עם שר החינוך בנושא.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת אוחיון שהוא גם חבר ועדת החינוך, בבקשה.

שמעון אוחיון: בקטע הזה משהו מבחינה פרופורציונלית מפריע לי נורא.

שמעון אוחיון: אני רואה שוועדת הקליטה לקחה את העסק הזה ברצינות והיא מקדישה לזה ישיבות רבות.

שמעון אוחיון: משרד הקליטה לקח את זה והוא מכין פרויקטים והוא מכין תקציבים.

שמעון אוחיון: כחבר ועדת חינוך, לצערי, לא ראיתי דיון אחד.

שמעון אוחיון: מאז שנכנסתי אני חושב שהשתתפתי במשהו כמו 180 ישיבות, ואני עכשיו בא משם.

שמעון אוחיון: כמעט ולא היתה ישיבה אחת שהוקדשה שבה הוצגו בפנינו היערכות של משרד החינוך, לא מענה נקודתי: פה סידרתי עם סמנכ"ל פלוני ועם זה.

שמעון אוחיון: האם יש כאן איזושהי היערכות רצינית של המשרד עם תוכנית מפורטת כדי שנוכל לדעת ובאמת כדי להצדיק שגם משרד החינוך יקבל את התקציב הראוי בעניין הזה?

שמעון אוחיון: לכן, מאוד מאוד הייתי מבקש לשמוע.

אברהם מיכאלי: למה אני חוזר לעבר?

אברהם מיכאלי: לא תמיד אני שמח על כל הדברים שעשינו בעבר, אבל שוכחים דברים טובים שעשינו בעבר.

אברהם מיכאלי: משרד החינוך ומשרד הקליטה ביחד הקמנו פה בוועדת משנה בוועדת עלייה.

אברהם מיכאלי: זאב אלקין עמד בראשה.

אברהם מיכאלי: טיפלנו בכל הסוגיות, במיוחד של נוער עולה כי זו סוגיה נפרדת בקליטת עלייה.

שמעון אוחיון: אני מסכים איתך.

שמעון אוחיון: צריך לחדש את זה בוועדה וזה אולי רעיון.

אברהם מיכאלי: לחדש את זה כי עד שמצנע יקיים איזשהו דיון פעם ב-, זה לא מספיק.

שמעון אוחיון: מצנע הוא בוועדה מאוד מאוד חשובה והיא עמוסה מאוד.

שמעון אוחיון: אבל אם צריך חמש, שש, שבע ישיבות בשבוע גם עושים.

שמעון אוחיון: אבל שתהיה לנו תוכנית ונוכל לראות איזושהי התייחסות.

נסים זאב: זה לא רשות השידור, לא ייתן לך חמש ישיבות.

<מאיה שריר: מעבר לרכישת השפה העברית והשלמת פערים בכל מקצועות הלימוד אנחנו כמובן גם דואגים לביסוס הזהות היהודית, הישראלית, החיבור למקום החדש.

<מאיה שריר: יש לנו גם לזה מגוון תוכניות.

<מאיה שריר: אנחנו גם מפעילים מגשרים דוברי צרפתית, ספרדית, רוסית ואמהרית, וגם את זה כשמגיעות הרשויות.

<מאיה שריר: בתוכניות של שילוב חברתי אנחנו בתוכנית בשיתוף פעולה עם הסוכנות היהודית.

<מאיה שריר: תוכנית שפועלת, חברים, בנתניה בבית גם בהצלחה רבה מאוד.

<מאיה שריר: זה מגוון.

<מאיה שריר: צריך להתייחס לכל ההיבטים.

יואל רזבוזוב: מאיה, אני ממש מבקש ממך לשבת עכשיו רשות רשות.

יואל רזבוזוב: יש לנו כמה רשויות וגם להן ניתן עכשיו את רשות הדיבור בקצרה כי יש לנו מליאה שמתחילה עכשיו.

יואל רזבוזוב: אין לנו חקיקה אבל יש עדיין הצעות לסדר.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני רוצה לשבח על זה שאתה חוזר כרגע לסוגיה הזו.

אברהם מיכאלי: אני מבקש שהסוגיה הזאת לא תהיה ישיבה אחת.

אברהם מיכאלי: אנחנו כן נתחיל לקיים את זה.

אברהם מיכאלי: היתה פה שדולה לפני שבוע בדיוק ביום שנסעת או יום לפני ואני שיבחתי גם את שרת הקליטה.

אברהם מיכאלי: ראיתי ששיטת העבודה במשרד הקליטה השתנתה לטובה.

אברהם מיכאלי: הביאו לשם פנל שלם של כל בעלי התפקידים במשרד הקליטה לענות על שאלות ספציפיות בכל תחום.

אברהם מיכאלי: גם שמעון היה שם.

אברהם מיכאלי: זה חידוש.

אברהם מיכאלי: אני שמח לשמוע על חידושים.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, חברים, תנברו בתיקים שלכם – דברים שטיפלו בעלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר ששם היו הרבה בעיות ובעיות הרבה יותר קשות מאלה של העולים מצרפת.

אברהם מיכאלי: נכון שהעלייה מצרפת היא עלייה ברוכה, אבל היא שונה.

אברהם מיכאלי: צריך להתייחס אליה בצורה אחרת.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא מעתיקים מודלים בשביל להחזיק מודל, אנחנו רוצים לשפר כל מודל ולכל עלייה בנפרד.

אברהם מיכאלי: העלייה של יהודי צרפת היום היא ברוכה ויש לה ייחודיות מיוחדת.

אברהם מיכאלי: לכן, טוב שאתם כבר מתחילים לטפל בזה בצורה הייחודית הזו.

אברהם מיכאלי: יחד עם זאת, מהניסיון הטוב שלנו בעבר אני מציע לקחת את אותם דברים שהרשויות גם עבדו איתם, הן מכירות את זה.

אברהם מיכאלי: היו תלונות גם אז, אבל השתדלנו.

אברהם מיכאלי: למה הזכרתי את ועדת המשנה?

אברהם מיכאלי: יואל לא היה אז בכנסת אבל דנה זוכרת את זה כמנהלת הוועדה.

אברהם מיכאלי: אנחנו קיימנו ישיבות מאוד רצופות בוועדת המשנה יחד עם אלקין כדי לרדת לנשמה של הפקידים – סליחה – כדי שהם יבינו שאנחנו רוצים אולפן בעיר מסוימת עם תקצוב מסוים.

אברהם מיכאלי: לא היתה אז בעיה כי ידענו שיש תקציב.

אברהם מיכאלי: המנכ"ל לא יכול לשבת עם כל רשות ורשות או משרד אחר.

אברהם מיכאלי: אני חושב שאנחנו פה צריכים ליזום את זה.

אברהם מיכאלי: אנחנו נקרא להם לפה ונקבל דיווחים מידי שבועיים או מידי חודש איך זה מתקדם כי אם נדחה לזה לעוד שנה, שנת לימודים חדשה, ולא יהיה להם תקציב - - -

יואל רזבוזוב: אין לנו לאן לדחות את זה, עוד חודשיים שנת הלימודים.

אברהם מיכאלי: לכן, בקטע הזה בואו ניערך אנחנו לעלייה שמתחדשת טיפין טיפין.

אברהם מיכאלי: אני לא קורא לזה עלייה גדולה, זה טיפין טיפין.

אברהם מיכאלי: בכמויות אנחנו מאוד רחוקים ביחס לעלייה של שנות התשעים, אבל חייבים להתייחס לזה ברצינות.

אברהם מיכאלי: נקלוט אותם אבל בפיקוח של הכנסת, לא בפיקוח של משרדי הממשלה.

יואל רזבוזוב: מקבל.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאלי.

יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו נפנה לרשויות המקומיות.

יואל רזבוזוב: לב מאשקלון, ממש בקצרה כמה מילים.

<לב ברדני: בבקשה שני דברים.

<לב ברדני: אנחנו מרגישים בעיר, וכמובן שיש עליה משמעותית, גם כמותית מאוקראינה.

<לב ברדני: רבותיי, אנחנו נמצאים בתהליך מאוד מעניין.

<לב ברדני: התהליך – עלייה ממדינת רווחה שהיא אחת מהמתקדמות בעולם, ועלייה ממדינת מצוקה.

<לב ברדני: אני חושב שצריך להפריד את הדברים האלה.

<לב ברדני: לדוגמה, באשקלון כמעט 85%, אפילו 90%, מקהילת יהודי צרפת שעלו ארצה קנו בתים שם.

<לב ברדני: במקרים נדירים אנחנו מבקשים דיור ציבורי.

<לב ברדני: עודד, אני מסכים איתך.

<לב ברדני: יש לנו בעיה כבר כעת.

<לב ברדני: רוב העולים שמגיעים מאוקראינה דווקא כן מבקשים את הסיוע.

<לב ברדני: יש לנו בעיה מאוד רצינית.

<לב ברדני: מחפשים כל מיני דרכים וסוגים שונים של עזרה, אבל הם באים ממש וזה מזכיר לי את המבצעים האלה של סוחומי וכל המקומות האלה.

<לב ברדני: פשוט באים בלי כלום.

<לב ברדני: דבר שני, נכון שבאשקלון זה כמעט 38% אוכלוסיית העולים משנות התשעים ומתוכם יש לנו גם 30% שבתוך הרווחה.

<לב ברדני: אבל אני חושב שהדגש הוא שצריך להרחיב את כלל העירוניות, לעולים במיוחד, בוודאי בחינוך.

<לב ברדני: יואל, משרד הקליטה עושה עבודה מבורכת – לא בגלל שעודד נמצא פה.

<לב ברדני: אנחנו רואים את זה בכל התחומים האלה, אני כבר שנים בתוך המערכת.

<לב ברדני: אבל יש הגבלה מסוימת.

<לב ברדני: היום, לצערי הרב, כלל המערכת קצת נסוגה על ההשקעות על העלייה הזו.

<לב ברדני: אני חושב שבחינוך, בשעות פנאי של התלמידים שהם יוצאים לרחובות.

<לב ברדני: סך הכול אני חושב ששני התחומים האלה צריכים יותר דגש ותשומת לב.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: המסר הועבר.

יואל רזבוזוב: נציג עיריית תל-אביב, בבקשה.

<אמיר דור: קוראים לי אמיר ואני מנהל רשות הקליטה בעיריית תל-אביב-יפו.

<אמיר דור: תרשו לי להתחיל דווקא במילה טובה על משרד הקליטה.

<אמיר דור: נכנסנו איתם עכשיו לפרויקט של עידוד עלייה.

<אמיר דור: אנחנו אמורים בשבוע הבא לראיין ולקבל שלושה פרויקטורים: ברוסית, אנגלית וצרפתית.

<אמיר דור: פעם ראשונה שאנחנו נכנסים לזה.

<אמיר דור: זה גם ייתן פתרון פרטני לעולים שהגיעו ויגיעו, וגם יעודד עולים להגיע לתל אביב.

<אמיר דור: ייאמר באמת לזכותם שכל הסיפור של קליטה בקהילה של תגבור לימודי בשעות הלא פורמליות מתקיים, אין עם זה בעיה.

<אמיר דור: הבעיה כרגע זה בשעות הפורמליות של ההוראה של האולפנים לקראת שנת הלימודים.

<אמיר דור: זה בעיה בעיקר מול משרד החינוך, פחות מול משרד הקליטה.

<מאיה שריר: ישבתי אצלכם לפני שבוע, היתה לי פגישה.

יואל רזבוזוב: אנחנו רואים שלמשרד החינוך הועבר מסר ואני אמשיך להעביר דרך הגורמים הפוליטיים, דרך השר.

יואל רזבוזוב: אני מאמין שגם נוכל בישיבה בשבוע הבא להעלות את זה יחד עם שר האוצר שאם צריך שיתקצב את משרד החינוך.

יואל רזבוזוב: נציג עיריית פתח תקווה, בבקשה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אני מתחבר למה שאמרה ממלא מקום ראש עיריית נתניה.

יואל רזבוזוב: אצלנו אין עולים מצרפת, אבל יש לנו בעיה מאוד מאוד גדולה עם העולים יוצאי אתיופיה שלמעשה כשאנחנו מדברים על המשכיות מבחינת העזרה בתחום החינוך יש לנו בעיה מאוד מאוד גדולה.

יואל רזבוזוב: בשנים עברו כולם פה נחשפו לחלק מהבעיות שהיו לנו בעיר כשהיו לנו בתי ספר שהיו על טהרת יוצאי אתיופיה והם פוזרו.

יואל רזבוזוב: אבל כתוצאה מכך כרגע הרשות נושאת בעול מאוד מאוד כבד, הן בנושא של הסעות, הן בנושא של התגבור, הן בנושא של מגשרים, יועצות.

יואל רזבוזוב: אנחנו מדברים על היקפים של מיליונים רבים שהרשות כרגע נושאת בנטל הזה ולמעשה אנחנו לא מקבלים עזרה.

יואל רזבוזוב: חלק מהמרכיב זה, למשל, מרכיב ההסעות שמאחר והאוכלוסייה הזאת מתפזרת בכלל העיר, לצורך חלוקתם כדי לא לאפשר את המצב הזה של בית ספר אחד שיהיה על טהרת יוצאי אתיופיה, המשמעות היא כשאנחנו משקיעים שני מיליון שקלים רק 20% אנחנו מקבלים החזר.

יואל רזבוזוב: זה לא סביר, זה נטל מאוד מאוד גדול על הרשות.

יואל רזבוזוב: פה אני חושב שבהתחברות באמת למה שאמרו בעיריית נתניה צריך ליצור איזה המשכיות למעקב ובטיפול בעולים עצמם לטווח של משנתיים ואילך כי בשנתיים הראשונות באמת יש עזרה גדולה, אבל לאחר מכן העזרה מצטמצמת בצורה דרמטית.

יואל רזבוזוב: תודה, איציק.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבמאת במשרד החינוך אנחנו נקיים.

יואל רזבוזוב: לפני חודש היתה לנו גם ישיבה עם משרד החינוך לגבי כל הנושא של העולים, הבגרויות, איזה בגרויות צריך להקל עליהם.

יואל רזבוזוב: קבענו שיהיה שולחן עגול והיה כבר פעם אחת.

<מאיה שריר: היה ויש מכתב בדרך.

יואל רזבוזוב: היה ויש מכתב בדרך, יש דיווח לוועדה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאולי צריך לבחון מחדש את העניין של קליטת עולים מבחינת השעות כי אם אחרי שנתיים עדיין הקשיים ממשיכים ואנחנו רואים הרבה במערכת החינוך, כמובן החינוך הבלתי פורמלי שזו החוליה החלשה שלנו בכלל במדינה כי הורים שאין להם אמצעים לממן את הילדים אחרי שעות בית ספר הם אלה שנקלעים למצבים ולמקומות לא נכונים.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר, אנחנו כמדינה משקיעים הרבה הרבה יותר כסף בהמשך בכל מיני תוכניות של שיקום אסירים ועיר ללא אלימות ויש הרבה הרבה סמים ואלכוהול.

יואל רזבוזוב: יש הרבה רשויות, הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, הרבה כסף מופנה.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו נשקיע קצת כסף בחינוך בלתי פורמלי, וזה לא הרבה כסף, אנחנו נחסוך כסף בפרויקטים הללו בהמשך.

יואל רזבוזוב: חברים, אני חושב שזה היה דיון ראשון.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת זאב, בבקשה.

נסים זאב: התורה התייחסה לשיבת העם היהודי לארצו בשני היבטים: או בגלל שהם נרדפים ובאים לארץ או בגלל האידיאולוגיה וההערכה והזיקה שלהם לארץ ישראל.

עודד פורר: "מי אלה, כעב תעופינה; וכיונים אל ארובתיהם" – ישעיהו.

נסים זאב: נכון.

נסים זאב: אם כבר אמרת פסוק, וכל הכבוד לך, אז יש פסוק: "ושב ה' אלוקיך את שבותך ורחמך, ושב וקבצך".

נסים זאב: למה פעמיים שיבה?

נסים זאב: אומר יש שני סוגים שיבות: העם היהודי בא לארץ ישראל או מתוך זה שהוא היה צריך להתקבץ לארץ ישראל או מתוך זה שהיו נרדפים.

נסים זאב: אני גם כן יודע איך להתמודד עם עולים, בעיקר מצרפת, כי יש לי בית ספר עם אלף בנות ואני מבין את המשמעות כאשר יש שתי בנות או בת אחת בכיתה שהן עולות חדשות והן צריכות להתמודד עם השפה.

נסים זאב: אני יודע איזה השקעה צריכים לתת לבת אחת בכיתה.

נסים זאב: זה כמו עוד כיתה בפני עצמה, עוד מורה.

נסים זאב: אתה חייב בכדי להכניס אותה למסלול להשקיע בה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, ההצעה שהיתה לוועדה משותפת היא הצעה נכונה וראויה.

<דנה גורדון שושני: ישיבה משותפת.

נסים זאב: לא יודע.

נסים זאב: אבל אני חושב שגם ועדת הרווחה צריכה להיכנס כגורם כי משפחות באות עם בעיות כלכליות קשות ולא כולם באותו מצב סוציו-אקונומי.

יואל רזבוזוב: יש לנו כאן נציג רווחה?

<תמר ישראלי: לא הגיעו.

<תמר ישראלי: אני רוצה לומר לך שכתבתי כבר להם על זה.

יואל רזבוזוב: הסתבכתי עם יש עתיד בדיון הזה.

נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאתה דווקא תיזום את זה יחד עם יושב-ראש ועדת החינוך ושתהיה ועדת משנה וכמובן חברי כנסת מכל הוועדות האלה, וכמובן שגם הנציגים.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת זאב.

יואל רזבוזוב: ד"ר אלן זיתון, מנכ"ל עמותת בוגרי מוסדות אקדמיים דוברי צרפתית שהיה שותף בהכנת התוכנית בדבר החסמים לעלייה, בבקשה.

<אלן זיתון: תודה רבה.

<אלן זיתון: אני קצת מרגיש בסרט "לול" עם אריק איינשטיין ואורי זוהר.

<אלן זיתון: כל עדה אומרת לי: שלי סובלים יותר.

<אלן זיתון: העדה שלי סובלים, אין להם כלום.

<אלן זיתון: זה סרט "לול".

<אלן זיתון: חבר'ה, אני מזמין אותנו להחליף דיסקט.

<אלן זיתון: גם באוקראינה יש אנשים עם דירות, עם כסף ועם דיפלומות, גם בצרפת יש אנשים עם כסף ודיפלומות.

<אלן זיתון: גם באוקראינה וגם בצרפת יש אנשים בלי כלום, בלי הון עצמי, בלי דיפלומות, עם ארבעה, חמישה, שישה ילדים, אבל לא שומעים.

<אלן זיתון: למה לא שומעים?

<אלן זיתון: כי בצרפת יש מדינת רווחה.

<אלן זיתון: אם אין לך כסף המדינה נותנת לך, חינוך חינם, אוניברסיטה חינם, ספרים – הכול חינם.

<אלן זיתון: האנשים האלה יגיעו לפה והם יהיו בצרות חמורות.

<אלן זיתון: אנחנו מכינים לעצמנו אסון אנושי, אסון חברתי.

<אלן זיתון: אני מזמין להחליף דיסקט.

<אלן זיתון: זה לא אוקראינה או צרפת.

<אלן זיתון: יש אוכלוסיות עם השכלה, עם הון עצמי, עם סידור.

<אלן זיתון: אל תטפלו בהן, יסתדרו לבד.

<אלן זיתון: אנחנו רואים אותן.

<אלן זיתון: יש אנשים שאין להם כלום.

<אלן זיתון: בצרפת לא שומעים, אבל כשהם יגיעו לפה אתם תשמעו מהם ואתם תראו ילדים במצוקה ותראו עבריינות.

<אלן זיתון: זה כבר מתחיל, זה מה שקורה.

<אלן זיתון: האנשים האלה לא מפוזרים בכל מקום בישראל.

<אלן זיתון: אלה שברעננה ודאי קנו דירות, יש לכולם השכלה גבוהה ומרעננה לא שומעים, הכול בסדר.

<אלן זיתון: יש פה מישהו מרעננה?

<קריאה: לא, אין לנו.

<קריאה: - - -לא כנציג ה- - -

<אלן זיתון: ברעננה הכול בסדר.

<אלן זיתון: יש בעיה של ריכוז, האוכלוסיות במצוקה מרוכזות באזורים מסוימים.

<אלן זיתון: צריך דחוף תוכנית לזהות אותם.

<אלן זיתון: כשכתבנו את הדוח לממשלה עשינו מטריצה.

<אלן זיתון: הטיפול באנשים בהשכלה גבוהה זה הכרה בתארים.

<אלן זיתון: אני אשמח שמשרד החינוך יתחיל לתרגם לצרפתית את האתר שלו סוף סוף.

<קריאה: יש דף אחד, אבל בסדר.

<אלן זיתון: עכשיו משרד הקליטה עובד על זה.

<אלן זיתון: משרד הבריאות הכול בצרפתית, באנגלית, בעברית, ברוסית - איך להעביר את התואר שלך כרופא, קליק בצרפתית הכול בפנים.

<אלן זיתון: אם אני היום מורה ואני רוצה את משרד החינוך – עשינו סימולציה, לקחנו עולים חדשים מצרפת טרום עלייה, הם לא מסוגלים למצוא את המידע.

<אלן זיתון: אני מזמין אתכם מהר להעביר את כל מערכת החינוך, את כל המידע.

<קריאה: והרווחה.

<אלן זיתון: דבר שני, כשמדובר על אמצעים יש כמות.

<אלן זיתון: אבל אני רוצה לעבור לנושא האיכות.

<אלן זיתון: לא מספיק כמות, הבעיה היא של איכות.

<אלן זיתון: כשבא עולה חדש הוא מקבל את אותו דף מידע שקיבלו עולים לפני עשר שנים.

<אלן זיתון: העולים החדשים צוחקים איתו כי אותו דף מידע מסתובב.

יואל רזבוזוב: דף מידע איפה?

<אלן זיתון: לא משנה איזה משרדים, לא משנה.

<אלן זיתון: מגיעים אלינו עם אותו דף מידע שגברתX נתנה בעיר מסוימת ואנשים מסתכלים ואומרים: גם אתה קיבלת את הדף הזה?

<אלן זיתון: ואז: כן.

<אלן זיתון: זה אותו דף.

<אלן זיתון: עשר שנים אותו דף מידע מסתובב, אבל זה כבר פאסה.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים להיות פרקטיים.

יואל רזבוזוב: אם אתה בתור מנכ"ל ארגון יודע לזהות איזה דף באיזה נושא תפנה לוועדה ואנחנו נדאג לראות אם צריכים לשנות את הדף.

<אלן זיתון: אין לנו זמן.

<אלן זיתון: כל תהליך לוקח שישה-שבעה חודשים.

יואל רזבוזוב: זה לא משנה.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו לא נדע על הדף אנחנו לא נוכל לשנות.

<אלן זיתון: אנחנו שלחנו, אנחנו נשלח מידע, דף דף, אתר אתר, כל המידע.

<אלן זיתון: אנחנו - העמותות - עשינו עכשיו משהו אחר.

<אלן זיתון: אין לנו זמן לחכות, אנחנו מאוחדים - כל העמותות של הצד השלישי, ה-NGO .

<אלן זיתון: אנחנו מתחילים לעשות ועדות בינינו, מתחילים לחדש את המידע ממישהו שכבר עבר את התהליכים האלה.

<אלן זיתון: אנחנו נעביר אליכם את המידע המעודכן.

יואל רזבוזוב: אנחנו נשמח.

<אלן זיתון: דבר אחרון, תתחילו כבר לעשות תהליך בקרה לראות אחד אחד.

<אלן זיתון: תיקחו עולים חדשים בצורה אקראית ותראו איך זה עבד כדי שתהיה אפשרות לתקן בדרך שהוא מתחיל לעבוד, ולא לחכות עוד שלוש-ארבע שנים ולומר: אה, חבל שלא בדקנו אז.

אברהם מיכאלי: פה בארץ בודקים אחרי ארבעים שנה.

<אלן זיתון: נכון.

<אלן זיתון: אבל אל תחכו 15 שנים לראות שעברנו את האסון ואז לא ראינו אותו.

<אלן זיתון: זה יהיה מאוחר מדי.

<אלן זיתון: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, ד"ר זיתון.

יואל רזבוזוב: חברים, אני שמח שקיימנו את הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: אנחנו צריכים לקיים עוד דיונים כאלה.

יואל רזבוזוב: אין לנו זמן, יש גלי עלייה.

יואל רזבוזוב: כולנו צריכים להתגייס.

יואל רזבוזוב: מהדיון הזה אנחנו רואים באמת הרבה טענות או בקשות למשרד החינוך.

יואל רזבוזוב: אני גם אדע להפעיל את משרד החינוך כמו שצריך.

יואל רזבוזוב: אני מבין שלמאיה יש תקציב מוגבל שהיא צריכה לדעת לעבוד איתו, אבל צריך להגדיל את התקציב הזה.

יואל רזבוזוב: יחד עם משרד הקליטה, יחד עם מה שאמר חבר הכנסת מיכאלי, להביא את התוכניות שהיו, להוציא אותן מהמדפים ולהפעיל.

יואל רזבוזוב: כי בסופו של דבר אין כאן פוליטיקה.

יואל רזבוזוב: אתם רואים שרוב המשרדים קשורים דווקא פוליטית למשרדים שלי.

יואל רזבוזוב: אנחנו דואגים כאן לעולים חדשים שייקלטו כאן ושיהיה להם את התחושה הכי טובה שהם הגיעו למדינה ושחלילה לא יחזרו, ושבאמת יהיה להם כאן טוב ויתרמו למדינה בהמשך.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.