ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 352, 2014-06-09 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: על סדר היום: פעילות בנק ישראל בעניין שער החליפין.

ניסן סלומינסקי: ב-1984, אתם יודעים כמה רזרבות של מטבע חוץ היו בישראל?

ניסן סלומינסקי: 3.3 מיליארד.

ניסן סלומינסקי: ב-2014 זה 90 מיליארד.

ניסן סלומינסקי: זה לא רע.

ראובן ריבלין: אם תדפיס כסף, הדולר יגיע למצב שלא תספיק להדפיס את הכסף הוא יעלה.

ראובן ריבלין: דואר נקנה על-פי שער.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה דיון מהיר, מקובל אצלנו לתת למגישים לפתוח.

ניסן סלומינסקי: אחר-כך נשמח לשמוע את בנק ישראל ואת חבריי חברי הכנסת.

ניסן סלומינסקי: באסל גטאס הוא הראשון.

באסל גטאס: צריך לגלות שהדיון הזה הוחלט עליו עוד בינואר.

באסל גטאס: אז היה מצב, שלדעתי לא השתנה הרבה מבחינת התחזקות השקל מול הדולר.

באסל גטאס: ההרגשה הכללית בשווקים היא שאין מדיניות של בנק ישראל ואין קריאה נכונה להשפעות של שקל חזק על הכלכלה, גם בטווח הקצר וגם בטווח הארוך.

באסל גטאס: זה הועבר לדיון מהיר.

באסל גטאס: אמנם הכנסת והוועדה היתה מלאת ידיים בעבודות רבות - - -

ניסן סלומינסקי: חשבנו שאולי בנק ישראל יעשה תפנית ושינוי אז אמרנו שנחכה קצת.

באסל גטאס: יצא לי גם להקשיב להרצאתה של הנגידה, שבה היא התייחסה בפרוטרוט לעניין של שער הדולר והשפעתו.

באסל גטאס: אמנם אני לא מסכים עם הרבה ממה שאמרה, במיוחד עם ההשפעה על היצוא ופילוח ההשפעות על סוגי הייצוא.

באסל גטאס: טענתה המרכזית היתה שדולר חלש ושקל חזק ישפיע בעיקר על הייצוא.

באסל גטאס: היות והייצוא בישראל, האלמנט המרכזי בו הוא אלמנט - - -

ניסן סלומינסקי: הצטרפה אלינו חברת הכנסת גילה גמליאל, שגם היא מהמציעים.

באסל גטאס: היות והייצוא, החלק המרכזי ממנו הוא הייטק ותעשיות ההייטק, זה לא משפיע, כי הייטק מטבעו הוא לא עתיר כוח אדם, כך שההשפעות במעגל הראשון על זה שיש דולר חלש ושקל חזק, לא משפיע הרבה על המשק הישראלי.

באסל גטאס: אני חושב שזה לא נכון.

באסל גטאס: קראתי אתמול בעיון את הדוח של הממ"מ על הכלים.

באסל גטאס: אני גם מופתע ושמח שהכותרת כאן היא "מדיניות בנק ישראל", כי הטענה המרכזית שלי בבקשה לדיון המהיר היא שאין מדיניות, או שיש מדיניות עמומה, שבנק ישראל בכוונה עושה מדיניות עמומה.

באסל גטאס: אני רוצה לגעת בשני נושאים ולתת לחבריי גם להציג את הדברים מנקודת ראותם ולשמוע את בנק ישראל.

באסל גטאס: אני שואל אתכם: מה יקרה?

באסל גטאס: מה אתם חושבים?

באסל גטאס: מה תעשו אם זה יגיע ל-3 שקלים?

באסל גטאס: בגלל נסיבות חיצוניות ופנימיות ימשיך הייסוף.

באסל גטאס: במילים אחרות, יש רצפה שאתם חושבים שהדולר צריך להיעצר ואסור לו לרדת ממנו?

באסל גטאס: האם זה 3.4?

באסל גטאס: 3.3? 3.35?

באסל גטאס: אם כן, אז למה לא מכריזים עליה?

באסל גטאס: למה לא אומרים שבנק ישראל - - -

ראובן ריבלין: לפני 4 שנים היתה רכישה מאסיבית של דולרים על-ידי הבנק, כדי למנוע ייסוף של השקל.

ראובן ריבלין: אז היו ויכוחים.

באסל גטאס: אבל זה נעשה כמה פעמים.

באסל גטאס: לפחות אצל הנגיד הקודם בתקופה מסוימת היה מוצהר שהוא הולך להתערב.

באסל גטאס: היום לא יודעים.

באסל גטאס: השאלה השנייה: אם אתם חושבים במקרו שצריך באמת לשים רצפה אז למה לא מכריזים עליה כדי שכולם יידעו יהיה סוג של ודאות בשוק שזה אכן כך וזאת הרצפה.

באסל גטאס: שנית, הרי אנחנו כולנו יודעים שיש שחקנים וזה לא עניינים רק של כוחות שוק, אלא יש שחקנים בשוק הזה של המט"ח שמנסים להרוויח כסף בקלות על-ידי ספקולציות.

באסל גטאס: מלווים בדולרים, ממירים בשקלים, מרוויחים בגלל הבדלי הריבית.

באסל גטאס: זה לא המקום להתעמק ולהגיד מה כלים.

באסל גטאס: הכלים נמצאים והספקולנטים מרוויחים.

באסל גטאס: למה בנק ישראל לא אומר שהוא נוקט צעדים כדי למסות אותם?

באסל גטאס: (היו"ר ראובן ריבלין)

ראובן ריבלין: אתה רוצה פיקוח מחדש?

באסל גטאס: למסות.

באסל גטאס: אם הם מרוויחים, אז שישלמו.

באסל גטאס: אז אתה מפחית ועושה בלנס לכוחות השוק.

ראובן ריבלין: > אתה יכול למסות אותם רק על-פי חוק.

באסל גטאס: למסות את הרווחים של הספקולנטים מהמט"ח.

באסל גטאס: לפחות שיהיו שני האמצעים האלה.

באסל גטאס: אני לא טוען שאני מקרו כלכלן ויש דעות לכאן ולכאן.

באסל גטאס: צבי אקשטיין שהיה המשנה לנגיד חושב שצריך להכריז.

באסל גטאס: אני יודע את כל האסכולות והדעות השונות אצל בכירי הכלכלנים בעניינים האלה.

באסל גטאס: אין פה עמדה ברורה, חכמה אחת שמסבירה הכול.

באסל גטאס: לדעתי בנק ישראל לא לוקח מנהיגות בתחום קביעת רצפה לדולר מול השקל והחלטה להוביל מהלך מיסוי של ספקולנטים.

ראובן ריבלין: > תודה רבה.

ראובן ריבלין: חברת הכנסת גילה גמליאל.

גילה גמליאל: קודם כל, אני רוצה לברך את חברי באסל גטאס.

גילה גמליאל: צריך לציין שהוא זה שיזם.

גילה גמליאל: פורמלית הגשנו קודם, אבל זאת יוזמה של חבר הכנסת באסל גטאס והצטרפנו אליה, אני וחברי אראל.

גילה גמליאל: היוזמה לדיון מתוך הבנה של חשיבות הנושא ולעלות אותו לשיח פה בוועדה על-מנת לקבל את כל התמונה בנושא.

גילה גמליאל: על-מנת לנסות להבין יותר את ההשפעות שמקבלות ביטוי ברמה היום יומית של הכלכלה הישראלית ובייצוא.

גילה גמליאל: המטרה היא להעלות את הנושא לדיון, לפתוח את השיח.

גילה גמליאל: ההקדמה של באסל מבהירה חד וחלק את התמונה המלאה.

גילה גמליאל: אנחנו רוצים לשמוע תשובות ולהבין מה הכיוונים.

גילה גמליאל: על בסיס איזו אסטרטגיה זה נבחן?

גילה גמליאל: האם באמת יש כאן ראייה ארוכת טווח או שכל פעם זה פתרון נקודתי, רואים את הסיטואציה ונותנים מענה ממוקד ואין ראייה אסטרטגית ארוכת טווח.

אראל מרגלית: התעשייה הישראלית והתעשייה המסורתית וגם תעשיית ההייטק הישראלית נמצאות במצב קשה ביותר.

אראל מרגלית: אני רוצה לומר שדווקא בטכנולוגיה, שבאסל אמר שהם פחות רגישים לנושא של שער החליפין, זה לא נכון.

אראל מרגלית: אקזיט זה דבר אחד.

אראל מרגלית: תמיד אנחנו קוראים על אקזיט כזה או אחר, אבל חלק גדול מהתעשייה זה חברות אמיתיות שמגדלות חברות, שמשלמות משכורות ומייצאות.

אראל מרגלית: השוק המקומי הוא שוק מאוד מאוד קטן.

אראל מרגלית: התעשייה המתקדמת והטכנולוגית היא חלק גדול מאוד מהתעשייה הישראלית.

אראל מרגלית: לא ניתן להמשיך לאורך זמן לייצר פה יתרון יחסי עם שער החליפין הנוכחי.

אראל מרגלית: אנחנו מפסידים הרבה מאוד מקומות עבודה, אנחנו מפסידים הרבה מאוד אפשרויות להקמה של חברות וקווי מוצרים חדשים של חברות רב לאומיות, שמסתכלות על ישראל כמקום נהדר מבחינת פיתוח אבל מקום בעייתי ביותר מבחינת המשכורות עקב שער החליפין.

אראל מרגלית: שער החליפין הזה מביא את התעשייה הישראלית למצב קשה.

אראל מרגלית: צריך לומר את האמת.

אראל מרגלית: אתם ניסיתם את האסטרטגיה הנוכחית מזה זמן ואתם פועלים ועושים רכישות.

אראל מרגלית: זה לא שהייתם פאסיביים, אתם באתם עם גישות כאלה ואחרות של קניית שער חליפין והתערבות בשוק.

אראל מרגלית: אבל צריך לומר עם יד על הלב שהמדיניות הנוכחית של בנק ישראל לא הצליחה, שלא לומר – נכשלה.

אראל מרגלית: מה שאנחנו בעצם מבקשים מכם ואנחנו ביקשנו את זה לפני מספר חודשים בדיון הקודם שהיה בנושא.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לשמוע מכם את המחשבות שלכם על חשיבה מחוץ לקופסה להתמודד עם הבעיות.

אראל מרגלית: שימו לב מה קורה באירופה.

אראל מרגלית: באירופה הורידו את הריבית לרמה שלילית.

אראל מרגלית: קודם כל, אתם לא המצאתם את הבעיה הזאת.

אראל מרגלית: הבעיה הזאת היא בעיה גלובאלית, היא בעיה של חוזק הדולר או חולשתו.

אראל מרגלית: כל אזור, כל מדינה, כל כלכלה מנסה איכשהו להתמודד איתו.

אראל מרגלית: אתם ניסיתם בדרך מסוימת ואני צריך לומר לכם את הדבר הבא: הספקולנטים של המט"ח בשוק עושים לכם תרגילים על ימין ועל שמאל על כל המדיניות שלכם של רכישת הדולר.

אראל מרגלית: מצד אחד, אתם רוכשים.

אראל מרגלית: מצד שני, אנחנו רואים איך הם משחקים בתוך השוק.

אראל מרגלית: מרוויחים הרבה מאוד כסף, הספקולנטים של המט"ח, ואנחנו לא מצליחים להגיע למטבע.

אראל מרגלית: כחברי ועדת הכספים, כאנשים שרוצים לשמוע ולשמור על קשר עם בנק ישראל אנחנו מבקשים שתביאו לנו את המחשבות שלכם על שלוש או ארבע אסטרטגיות מחוץ לקופסה.

אראל מרגלית: שער הדולר הנוכחי חונק את המשק הישראלי, חונק את היצוא וחונק את התחרותיות של ישראל.

אראל מרגלית: אני אתן דוגמה על סקטור אחד, דווקא סקטור של תעסוקת חרדים, שבמקרה אני מעורב בו.

אראל מרגלית: יש היום מצב שבו ישראל יכולה לקחת עבודה מהודו ולתת אותה גם לתעסוקת חרדים בתחילת דרכם.

אראל מרגלית: יש כמה חברות שעושות את זה עם הסטיפנדיה הממשלתית ויש ביקורת גדולה על רמת התקצוב במרכז ההשקעות לנושא הזה, כי יש תכניות טובות שעובדות, אבל התקצוב הוא מתחת לכל ביקורת והוא מאוד מאוד נמוך.

אראל מרגלית: אי-אפשר להמשיך ולתת לחברות האלה להתחרות עם פרויקטים גדולים בעולם, גם אם המשכורות הלא גבוהות יחסית שיש למגזר החרדי בתחילת דרכו כשהוא נכנס לתעשייה, עם שער חליפין מהסוג הזה.

אראל מרגלית: לעומת זאת, עם שער חליפין של 4 או 4.2 – לא משנה, תחליטו אתם איך אתם עושים את זה, בביטוח, בהבטחת שער.

אראל מרגלית: משחק עם הריבית זה תמיד משחק מסוכן.

אראל מרגלית: אין לי ספק שכרגע אתם עומדים בפני אופציות מאוד לא פשוטות אבל אנחנו רוצים לשמוע מכם מחשבות של אסטרטגיות מחוץ לקופסה, כי בלי זה תהיה הרבה יותר אבטלה.

אראל מרגלית: יש 15,000 עובדים שכרגע נפלטים למשק בכל חודש.

אראל מרגלית: תהיה הרבה פחות תחרותיות והרבה מאוד חברות יחליטו להקים את המרכזים שלהם במקומות אחרים בעולם כי יש להם את האופציה הזאת.

אראל מרגלית: התעשייה הישראלית, שעומדת על פרשת דרכים, גם המסורתית וגם הטכנולוגית, מקבלת מכה קשה משער החליפין הנוכחי.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים יצוא, אנחנו רוצים מקומות עבודה.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים שהכלכלה הישראלית תתפתח.

באסל גטאס: יש פה מישהו מהתאחדות התעשיינים?

<טמיר כהן: יש.

<אנדרו אביר: (מוצגת מצגת) אני מנהל חטיבת השווקים של בנק ישראל.

<אנדרו אביר: אני שמח על ההזדמנות לענות לשאלות שלכם.

<אנדרו אביר: אני יכול להתחיל עם זה שהרבה מהדברים שאתם אומרים אנחנו שותפים לזה.

<אנדרו אביר: אנחנו שותפים לדאגה למשק הישראלי.

<אנדרו אביר: לכן אני חושב שהצעדים שנקטנו בשנים האחרונות באים מאותה דאגה.

<אנדרו אביר: צריך להסתכל על הסביבה שבה אנחנו נמצאים.

<אנדרו אביר: ההחלטה ב-2008 שבפעם הראשונה אסור להתערב בשוק, נבעה בעצם מהמשבר העולמי והירידה בצמיחה בסך העולמי, שזאת הבעיה העיקרית.

<אנדרו אביר: נכון ששער החליפין משפיע על התעשיינים, לא רק אלה שהם לכיוון ייצוא אלא גם על אלה שצריכים להתחרות עם יבוא, אבל הסביבה שלנו בשנים האחרונות היתה סביבה מאוד לא ידידותית לתעשייה הישראלית מכיוון שהמשק הלאומי נכנס למיתון.

<אנדרו אביר: אפשר לראות את זה גם בנתוני סחר עולמי.

<אנדרו אביר: אם לפני 2008 סחר עולמי צמח בסדר גודל של מעל 5% לשנה, מאז 2008 הוא צומח רק ב-2%-2.5% לשנה וזאת הבעיה העיקרית.

<אנדרו אביר: כדי לענות על השאלות שלכם, אני אתן איזו מסגרת ולהסביר.

<אנדרו אביר: יכול להיות שחלק מכם לא מכירים את כל ההיבטים של מדיניות שער החליפין של בנק ישראל.

ראובן ריבלין: > אולי תסקור מה בסמכותו של בנק ישראל כדי להתערב בנושאים אלו?

ראובן ריבלין: האם רק רכישת דולרים?

ראובן ריבלין: אני מציע שתאמר לנו מה הן המסגרות שבהן בנק ישראל יכול להתערב בנושא זה.

<אנדרו אביר: אני אתייחס לזה בהמשך.

<אנדרו אביר: בשקף בעמוד 2 אפשר לראות התפתחות ב-15 השנים האחרונות.

<אנדרו אביר: מה שרואים פה זה דולר-שקל מאז 1998.

<אנדרו אביר: אפשר לראות בהחלט מה שאתם מתייחסים אליו.

באסל גטאס: איפה אתה רואה את זה?

<אנדרו אביר: מה שאתם מתייחסים אליו זה התיסוף שהיה בשנתיים האחרונות ותכף אני אתייחס לזה.

<אנדרו אביר: אבל, כדאי גם לזכור שהיו תקופות לא מהעבר הרחוק ששער החליפין היה מאוד שונה.

<אנדרו אביר: כדאי לזכור מה היה הרקע לסביבה הזאת.

<אנדרו אביר: התקופה הראשונה היתה ב-2001 ו-2002, כששער החליפין פוחת מרמה של 4 עד לרמה של 5.

<אנדרו אביר: הרקע לזה היה קריסת מניות הנסד"ק והאינתיפאדה השנייה.

<אנדרו אביר: התקופה השנייה זה 2009-2008, כאשר השער פוחת מרמה של 3.2 לרמה שמעל 4.

<אנדרו אביר: הגורמים שם היו משבר עולמי והשני היה התערבות של בנק ישראל.

<אנדרו אביר: לגבי התקופה האחרונה, אני רוצה לדבר קצת על הגורמים לתיסוף.

<אנדרו אביר: דבר אחד אני כן יכול להגיד ואת זה אפשר לראות בעמוד 3, שזאת לא ספקולנטים בתקופה האחרונה.

<אנדרו אביר: לפי הנתונים שיש לנו בשנה האחרונה – אם אתה מזהה ספקולנטים בעיקר כפעילים זרים, הפעילים הזרים בשנה האחרונה הם מאוזנים.

באסל גטאס: איפה אתה רואה את זה?

באסל גטאס: יש לנו עד 2013.

<אנדרו אביר: הנתון שם מגיע עד סוף 2013, עד ספטמבר.

<אנדרו אביר: זה הנתונים שיש לנו על החשבון השוטף וההשקעות הישירות ותכף אתייחס לנתונים האלה.

<אנדרו אביר: לנו יש נתונים שהם יותר מעודכנים, על רכישות של כל סקטור בנפרד.

<אנדרו אביר: אנחנו רואים שהם מאוזנים כבר מהשנה האחרונה.

<אנדרו אביר: שני הגורמים העיקריים שהיו לכיוון של תיסוף בשקל הם בעצם בגלל המצב היחסי טוב של המשק הישראלי בהשוואה לשאר העולם.

<אנדרו אביר: החלק הראשון זה החשבון השוטף.

<אנדרו אביר: יש עודפים.

<אנדרו אביר: זה הקו האדום שמאז תחילת 2012 השתפר מאוד.

<אנדרו אביר: החלק השני זה הקו הכחול, זה השקעות ישירות.

<אנדרו אביר: למשל, מכירת "ווייז" לגוגל, רכישת חברות אחרות.

<אנדרו אביר: כל אחד מכיר דוגמאות מהעבר הלא רחוק.

<אנדרו אביר: זה בעצם איזה צד שני של הצלחה של המשק הישראלי שכן משפיע על שער החליפין.

יעקב אשר: כמה נכנס ממכירת "ווייז" ל"גוגל"?

<אנדרו אביר: אתה מדבר על מט"ח או על מיסים?

יעקב אשר: מט"ח, הכנסה למדינת ישראל.

יעקב אשר: אמנם המכירה היתה בשווי של מיליארד דולר, אבל הזכויות של מדינת ישראל במכירה הזאת היו פחות מ-200 מיליון.

יעקב אשר: אז לא צריך לנפנף במיליארד כי זה פחות מ-200 מיליון.

ראובן ריבלין: אתה נכנס לפרט מסוים, תן לו לסיים.

ראובן ריבלין: אנחנו ניתן לך רשות לדבר.

<אנדרו אביר: אני לא מנפנף מספר מסוים על "ווייז" אבל הקו הכחול פה הוא בעצם השפעות ישירות על נטו למדינת ישראל.

<אנדרו אביר: אם אני חוזר למדיניות, אני רוצה להזכיר את התהליכים שקרו מאז 2008, מבחינת המדיניות של בנק ישראל.

<אנדרו אביר: זה התחיל אחרי התיסוף המהיר שהיה בסוף 2007, תחילת 2008.

<אנדרו אביר: אז הודענו פעם ראשונה על התערבות.

<אנדרו אביר: פעם אחרונה שעשינו התערבות היתה ב-1998.

<אנדרו אביר: הודענו בעצם על תכנית להגדלת יתרות עם רכישות קבועות ב-2008 ו-2009.

<אנדרו אביר: הצד השני של הסיפור זה בהחלט הרצון, כפי שהזכיר היו"ר, שהיתרות היו בסדר גודל הרבה יותר נמוך בתקופה הזאת.

<אנדרו אביר: ב-2008 הם היו בסדר גודל של 25 – 30 מיליארד דולר.

<אנדרו אביר: בהחלט, זה הלך יחד עם הרצון שלנו להגדיל את היתרות, כי אנחנו רואים אותן כמחסני החירום הפיננסיים של המשק.

<אנדרו אביר: לא תמיד המצב יהיה בהכרח - - -

באסל גטאס: כשאתה אומר 80 מיליארד דולר, זה אומר דולרים או שזה אומר הרכב של מספר מטבעות.

<אנדרו אביר: זה בהרכב בעיקר של דולרים, אירו וכמה מטבעות אחרים.

באסל גטאס: מהו אחוז האירו בסך הכול?

<אנדרו אביר: בסדר גודל של 30%.

<אנדרו אביר: הוא מושקע באגרות חוב, במניות ומוצרים אחרים.

<אנדרו אביר: המדיניות הנוכחית של הבנק החלה ב-2009, כשעברנו מרכישות קבועות לשלב השני של ההתערבות שלנו.

<אנדרו אביר: את זה אפשר לראות לפי שקף 6.

<אנדרו אביר: מעתה בנק ישראל יפעל בשוק מט"ח במקרה של תנודות חריגות בשער חליפין אשר אינן תואמות את התנאים הכלכליים הבסיסיים.

באסל גטאס: אבל עשיתם הרבה מעבר למה שכתוב פה.

באסל גטאס: אתם התערבתם לא רק כשיש כשל שוק.

<אנדרו אביר: לא.

<אנדרו אביר: החלק השני הוא כשל שוק.

<אנדרו אביר: החלק הראשון הוא כאשר יש שינוי חד בשער חליפין מרמה שהוא בעצם מוצדק על-ידי התנאים הבסיסיים.

באסל גטאס: מה זה תנועות חריגות?

<אנדרו אביר: כפי שאנחנו מסתכלים על זה, זה שינוי בתנאים הבסיסיים של המשק שיכולים לבוא לידי ביטוי בשינוי בשער חליפין של 2%-3% בשער חליפין.

באסל גטאס: ביום?

<אנדרו אביר: לא, בשנה.

ראובן ריבלין: > ב-1982 ו-1983 חיינו כך.

<אנדרו אביר: אם אנחנו רואים שינויים שהם מעבר לזה, אז צריך לראות טוב טוב אם יש סיבות שמצדיקות את זה או שהוא משהו שהוא לא מוצדק.

<אנדרו אביר: אם אנחנו מגיעים למסקנה שהוא לא מוצדק על-ידי התנאים הבסיסיים, אז אנחנו פועלים בשוק כדי למתן את השינויים שהיו שם.

<אנדרו אביר: החלק השני, אליו התייחס חבר הכנסת מרגלית, הוא שאנחנו כן מנסים לחשוב מחוץ לקופסה.

<אנדרו אביר: הרובד השני של המדיניות שלנו היום עליו הודענו במאי 2013, כתגובה לתיסוף המהיר שהיה בחלק האחרון של 2012 והרבעון הראשון של 2013.

<אנדרו אביר: את זה אפשר לראות בשקף מס' 7.

<אנדרו אביר: שם היו שני גורמים.

<אנדרו אביר: הגורם הראשון היה בסוף 2012, השיפור במצב הגיאופוליטי של ישראל עם ירידה במתח עם איראן.

<אנדרו אביר: זה נראה משהו שהוא מוצדק.

<אנדרו אביר: החלק השני היה, הציפיות לתחילת הפקת הגז משדה תמר ברבעון השני של 2013.

<אנדרו אביר: השוק התחיל לתמחר 20-30 שנה של גז בבת אחת.

<אנדרו אביר: זה נראה לנו דבר שהוא לא סביר ולכן הודענו על תכנית הגז, כאשר המטרה של התכנית היא למנוע מה שהולנד סבלה בשנות ה-70 וה-80, מה שנקרא "מחלה הולנדית".

<אנדרו אביר: אתה מגלה איזה משאב טבעי כמו גז, כמו הולנד בשנות ה-70 וה-80 וזה מביא לתיסוף מאוד מהיר בשער החליפין וזה פוגע בשאר המשק.

<אנדרו אביר: סקטור הגז בעצם לא מספק הרבה תעסוקה לשוק והסקטורים האחרים הם נפגעים והם כן מספקים הרבה תעסוקה.

<אנדרו אביר: ב-מאי 2013 הודענו שכל ההשפעה של הגז על החשבון השוטף ודרך זה על שער חליפין, אנחנו נקזז לגמרי על-ידי רכישות מט"ח.

<אנדרו אביר: הכוונה היתה לוודא שהגילוי של גז במדינת ישראל יהיה ברכה לכלכלת ישראל ולא קללה.

<אנדרו אביר: את זה אנחנו עושים עם התחייבות לטווח הארוך, שלפחות 2018, את כל האפקט של הגז או שער החליפין אנחנו נקזז לגמרי.

<אנדרו אביר: למה ב-2018?

<אנדרו אביר: כי ב-2018 אמורה לקום קרן עושר ואז נראה איך אנחנו - - - -

ראובן ריבלין: > איך אתם מקזזים את זה, על-ידי רכישה?

<אנדרו אביר: בדיוק באותו סכום שהחשבון השוטף אמור להשתפר מהפקת הגז.

<אנדרו אביר: זאת התחייבות.

באסל גטאס: ה-3.5 האלה לא קשורים לתנועות חריגות, רק לגז.

באסל גטאס: (היו"ר ניסן סלומינסקי)

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שזאת רמה שנייה.

<אנדרו אביר: זה רובד שני.

<אנדרו אביר: אפשר לראות את זה בשקף מספר 9.

באסל גטאס: אם קרה משהו מעבר, הוא ירכוש יותר?

<אנדרו אביר: כן.

<אנדרו אביר: אם אתם מסתכלים על עמוד 9, הברים הכחולים, זה בעצם המדיניות מאז 2009, כאשר יש תנועות חריגות בשער חליפין.

<אנדרו אביר: מה שבאדום זאת תכנית הגז.

<אנדרו אביר: החשיבות פה זה התחייבות לא לחודש חודשיים, זאת התחייבות לטווח הארוך כדי למנוע את ה"מחלה ההולנדית".

באסל גטאס: בעמוד 9, איפה שהגז נכנס לתמונה.

באסל גטאס: מה זה אומר?

באסל גטאס: מה זה אומר שער 2.6, 2.83, 3.2?

<אנדרו אביר: בצד ימין זה שער החליפין.

<אנדרו אביר: הקו הירוק זה שער חליפין של הדולר-שקל.

<אנדרו אביר: הסקלה בצד שמאל - - - הסכומים הם בסקאלה השמאלית.

<אנדרו אביר: אפשר לראות שהסכומים שרכשנו בשוק בתקופה האחרונה הם לא סכומים קטנים.

<אנדרו אביר: לשאלה, האם ההתערבות של בנק ישראל היתה אפקטיבית?

<אנדרו אביר: אנחנו התחלנו לרכוש מט"ח בתכנית המקורית בשנת 2008.

<אנדרו אביר: שער החליפין אז הגיע עד 3.20.

<אנדרו אביר: אם תסתכל על שער החליפין הממוצע מאז 2008 ועד היום, הממוצע הוא 3.70.

<אנדרו אביר: זאת אומרת, בצורה משמעותית הרבה יותר גבוה מאיפה שהתחלנו לרכוש.

<אנדרו אביר: צריך לזכור, שכשהגענו ל-3.20 וגם בתקופות שראינו ירידות חדות, אנשים התחילו לדבר על או-טו-טו, השקל חייב להגיע ל-3.

באסל גטאס: איך אתה עושה את הממוצע, אתה יכול להגיד לי?

<אנדרו אביר: ממוצע יומי של שער חליפין?

באסל גטאס: אתה אומר שלאורך כל התקופה זה היה 3.7.

באסל גטאס: זה לא ממוצע אריתמטי.

באסל גטאס: אם ברוב ימות התקופה הזאת היה 3.4, היו בקצוות 4 ומשהו, אז הממוצע לא משקף את הערך הריאלי של השער היציג על אורך כל התקופה.

<אנדרו אביר: זה ממוצע יומי.

<אנדרו אביר: כל יום לוקחים את המספר של שער החליפין ועושים ממוצע מ-2008.

ראובן ריבלין: זה על כל ציר הזמן.

באסל גטאס: זה עלול לא לשקף.

באסל גטאס: אין אפקט של הזמן בממוצע.

ניסן סלומינסקי: אבל אם אתה עושה את זה כל יום, אתה מקבל איזה ממוצע.

<אנדרו אביר: הוא משקף לא רע את המחיר שהסקטור העסקי היה צריך להתמודד איתו.

<אנדרו אביר: זה לא רע.

<אנדרו אביר: שקף מס' 10 מתחילת השנה.

<אנדרו אביר: אם מסתכלים מתחילת השנה מה קורה עכשיו, זה מראה הרבה מטבעות מול הדולר.

<אנדרו אביר: אפשר לראות באדום זה השקל שהוא כמעט ללא שינוי.

<אנדרו אביר: יש מטבעות שהתחזקו ויש מטבעות שנחלשו.

<אנדרו אביר: זה אחרי תכנית הגז, שפחות או יותר קיזזה את התיסוף שראינו בתחילת - -

אראל מרגלית: תסביר לנו עוד פעם על תכנית הגז.

<אנדרו אביר: אנחנו עושים הערכה בכמה החשבון השוטף השתפר מהפקת הגז, בזה שהגז יותר זול מהפחם או מהמזות שהשתמשו קודם.

<אנדרו אביר: את הסכום הזה, שבעצם היה גורם לשיפור בחשבון השוטף ולהביא להיצע של דולרים ולביקוש של שקלים, אנחנו את כל הסכום הזה מושכים מהשוק כדי שלא ישפיע על שער החליפין.

<אנדרו אביר: הודענו ב-2013 שזה היה 2.1 מיליארד דולר.

<אנדרו אביר: ב-2014 אמרנו 3.5 מיליארד דולר.

<אנדרו אביר: לפני כל תחילת שנה נודיע מה ההערכה שלנו לשיפור בחשבון שוטף.

<אנדרו אביר: זה תלוי בהפקה משדה תמר.

ניסן סלומינסקי: הכסף הזה שאתם רוכשים, מאיפה הוא מגיע?

ניסן סלומינסקי: זה מתקציב המדינה?

ניסן סלומינסקי: זה מחוץ לתקציב?

<אנדרו אביר: לא, זה מהמאזן של בנק ישראל.

<אנדרו אביר: אנחנו רוכשים דולרים.

<אנדרו אביר: מצד שני, אנחנו מוכרים שקלים לשוק.

<אנדרו אביר: את השקלים האלה אנחנו סופגים בחזרה.

ראובן ריבלין: ברגע שיעלה הדולר, הם ירוויחו.

אראל מרגלית: כמה הפסדתם ב-2013 מהפעולות האלה?

ראובן ריבלין: לא, כמה הם רכשו?

ראובן ריבלין: מה זה הפסידו?

אראל מרגלית: אם אני רוכש דולרים במחיר ממוצע של 3.7 ואני מוכר את זה אחר-כך ב-3.4.

<אנדרו אביר: אני אתייחס לנקודה הזאת.

<אנדרו אביר: השילוב של כל הפעילות שלנו, את הרווח וההפסד, אפשר בעצם לפרק לשני גורמים.

<אנדרו אביר: אחד, זה מה שנקרא הפרשי תשואה בין המכ"מים שאנחנו מייקרים את השקלים שהוצאנו החוצה, ותשואות על יתרות המט"ח שלנו.

<אנדרו אביר: ב-2013 הפרש התשואה יחסית קטן וזה חלק מההחלטה גם להיכנס לנכסים שהתשואה הצפויה עליהם אמורה להיות יותר גבוהה.

<אנדרו אביר: לכן נכנסנו למניות, כדי שלפחות תהיה לנו הערכה שבשנים הקרובות התשואה הצפויה ליתרות תהיה יותר גבוהה מעלות הספיגה לשקלים.

אראל מרגלית: האסטרטגיה הזאת עבדה ב-2013.

אראל מרגלית: מתחילת 2014 במניות זה עובד הרבה פחות טוב.

<אנדרו אביר: נכון, אבל עדיין לא רע.

<אנדרו אביר: אבל אנחנו לא מדברים על תקופה של חצי שנה או שנה.

<אנדרו אביר: אנחנו מדברים על תקופות של 10 שנים.

אראל מרגלית: שוק המניות הוא ב-all time high.

<אנדרו אביר: עדיין אני מעריך שבעשר השנים הקרובות התשואה הצפויה על מניות היא יותר גבוהה מהמכ"מ.

<אנדרו אביר: דיברת על שער החליפין ועל-כך שיהיו הפסדים משער החליפין.

<אנדרו אביר: אני די בטוח שכשנגיע ליום שנצטרך למכור מט"ח מיתרות המט"ח, שער החליפין לא יהיה ב-3.30 ולא יהיה ב-3.5, הוא יהיה הרבה מעל 4.

<אנדרו אביר: מתי יגיע היום שנמכור מט"ח?

<אנדרו אביר: זה במשבר.

<אנדרו אביר: במשבר, שער החליפין יהיה מאוד שונה מאיפה שהוא היום.

<אנדרו אביר: לכן אני פחות מוטרד מהשערוך היומי משער החליפין וההשפעה.

אראל מרגלית: נכון, אבל אתה עושה סיכום שנה.

אראל מרגלית: אז מה קרה לך ב-2013?

<אנדרו אביר: זה רווחים לא ממומשים.

ניסן סלומינסקי: כרגע זה על הנייר.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים לקחת snap shot.

אראל מרגלית: את ה-snap shot שאנחנו לקוחים, תחליט מתי.

אראל מרגלית: אתה רוצה בסוף כל שנה?

אראל מרגלית: תגיד לנו.

אראל מרגלית: אתה רוצה בסוף כל רבעון?

אראל מרגלית: תגיד לנו.

אראל מרגלית: אנחנו רוצים snap shot.

אראל מרגלית: אתה התחלת את הפעילות הזאת בתחילת 2012.

אראל מרגלית: עד סוף 2013 איפה אתה עומד?

<אנדרו אביר: לכן אני אומר שיש שני חלקים.

<אנדרו אביר: מהחלק של התשואה יש הפסדים יחסית קטנים.

אראל מרגלית: דבר איתנו במספרים.

<אנדרו אביר: אני לא רוצה לדבר איתכם כי אין לי את המספר המדויק.

אראל מרגלית: קחו כמה חודשים, תאספו אותם לשנה ותגידו לנו.

<אנדרו אביר: נעשה את זה.

אראל מרגלית: תגידו לנו, אנחנו רוצים לדעת.

אראל מרגלית: אנחנו ועדת כספים, אנחנו רוצים לדעת איך הולך העסק.

<אנדרו אביר: אנחנו נשלח לכם מספר מדויק.

<אנדרו אביר: אני לא רוצה לתת לכם מספר שהוא לא מדויק.

<אנדרו אביר: אני לא רוצה לתת מספר ואחר-כך תגידו שהמספר לא נכון.

<אנדרו אביר: אפשר להגיד מהשערוך שזה מיליארדים.

<אנדרו אביר: מהפרשים של הרצועות זה פחות ממיליארד שקל לשנה.

אראל מרגלית: תחזור על המשפט האחרון.

<אנדרו אביר: מהפרשי תשואה ב-2013 זה פחות ממיליארד שקל.

אראל מרגלית: איזה אחוזים זה מסך ההתערבות שלכם?

<אנדרו אביר: סדר גודל של חצי אחוז.

יעקב אשר: הם השקיעו 80 מיליארד דולר.

אראל מרגלית: אז בוא נראה איפה זה עומד.

<אנדרו אביר: 80 מיליארד, מה הערך שלו היום?

באסל גטאס: הפסידו מיליארד שקלים.

אראל מרגלית: לא יכול להיות.

באסל גטאס: זה הרבה או קצת.

ניסן סלומינסקי: הוא אמר שמהחלק השני, שזה החלק הקטן, הבדלי התשובות פחות ממיליארד.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת, בחלק השני - - -

אראל מרגלית: אני רוצה רגע להעמיד את הדברים ולהסביר מה אנחנו רוצים.

אראל מרגלית: אנחנו בעלי הבית.

אראל מרגלית: יש להם שתי מטרות.

אראל מרגלית: מטרה אחת זה לשמור על השקל ברמה מסוימת, כדי שאפשר יהיה לעשות ייצוא.

אראל מרגלית: מטרה שנייה זה לעבוד עם יתרות מטבע חוץ בצורה כזאת, שהמדיניות הזאת לא תאבד לנו תשואות מטורפות בדולרים.

אראל מרגלית: מה קורה עם השקל אנחנו רואים ומדברים על זה.

אראל מרגלית: במקביל, אנחנו רוצים לדעת איך המדיניות שלכם עובדת מבחינת מטבע החוץ.

אראל מרגלית: לא באופן כללי, בתוך הפעילות הזאת.

באסל גטאס: אתה לא ענית על שתי השאלות המרכזיות שאני העליתי.

באסל גטאס: האם יש שער רצפה?

באסל גטאס: אם מחר ערך הייסוף יהיה מטורף, יגיע לעוד 10%.

באסל גטאס: הנושא השני זה נושא הספקולנטים.

אראל מרגלית: באסל, זה כבר שאלות אחרות.

אראל מרגלית: אני לא יודע.

אראל מרגלית: כשעקרת בית או זוג צעיר יש לו כסף והוא רוצה לשמור אותו בשער החליפין, יש לו אסטרטגיה אחת והוא עושה איזו אסטרטגיה ורוצה לראות מה קורה.

אראל מרגלית: אני עקרת הבית של יתרות מטבע החוץ, בשביל זה משלמים לי לשבת פה.

אראל מרגלית: אנחנו נפגשים לא כל יום.

אראל מרגלית: עכשיו אנחנו נפגשים.

אראל מרגלית: אתם יש לכם מדיניות – לאו דווקא באשמתכם, יש מצב בעולם, אבל שער החליפין כרגע מקשה על התעשייה הישראלית לתפקד, התעשייה המסורתית והתעשייה המתקדמת.

אראל מרגלית: חלק גדול מזה לא אשמתכם, אבל אנחנו מצפים מכם לאסטרטגיה שונה.

אראל מרגלית: שניים.

אראל מרגלית: כל המדיניות הזאת של קניית דולרים יש לה איזו עלות ברמת הפעילות עצמה.

אראל מרגלית: לא כל הפעילות הדולרית שלכם, הפעילות עצמה.

אראל מרגלית: אתם קונים ויש לכם שיערוך של התיק שאתם קונים.

אראל מרגלית: אז תגידו לנו בשני הדברים איפה זה עומד?

ניסן סלומינסקי: לגבי הנושא של ההפרשים בתשואות, מה שמשקיעים ומה שהם קונים, אז הוא אמר לך שזה פחות ממיליארד.

יצחק כהן: זה הפסד של מיליארד.

ניסן סלומינסקי: מ-80 או מ-90 מיליארד.

יצחק כהן: זה נראה לך כסף קטן?

ניסן סלומינסקי: זה החלק הקטן.

אראל מרגלית: אם בשלוש השנים האחרונות הם קנו דולרים בממוצע ב-3.78 וכרגע ערך הדולרים הוא 3.4 - - -

ניסן סלומינסקי: עדיין לא הגעתי לחלק הזה.

ניסן סלומינסקי: הוא חילק לשני דברים.

ניסן סלומינסקי: לגבי הנקודה שאתה אומר, שהוא קונה בערך מסוים ועכשיו זה הרבה פחות.

אראל מרגלית: שייתן לנו snap shot, אחרי זה יגיד לנו מתי הוא ימכור את זה.

ניסן סלומינסקי: אם עכשיו הוא היה הולך למכור את הדולרים אז אתה צודק והוא היה אומר לך מה ההפסד.

אראל מרגלית: שיגיד לי מה ההפסד.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא אומר לך משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר לך שהוא לא מתכוון למכור.

ניסן סלומינסקי: הם ימכרו את זה בזמן שערכו של הדולר יהיה יותר גבוה ואז הם מרוויחים.

ניסן סלומינסקי: זה כמו מישהו שקונה - - -

<דפנה אבירם-ניצן: זה הפסד תיאורטי.

אראל מרגלית: מה זה הפסד תיאורטי, איפה אתם חיים?

ניסן סלומינסקי: נניח שיש מנייה - - -

אראל מרגלית: זה מצב החשבון שלך, זה לא הפסד תיאורטי.

אראל מרגלית: מה את רוצה, ליצור מלחמה ולקנות דולרים בגבוה?

אראל מרגלית: מה קורה פה?

אראל מרגלית: אני לא אומר להם למכור דולרים אבל אני רוצה את הערך.

אראל מרגלית: אני רוצה לדעת מה הערך בספרים.

אראל מרגלית: אם אתה קונה נכס נדל"ן וכרגע הוא ירד בפלורידה מ-400,000 ל-300,000, אני אומר שהפסדתי 25% על הנכס.

אראל מרגלית: אתה אומר לי שאני אחכה שהנכס יעלה.

אראל מרגלית: יעלה או לא יעלה, על זה אנחנו כבר נתווכח.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק שאתה רוצה את המספר הזה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שההסתכלות היא לא כזאת.

ניסן סלומינסקי: כשאתה קונה מישהו בבורסה ויש ירידות, יש כאלה שרצים בפניקה ומוכרים ואז הם הפסידו.

ניסן סלומינסקי: אלה שמחכים, וכל נבון יגיד לך שיחכה, אז זה יעלה ואתה הרווחת.

ניסן סלומינסקי: כלומר, הם אומרים לך שהם לא מוכרים.

<אנדרו אביר: אתה חותם לי על כל מניה?

<אנדרו אביר: אבל יש גם מצבים אחרים לגמרי.

<אנדרו אביר: יש מצבים שבהם אתה הפסדת 10% על המניות, אתה מחכה עוד והפסדת 25%, אתה מחכה עוד והפסדת 50%.

<אנדרו אביר: אתה תגיד לי שאתה תחכה למה?

ניסן סלומינסקי: מאחר ולהם אין בעיה שהם צריכים למכור את זה עכשיו, הם לא צריכים למכור את זה.

ניסן סלומינסקי: הם מחכים למכור את זה בזמן – למה זה נועד?

ניסן סלומינסקי: כדי שבמשבר הם נכנסים ואז הדולר יהיה ערכו הרבה יותר גבוה, אז לא יהיה להם את ההפסד הזה.

באסל גטאס: סלח לי, הראל, אנחנו מסיתים את הדיון מהמטרה העיקרית שלו.

ניסן סלומינסקי: הסברתי נכון?

<אנדרו אביר: הסברת יפה מאוד.

<אנדרו אביר: צריך לענות תפוחים בתפוחים.

<אנדרו אביר: אפשר לראות במאזן בנק ישראל שההפסד בגלל השערוך של שער החליפין ב-2013 היה 5.6 מיליארד שקל.

אראל מרגלית: תגיד לי מתוך כמה?

<אנדרו אביר: על כל היתרות.

אראל מרגלית: מתוך כמה?

<אנדרו אביר: 80 מיליארד דולר, שזה 290 מיליארד שקלים.

<אנדרו אביר: שוב, אני חוזר על מה שאמרתי.

<אנדרו אביר: אנחנו לא פועלים כדי לממש את ההפסד הזה.

אראל מרגלית: תן לי רגע לקחת מה שאתה אומר ולהסביר אותו.

אראל מרגלית: לקחנו 290 מיליארד שקלים בשנה שעברה וההתערבות שלנו במטבע החוץ עלתה לנו 5 נקודה מה?

יעקב אשר: זה לא נכון.

אראל מרגלית: מה לא נכון?

אראל מרגלית: תגיד בתורך.

אראל מרגלית: סוף סוף אנחנו מקבלים תשובה.

באסל גטאס: לא אכפת לי התשובות האלה.

אראל מרגלית: עם כל הכבוד לך, לי אכפת.

באסל גטאס: אנחנו רוצים לקבוע שער רצפה.

אראל מרגלית: באסל, לי אכפת.

אראל מרגלית: גם זה וגם זה.

אראל מרגלית: 290 מיליארד שקלים אתם הפעלתם במדיניות של לנסות לאזן את שער החליפין.

<אנדרו אביר: זה סך היתרות שהיו ב-2013.

<אנדרו אביר: אם אתה מסתכל על יתרות המט"ח ב-2013, אפשר לראות שהיה הפרשי ריבית שליליות בגלל התשואה על היתרות מול התשואה על המכ"מ, שהן פחות ממיליארד או משהו כזה.

<אנדרו אביר: על השערוך של שער החליפין הלא ממומש, היה הפסד של 5.6 מיליארד שקל.

אראל מרגלית: אני רוצה להסביר.

אראל מרגלית: 5.5 מיליארד שקלים הפסדנו בגלל המדיניות של ההתערבות.

אראל מרגלית: האלטרנטיבה של זה, נגיד אם היית שם את זה במניות כמו שהוא שם את זה עכשיו, עם משהו כמו תשואה של 5 מיליארד שקלים.

אראל מרגלית: נכון?

אראל מרגלית: כי זה מה ששוק המניות עשה ב-2013.

אראל מרגלית: כלומר, מדינת ישראל הפסידה בין 5 ל-8 מיליארד דולר, שזה כמו תקציבים כאלה ואחרים, על המדיניות הזאת.

אראל מרגלית: זה עלה לנו, זה עלה לנו.

אראל מרגלית: זה מה שאתה אמרת עכשיו.

ראובן ריבלין: השאלה האם זה עלה לנו רק בחישוב חשבונאי, או שזה עלה לתקציב המדינה?

אראל מרגלית: זה יתרות מטבע החוץ שלך.

יצחק כהן: זאת לא תיאוריה.

ניסן סלומינסקי: אתה מחזיק את הדולר.

ניסן סלומינסקי: מאחר והוא לא לחוץ, הוא ימכור אותו ביום שהדולר יהיה גבוה יותר.

אראל מרגלית: זה לא נכון, המדינה מפסידה את המכנסיים במדיניות הזה.

אראל מרגלית: תגיד, מה אתה לא מבין?

אראל מרגלית: אם זה היה כסף של אבא ואימא שלי – מה זאת אומרת?

אראל מרגלית: אני אומר שהמדיניות הזאת לא עזרה.

אראל מרגלית: גם הפסדנו 5.5 מיליארד שקל וגם המדיניות לא עזרה כי הספקולנטים - - -

באסל גטאס: אני מבקש לקיים דיון בנפרד על נושא מדיניות ההשקעה של יתרות המט"ח של בנק ישראל.

באסל גטאס: מטרת הדיון היום היא לדון במדיניות של השער.

באסל גטאס: איך קונים?

באסל גטאס: איך מתערבים?

באסל גטאס: האם יש ראייה של בנק ישראל לשער מינימום, לרצפת שער דולר-שקל או לא?

באסל גטאס: מה הכלים המניעתיים שרוצים להשתמש בכדי להגן על השקל?

באסל גטאס: בעצם למנוע את הייסוף ואיך זה משקיע על הכלכלה האמיתית.

באסל גטאס: כרגע פחות מדאיג אותי ההפסדים - - -

אראל מרגלית: 5.5 מיליארד שקלים שהפסדת לא מדאיג אותך.

ניסן סלומינסקי: אראל, לא הפסדת כסף.

אראל מרגלית: מה לא הפסדת?

אראל מרגלית: זה הפסד.

אראל מרגלית: חבר'ה תתעוררו.

יצחק כהן: זה כמו שאם היית קונה דולרים, היית מפסיד.

אראל מרגלית: מה קורה פה?

ניסן סלומינסקי: אם הייתי צריך למכור אני מפסיד.

ניסן סלומינסקי: אם אני לא צריך למכור אני לא מפסיד.

ניסן סלומינסקי: אם אין לי בעיה ואני יכול למכור מתי שאני רוצה, אז אני לא מפסיד.

יצחק כהן: הם זה היה בעלי בית פרטיים, היית זורק אותם מכל המדרגות.

אראל מרגלית: החוצה, ברחוב.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר כמו משקיע בלחץ.

ניסן סלומינסקי: אבל מי שיש לו כסף ומוכן לחכות, הוא מרוויח בסוף.

באסל גטאס: אם מחר יגיע שער הדולר ל-3.2.

באסל גטאס: מה תעשו?

באסל גטאס: האם אתם חושבים לנקוט במיסוי רווחי ספקולנטים?

באסל גטאס: האם יש כלי מדיניות אחרים - - -

יצחק כהן: זה משהו אחר.

באסל גטאס: זה הדיון, על זה הדיון.

באסל גטאס: אני העליתי את הדיון, מה השער של השקל שמתאים לתנאים המקרו כלכליים בכדי שזה לא יזיק למשק, שלא ייצור אבטלה למשק.

באסל גטאס: איך זה משפיע על יוקר המחייה?

ניסן סלומינסקי: תנו לו תשובה.

באסל גטאס: לא קיבלנו תשובות.

<אנדרו אביר: בקשר לצעדים האחרים, כמו מיסוי, לצערי אנחנו לא בעלי הבית.

<אנדרו אביר: כל נושא של מיסוי הוא של הממשלה.

<אנדרו אביר: זה לא סוד שאנחנו גם הצענו לבטל את הפטור על השקעות של זרים בארץ כי אנחנו לא חושבים שהיום יש הצדקה לפטור.

<אנדרו אביר: אבל, שוב, זה לא בתחום אחריותנו.

באסל גטאס: מה עם שער רצפה?

<אנדרו אביר: שער רצפה הוא הפך להיות מאוד פופולארי בגלל שוויץ וצ'כיה החליטו לקבוע שער רצפה.

יצחק כהן: יש לכם ביטוח אחריות מקצועית?

ניסן סלומינסקי: תן לו, הוא באמצע תשובה.

<אנדרו אביר: צריך להבין למה שווייץ וצ'כיה החליטו על זה.

<אנדרו אביר: המצב שלהן היה מאוד שונה.

<אנדרו אביר: היתה להם צמיחה או שלילית או אפס, שזה לא מצב של המשק הישראלי והיתה להם גם אינפלציה שלילית.

<אנדרו אביר: אם אנחנו נהיה במצב של צ'כיה ושווייץ, אני חושב שגם אנחנו נשקול צעד של רצפה.

באסל גטאס: זה לא מה שגרם לכם לחשוב מחוץ לקופסה.

באסל גטאס: למה אתה לוקח רק אם יהיה מצב של צ'כיה או שוויץ לאמץ את השיטה.

באסל גטאס: למה?

באסל גטאס: מי אמר?

ניסן סלומינסקי: אראל, מאחר והזמן נגמר, אנחנו נעשה ישיבה נפרדת על מדיניות ההשקעה.

ניסן סלומינסקי: הוא מנסה כרגע לקבל תשובה על משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: תן לי שיקבל את התשובה ונעשה דיון בנפרד על מדיניות ההשקעה.

ניסן סלומינסקי: נתת לו תשובה לגבי מחיר רצפה?

באסל גטאס: הם מתנגדים.

ניסן סלומינסקי: אתם מתנגדים כי מצבנו יחסית טוב לעומת צ'כיה.

<אנדרו אביר: צריך להבין.

<אנדרו אביר: המדינות שעשו את זה היו במצב הרבה יותר גרוע.

<אנדרו אביר: כדי לעשות את זה, זה אומר התחייבות בלתי מוגבלת לרכוש מט"ח כנגד שקלים.

<אנדרו אביר: אם החשבון השוטף ממשיך להיות בעודף אז נצטרך לרכוש בכל סכום שיגיע כדי להגן על שער החליפין הזה.

<אנדרו אביר: גם המדיניות המוניטרית תצטרך להיות לא מיועדת לצמיחה לאינפלציה אלא רק לשמור שער חליפין.

<אנדרו אביר: לכן אנחנו חושבים שהמחיר כדי לקבוע רצפה לשער חליפין הוא מחיר גבוה מידי.

<אנדרו אביר: אפשר לשקול אותו במצבים דומים לשווייץ וצ'כיה.

יצחק כהן: אראל צודק.

יצחק כהן: אנחנו נכשלנו בגדול.

יצחק כהן: סליחה, בלי לפגוע באף אחד.

יצחק כהן: זה כישלון שנמשך שנים.

יצחק כהן: זה לא הם התחילו איתו.

יצחק כהן: התחילו אותו עוד בימי רחוב לילינבלום העליזים.

יצחק כהן: הולכים למכור דולרים ברחוב לילינבלום.

יצחק כהן: אז באמת, יכול להיות במשק קטן זה יכול היה להשפיע.

יצחק כהן: אבל כשכאלה סכרים נפרצים, יש ספקולנטים וקרנות גידור עושות מה שהן רוצות.

יצחק כהן: אגב, המקום היחיד בעולם שיש מסחר ביום ראשון זה פה.

יצחק כהן: גם מזהים את המגמות.

<אנדרו אביר: אין מסחר ביום ראשון.

יצחק כהן: סליחה, ביום שישי יש אבל בעולם אין.

יצחק כהן: לא משנה.

יצחק כהן: על כל פנים, אדוני היושב ראש, המדיניות הזאת נכשלה איך שאתה לא בודק אותה.

יצחק כהן: לשער החליפין זה לא הועיל.

יצחק כהן: רואים שנים שזה לא מועיל וממשיכים לקנות.

יצחק כהן: זה ראש סיכה בים אדיר של התרחשויות כך שכמה שירכשו זה לא משפיע.

יצחק כהן: עובדה שזה לא משפיע.

יצחק כהן: אם זה משפיע קצת, מייד לאחר מכן זה יורד.

באסל גטאס: אז מה אתה מציע?

יצחק כהן: אני מציע לשנות את המדיניות.

יצחק כהן: לשנות, מה קרה?

יצחק כהן: עדיף ללכת שנים על גבי שנים?

ניסן סלומינסקי: אני מסכים איתו לכן אני רוצה לעשות ישיבה מיוחדת על הנושא של מדיניות ההשקעה.

יצחק כהן: גם שער החליפין ורכישת הדולרים.

אראל מרגלית: שניהם, זה לא עובד.

יצחק כהן: קונים יקר ומוכרים בזול.

באסל גטאס: מה לשנות במדיניות של שער החליפין?

יצחק כהן: בוא נשב ונדון.

יצחק כהן: אם אין השפעה לא נתעסק עם זה.

אראל מרגלית: יש כל מיני דרכים לעשות את זה.

אראל מרגלית: יש דרכים מלאכותיות, אבל יש דרכים לעשות את זה.

יצחק כהן: כשבא רופא חדש לרפא, אומרים לו: קודם כל אל תקלקל.

אראל מרגלית: בואו נפסיק להפסיד את המכנסיים של מדינת ישראל במטבע חוץ כי במדיניות הזאת אנחנו מפסידים מיליארדי שקלים בשנה.

יצחק כהן: אי-אפשר לומר שהמלך לא ערום.

יצחק כהן: המלך ערום.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנקיים דיון על מדיניות ההשקעה.

<אנדרו אביר: אני חושב שיש חוסר הבנה משני הצדדים.

<אנדרו אביר: אני חושב שכשאתה מסתכל על מדיניות שער החליפין של בנק ישראל, אני חושב מרמה של 3.20 ומטה, המצב שלנו ושל התעשיינים הרבה יותר טוב כששער החליפין הרבה יותר גבוה.

<אנדרו אביר: אני חושב שאת זה כן הצלחנו לעשות.

<אנדרו אביר: בקשר לרווחים או ההפסדים על יתרות המט"ח.

<אנדרו אביר: אתה לא יכול להסתכל ברגע אחד.

<אנדרו אביר: המדיניות היא לשנים.

<אנדרו אביר: אתה לא יכול לעשות snap shot על יום אחד ואם זה לא טוב אנחנו מפסיקים.

אראל מרגלית: סליחה, מה זאת אומרת?

אראל מרגלית: על מה אתה מדבר?

אראל מרגלית: עושים לך שיערוך כל שנה.

אראל מרגלית: על מה אתה מדבר?

אראל מרגלית: אתה בשנה אלטרנטיבית, אם היית במניות או אם היית באפיק השקעה אחר, היית עושה על הכסף הזה 4-5 מיליארד שקלים.

אראל מרגלית: אתה הפסדת על זה 4-5 מיליארד שקלים.

אראל מרגלית: ברגע שהפסדת את זה, אתה איבדת לנו 10 מיליארד שקלים.

יצחק כהן: בדיוק.

אראל מרגלית: אז אתה אומר לי שבאיזה שלב אתה תקנה מחדש את הדולרים?

אראל מרגלית: בחייך, מה עשו אותי אתמול?

אראל מרגלית: איזה מן דיבור זה.

אראל מרגלית: ואתה עוד אומר לי שאני לא מבין?

אראל מרגלית: תבוא פה, תתנצל בפני עם ישראל על המדיניות שלך, תתנצל על הכספים שאתה הפסדת, תתנצל על חלק מהדברים ואל תגיד לי שאני לא מבין.

אראל מרגלית: אני מבין יותר טוב ממך.

אראל מרגלית: לא היו לי תשואות כאלה בחיים, עשיתי תשואות הרבה יותר טובות ולא לקחתי ואיבדתי 5.5 מיליארד שקלים לעם ישראל.

אראל מרגלית: נכשלתי בהגנה על שער החליפין ובאתי ואמרתי לוועדת כספים שההוא לא מבין.

אראל מרגלית: תגיד לי, בחייך, אתם עומדים פה בפני שוקת שבורה.

אראל מרגלית: שער החליפין נכשל במדיניות שלו והפסדתם מיליארדי שקלים שהיו יכולים ללכת לחינוך ולתקצוב ולכל דבר אחר.

אראל מרגלית: זאת האמת.

אראל מרגלית: זאת האמת, תתעוררו רבותי, מה קורה פה?

ניסן סלומינסקי: בסדר, אראל.

אראל מרגלית: שמים לנו פה השפעות טכניות וחושבים שאנחנו לא מבינים מה קורה?

אראל מרגלית: אני לא מבין.

<אנדרו אביר: קודם כל, אין לי שום כוונה להגיד שאתם לא מבינים.

אראל מרגלית: זה מה שאמרת.

אראל מרגלית: תקשיב, יושב פה מנהל כספים שהפסיד את המכנסיים בתוך המדיניות שלו.

ניסן סלומינסקי: אבל זאת התפיסה שלך.

אראל מרגלית: לא נכון, זאת לא התפיסה שלי, זאת התפיסה של החשבון.

ניסן סלומינסקי: אתה כל הזמן חוזר לאותו נושא שהוא לא הנושא של הישיבה עכשיו.

אראל מרגלית: הוא גם הנושא של הישיבה כי בתוך הגנת השער מפסידים פה מיליארדי שקלים.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנעשה את זה בנפרד.

ניסן סלומינסקי: אולי שווה את זה ואולי לא שווה ואולי לא מפסידים.

ניסן סלומינסקי: נעשה ישיבה.

אראל מרגלית: נמצא מנהל הכספים שלך שהפסיד לך מיליארדי שקלים ואתה לא רוצה לשאול אותו את השאלות?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנעשה ישיבה נפרדת על הנושא של ההשקעה, האם באמת זה היה שווה או לא?

אראל מרגלית: זה כסף שלנו, של האזרחים שלנו.

אראל מרגלית: אנחנו אמונים לשמור עליו.

אראל מרגלית: הם מנהלי הכספים.

אראל מרגלית: הם הפסידו אותו ואני רוצה לקבל דין וחשבון ולא לחכות לעוד כמה חודשים.

אראל מרגלית: מנהל כספים שהפסיד מיליארדי שקלים אומר לי שאני לא מבין מה קורה, אז אני מודאג.

אראל מרגלית: בתור מישהו שאמון על הציבור לשמור על הכספים שלו, אני מודאג.

ניסן סלומינסקי: אראל, אמרת את זה 5 פעמים.

אראל מרגלית: מאה אחוז, אני אגיד את זה 6 פעמים, תתעורר פה.

ניסן סלומינסקי: אבל תן למישהו אחר גם לדבר.

ניסן סלומינסקי: לא כל החכמה נמצאת פה.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי שיש עוד חכמה.

ניסן סלומינסקי: יש עוד אנשים חכמים ולא כולם טיפשים.

ניסן סלומינסקי: כדי שנעשה את זה מסודר ולא בחמש הדקות האחרונות, נעשה את זה בישיבה נפרדת.

ניסן סלומינסקי: תוכל לומר את הדברים שלך, יישמעו דברים אחרים ונגמר.

אראל מרגלית: זה לא 5 דקות, אנחנו ב-5 מיליארד מינוס.

יצחק כהן: 10 מיליארד.

<אנדרו אביר: אנחנו מסתכלים על התועלת למשק הישראלי מהמדיניות שער החליפין שלנו.

<אנדרו אביר: התועלת היא במונחים של תעסוקה, של צמיחה.

<אנדרו אביר: לטווח הארוך בהחלט אנחנו רואים שאם נצטרך לממש את הדולרים האלה, לא נממש אותם בהפסד, אנחנו נממש אותם ברווח.

<אנדרו אביר: אני לא חושב שאנחנו נרצה להיות ביום הזה, אבל אנחנו גם צריכים להיות מוכנים לזה.

אראל מרגלית: מחכים למלחמה כדי לממש.

<דפנה אבירם-ניצן: לא, לזה מיועדות היתרות, למצבי חירום.

אראל מרגלית: אבל היתרות שלכם מדלדלות תחת הניהול שלכם.

יצחק כהן: חכמה גדולה לקנות ולשחוק.

<דפנה אבירם-ניצן: אני לא מבנק ישראל לכן נוח לי לענות לך.

<דפנה אבירם-ניצן: היתרות מיועדות לתקופות חרום.

ניסן סלומינסקי: אני משתגע.

אראל מרגלית: אתה משתגע?

אראל מרגלית: אני משתגע.

אראל מרגלית: תגיד, אתה יודע כמה כסף האנשים האלה מפסידים למדינה?

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, הם יפסידו ביום שהם ימכרו.

ניסן סלומינסקי: אם הם לא ימכרו והם ימכרו ברווח, אז הם ירוויחו, נכון?

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין, אתה לא משקיע לטווח ארוך.

ניסן סלומינסקי: ואם אחרי חודש או אחרי שנה תהיה בלחץ ותמכור אז תפסיד.

ניסן סלומינסקי: אם יהיה לך אוויר לנשימה, אתה תרוויח.

אראל מרגלית: אנחנו מדברים פה אחרי כמה שנים של איבוד המכנסיים.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב, תשמע את שני הצדדים.

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר כאילו אין כאן שכל בצד השני לגמרי.

אראל מרגלית: אין שכל בצד השני.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אז מה אפשר לעשות?

אראל מרגלית: כי כששער החליפין ההגנה עליו נכשלת וכשמיליארדי שקלים נעלמים מהקופה של מדינת ישראל אז צריך להגיד שהמלך הוא ערום.

אראל מרגלית: צריך שכל חדש, צריך מדיניות חדשה.

יצחק כהן: נכון להיום אתה מופסד.

ניסן סלומינסקי: בסדר, נכון.

ניסן סלומינסקי: אתה לא מופסד שאתה מכרת.

ניסן סלומינסקי: יש לך דירה ויש יום שהדירה יורדת, אז סימן שאתה מופסד?

ניסן סלומינסקי: אם תהיה חכם, תחכה ובעוד שנתיים תמכור ברווח.

יצחק כהן: ואם אתה לא יכול לחכות?

יצחק כהן: קורה משהו והוא צריך את הכסף.

ניסן סלומינסקי: אם הוא צריך את הכסף הוא ימכור את זה במחיר יותר גבוה, זה מה שהוא מנסה להסביר.

אראל מרגלית: - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא מישהו פרטי שמחר מחתן את הבת שלו וצריך לקנות לה דירה ולא חשוב.

אראל מרגלית: אבל יש ריבית דריבית.

אראל מרגלית: אתה מפסיד ואחר-כך את מפסיד על מה שאתה מפסיד.

אראל מרגלית: אתה מרוויח ואתה מרוויח על מה שאתה מרוויח.

ניסן סלומינסקי: אראל, אני לא יודע אם אתה צודק אבל לפחות תבין שגם שם יש שכל, ולא להגיד באופן טוטאלי שמועלים וכו'.

יצחק כהן: יש שם הרבה הרבה שכל - - -

ניסן סלומינסקי: מפסידים על הנייר.

יצחק כהן: איזה נייר?

אראל מרגלית: איפה הכסף ואיפה השכל?

ניסן סלומינסקי: קנית דירה ואחרי שנה היא ירדה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת שהפסדת?

יצחק כהן: כן.

אראל מרגלית: אם אתה משקיע וקנית לצורך השקעה וקנית אותה לפני שהיא ירדה ב-20% אז הפסדת.

ניסן סלומינסקי: לא, רק ברגע שאתה צריך למכור.

ניסן סלומינסקי: אבל חיכית עוד שנתיים וזה עלה, אז הרווחת.

אראל מרגלית: זאת עוד פעם ספקולציה.

ניסן סלומינסקי: זאת לא ספקולציה.

אראל מרגלית: אבל ברגע, בשעה הזאת, בחרת לקנות את הדירה והפסדת 20%.

אראל מרגלית: אז הפסדת או הרווחת?

יצחק כהן: הפסדת, הפסדת.

ניסן סלומינסקי: בדרך שאתה אומר אז יש כאלה שבאמת הפסידו בבורסה המון כספים כי הם היו בלחץ ומכרו.

ניסן סלומינסקי: אלה שהיו חכמים חיכו, זה עלה ומכרו ואז הרוויחו.

ניסן סלומינסקי: הם לא לחוצים.

יצחק כהן: ואם זה לא עלה?

אראל מרגלית: אם מנהל הכספים שלך בשניים, שלושה, ארבעה רבעונים מפסיד כל רבעון את הכסף ומספר לך שפעם הוא ירוויח, יש לי הצעה בשבילך, תחליף את מנהל הכספים.

אראל מרגלית: בעיקר שאחרים מרוויחים באותו זמן.

אראל מרגלית: תחליף את מנהל הכספים.

אראל מרגלית: אחד מהיתרונות של השקעה לטווח ארוך זה לראות שאנשים עושים דברים הגיוניים בטווח הקצר.

ניסן סלומינסקי: לא טווח קצר, אלא אם כן אתה אומר מראש שאתה צריך כסף לטווח קצר.

ניסן סלומינסקי: אבל אם אחרי 5 שנים - - -

יצחק כהן: אתה יכול להרוויח גם לטווח הקצר וגם לטווח הארוך.

ראובן ריבלין: בשום זמן רלוונטי של קביעת שער הדולר לא הייתי במקום הפשע.

ראובן ריבלין: מה ההשפעה של הקנייה של בנק ישראל על שוק המטבע?

יצחק כהן: כלום.

ראובן ריבלין: אז זה מה שאתה אומר.

ראובן ריבלין: אם הם לא היו קונים או כן היו קונים, הספקולנטים הרבה יותר גדולים מהם ביכולת שלהם להשפיע ואכן הם עושים את זה.

אראל מרגלית: אני מקבל את זה שיש ניסיונות שלא מצליחים.

אראל מרגלית: אני לא מאשים שמנסים אסטרטגיה והיא לא מצליחה.

אראל מרגלית: ניסן, שנייה, אני רוצה להסביר.

אראל מרגלית: זה בסדר שמנסים אסטרטגיה והיא לא כל-כך עובדת בגלל כל מיני דברים שלאו דווקא תלויים במי שעושה.

אראל מרגלית: אני רק מבקש שבואו נתעורר.

אראל מרגלית: אם גם האסטרטגיה שלנו לא משפיעה על שער החליפין וגם אנחנו מפסידים מיליארדי שקלים, בואו ננסה אסטרטגיה אחרת.

ראובן ריבלין: את זה אני הבנתי.

ניסן סלומינסקי: האם האסטרטגיה שלכם משפיעה על שער החליפין?

<אנדרו אביר: נגיד את זה כך.

<אנדרו אביר: האם יש מישהו פה שבאמת חושב ששער החליפין, אם לא היינו רוכשים את כל המט"ח הזה, היה איפה שהוא נמצא היום?

אראל מרגלית: בוודאי.

אראל מרגלית: כי אתם ברכישות שלכם מזמינים פעולה ספקולטיבית.

ניסן סלומינסקי: אז הוא אומר לך שכן , הם אומרים שלא.

אראל מרגלית: אני רוצה לשמוע רעיונות אחרים.

אראל מרגלית: אם משהו לא עובד, בואו נשמע רעיונות אחרים.

אראל מרגלית: אמרנו את זה לנגידה לפני כמה חודשים: אנחנו לא מאשימים אותך, בכלל היית חדשה.

אראל מרגלית: אנחנו גם לא מאשימים אף אחד ואומרים שהוא לא חכם.

אראל מרגלית: אנחנו רק אומרים: שער החליפין לא הולך בכיוון שאנחנו רוצים ואנחנו רוצים אסטרטגיה אחרת, שניים-שלושה רעיונות.

אראל מרגלית: אתם רוצים לעשות את זה בישיבות סגורות?

אראל מרגלית: ועדת הכספים רוצה דין וחשבון.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסכם.

ניסן סלומינסקי: הבנתי מהם, שללא ההתערבות שלהם, שער החליפין של הדולר היה הרבה יותר נמוך.

ניסן סלומינסקי: יש להם מערכת שיודעת לבדוק את זה, ששער החליפין מאוד מושפע מהפעילות שלהם.

אראל מרגלית: תשאל גורמים אובייקטיבים, לא אותם.

ניסן סלומינסקי: אני אומר את דעתם.

ניסן סלומינסקי: לגבי הנושא של מדיניות ההשקעה, אמרתי שנקיים דיון נפרד.

ניסן סלומינסקי: אני רק אומר שבנוסף למה שאתה אומר, והדברים שאתה אומר עושים שכל, יש גם שני, שגם שם יש טיפת שכל.

יצחק כהן: ניסן, אבל יש גם תוצאות.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע מה זה התוצאות.

ניסן סלומינסקי: מה זה התוצאות?

יצחק כהן: המציאות העגומה.

ניסן סלומינסקי: התוצאות יהיו ביום שאתה תמכור את הדולר.

יצחק כהן: אוי, תפסיק עם זה.

יצחק כהן: לא בודקים את זה כך.

ניסן סלומינסקי: אתה לא משקיע?

ניסן סלומינסקי: אין לך דירות?

ניסן סלומינסקי: אין לך דירה שאתה יודע, שיום אחד היא נמוכה ואתה יכול ללכת ולהשתגע ולמכור אותה וכעבור שנה היא עלתה פי כמה.

יצחק כהן: כשאתה מגיש הצהרת הון תכתוב את הערך שלה.

יצחק כהן: באותה נקודת זמן הפסדת.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע כמה הערך כשאתה כותב בהצהרת הון.

ניסן סלומינסקי: יש להם נוסחאות שאני לא מבין.

<אנדרו אביר: יש הבדל גדול בין הפסד תיאורטי על הנייר ועל משרות שהוספו למשק הישראלי.

<אנדרו אביר: אנחנו לא אמורים להחזיק את ה-PNL על היתרות כל שנייה.

<אנדרו אביר: ב-2012 היו רווחים, אנחנו מצפים שגם בשנים הקרובות יהיו רווחים.

<אנדרו אביר: אבל משרות זה לא משהו שהולך ביום אחד.

אראל מרגלית: לנו יש טענה אחרת.

אראל מרגלית: הפסד זה הפסד, זה הפסד, בין אם הוא על הנייר ובין אם הוא בארון.

אראל מרגלית: שנית, המדיניות שלכם מעוררת פעולה ספקולטיבית נגדית במשק שלוחצת את שער החליפין למטה.

אראל מרגלית: זה הרעיון.

אראל מרגלית: לכן הפעילות שלכם, לדעת חלק מהמומחים, היא לא אפקטיבית.

אראל מרגלית: לכן אנחנו מבקשים מכם, תבואו עם רעיונות לאסטרטגיה חדשה.

ניסן סלומינסקי: נעצור פה.

ניסן סלומינסקי: אנדרו, כבנק ישראל שמעתם כיוון, אנחנו שמענו כיוון.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים עוד דיון לגבי מדיניות ההשקעה, שבה נרצה להיכנס קצת יותר לעומק בנושא הזה.

יצחק כהן: זה נושא לביקורת המדינה.

ניסן סלומינסקי: לא ביקורת המדינה.

ניסן סלומינסקי: ועדת הכספים תעשה דיון.

יצחק כהן: רציתי שיהיה דיון אמיתי, אתה לא נותן.

ניסן סלומינסקי: זה היה דיון מהיר ונקבע לו עד 11:00 לנושא מסוים.

ניסן סלומינסקי: באסל שאל את השאלות שלו.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שנקיים דיון על זה.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.