הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 19, פרוטוקול מספר 67, 2014-07-07 11:00

אורלי לוי אבקסיס: טוב, חברים, אנחנו פותחים כעת את הישיבה של הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: התאריך ה-7 ביולי 2014, ט' בתמוז תשע"ד, הנושא הוא פרסום מכרז עבור שירותי בריאות רפואיים לתלמידים בחינוך המיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: הגיעו אליי מספר טענות שאני מודה שאני בעצמי קצת הרמתי גבה, איך זה ייתכן.

אורלי לוי אבקסיס: ואז מסתבר שכנראה גם לא היה אינטרס להפיץ את זה בציבור הרחב, כי מה שיוצא מתוך אותו מכרז - - - הוועדה הזו, דרך אגב, דנה לא מעט פעמים בכל מה שנוגע לשירות בריאות התלמיד ואנחנו מדברים על החינוך הפורמלי, החינוך הרגיל, שם לא מדובר על ילדים בעלי צרכים מיוחדים, וגם שם התרענו וגם שם ביקשנו להחזיר את השירות לידי המדינה ועדיין בכל מה שקשור ועם כל הסייגים שיש לנו מאותם מכרזים, אותה הפרטה, שדרך אגב, צריך להגיד תודה רבה פה לסגן שר הבריאות לשעבר, שר הבריאות בפועל לשעבר, ליצמן, על כך שלפחות בדרום הצלחנו להחזיר את זה באופן ישיר להפעלה של משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: התוצאות הן תוצאות טובות מאוד ואני מאמינה שגם תיתן לנו קצת סקירה וזה אמור להיות הפיילוט בנוגע להעברה של כל המחוזות האחרים.

אורלי לוי אבקסיס: גם כאשר אנחנו מדברים על הפרטה, יש דברים מסוימים שעליהם אנחנו לא יכולים להתפשר.

אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה פה הוא משהו שאני חושבת שהוא זועק השמימה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על החינוך המיוחד, על הילדים בעלי הצרכים המיוחדים.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שכל הנושא הזה לא נמצא בידיים של משרד הבריאות, הוא לא נמצא בידיים של אותו משרד שאמון על הבריאות של הילדים שלנו - - - חברים, אנחנו נמשיך.

אורלי לוי אבקסיס: מה שהסתבר לנו זה שדווקא בנושא המאוד רגיש הזה, המכרז שיצא הוא מכרז שמבקש להפחית את המינימום הקיים אפילו בבריאות ממלכתית, כלומר בשירות בריאות התלמיד הרגיל.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שלא מתקבל על הדעת, הן מהבחינה של כוח אדם, הן מהבחינה של המיומנות, הן מהבחינה של להקטין את מספר נושאי התפקיד ביחס לתלמידים בעלי הצרכים המיוחדים.

אורלי לוי אבקסיס: יש דברים שאני שואלת, מה?

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא ראה את זה?

אורלי לוי אבקסיס: אז אני פניתי לשר החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הוא די הופתע לגלות שזה במשרדו ולא במשרד הבריאות, מה שאומר שאנחנו נמצאים באיזה שהוא - - -

יעקב ליצמן: האם זה אומר שהוא לא יודע מה שקורה אצלו במשרד?

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות.

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שהמכרז הזה יצא בלי לעדכן את השר.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה נאמר לי, שעכשיו מרגע שהבאתי לידיעתו יושבים במשרד ומנסים להבין למה התנאים שם - - -

יעקב ליצמן: למה שינו את המכרז?

יעקב ליצמן: צריך לתת הסבר.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת ליצמן, אתה הראשון שהוא בעל זכות הדיבור ואז תוכל גם להעלות את הנקודות הללו.

אורלי לוי אבקסיס: הדברים האלה הם דברים שהוועדה לא יכולה להתעלם מהם.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן שאנחנו נפקיר את הבריאות של הילדים שלנו, בעיקר את אלה שזקוקים לזה הכי הרבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה פה הורים ואני רואה פה ילדים ואני מבינה את החשש ואני מקווה מאוד שנושאי התפקידים גם רואים את החשש ומבינים את הקטסטרופה שעומדת בפנינו.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא נעצור את זה ואם לא נצליח להחזיר את המכרז לאיזה שהיא שפיות, בתנאים המינימליים, באיכות כוח האדם, במה שאנחנו אמורים לספק לאותם ילדים שנמצאים במסגרות, אני לא יודעת פנינו לאן.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שהבטחתי, חבר הכנסת ליצמן, השר בפועל לשעבר, שר הבריאות לשעבר ביקש את זכות הדיבור וכמובן שהיינו שמחים, כי אם יש מישהו שמכיר את התחום הזה אפשר לומר שזה הוא, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: רשות הדיבור שלך.

יעקב ליצמן: אני קצת מתנצל על הקול.

יעקב ליצמן: אם זועק מן השמים, זה הנושא, הנושא של חינוך מיוחד.

יעקב ליצמן: אי אפשר להתפשר על טיב, אין מצב כזה שבחינוך מיוחד אנחנו נבוא ונגיד שמה שיותר זול לוקחים.

יעקב ליצמן: מי שמגיש היום מכרז יותר זול הוא יכול לקבל.

יעקב ליצמן: לכן זה אסון מה שעשו כאן, המכרז הזה - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא בא לחסוך כמה?

יעקב ליצמן: לא משנה כמה.

יעקב ליצמן: אפילו אגורה.

יעקב מרגי: מעבר לחיסכון, יש פה תחושה שמישהו מנסה לתפור משהו.

יעקב מרגי: מי שרואה את הסעיפים - - -

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים לתת לילדים, לכל הילדים, קל וחומר לילדים האלה את הרופא הכי טוב.

יעקב ליצמן: הרופא הכי טוב עולה כסף, לא משנה, אי אפשר לקבל זול ושירות טוב.

יעקב ליצמן: אי אפשר.

יעקב ליצמן: זה שזה נמצא במשרד החינוך, גם אני לא אהבתי את זה.

יעקב ליצמן: לא משנה.

אורלי לוי אבקסיס: למה זה במשרד החינוך, הבריאות של התלמידים?

יעקב ליצמן: במשרד החינוך יסבירו לך את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא יודעים?

<מוריה אשכנזי: זה עבר לפני כמה שנים ו - - -

יעקב ליצמן: ולא הצלחנו להחזיר את זה.

<מוריה אשכנזי: את ההיסטוריה אני מכירה.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אז אנחנו נפנה אלייך תיכף, מוריה אשכנזי.

יעקב ליצמן: אני אומר דבר אחר, אי אפשר להתפשר.

יעקב ליצמן: הוועדה צריכה לקרוא - - -

<עירית ליבנה: בעז לב בא בישיבה ואמר שמשרד הבריאות לא יכול להמשיך ולתת את השירות למשרד החינוך ולכן - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל בבריאות התלמיד כן?

אורלי לוי אבקסיס: אבל עובדה היא - - -

<דוברת: גם במעונות שיקומיים כן.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, חבר'ה, גם המכרזים של בריאות התלמיד הרגיל נמצאים במשרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: הם קובעים את הקריטריונים, הם יודעים מה צריך, הם שמים את ה - - - לא ייתכן שמשרד הבריאות יבוא ויגיד 'את זה אני לא יכול לתת'.

אורלי לוי אבקסיס: זו חובתו, זה לא מעניין אותי אם הוא יכול או לא יכול.

יעקב ליצמן: לא חושב שבעז לב אמר את זה בתקופתי.

<עירית ליבנה: לא, אבל זה היה תקציב למשרד החינוך.

אורלי לוי אבקסיס: אה, אז בסופו של דבר זה ה - - -

<מוריה אשכנזי: אני מכירה את ההיסטוריה.

<מוריה אשכנזי: אני חושבת שחשוב שיבינו כאן כולם.

אורלי לוי אבקסיס: תיכף, מוריה, את גם ברשימת הדוברים.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר, לצערי זה הולך ככה, שיש דברים ששייכים למשרד האנרגיה ונמצאים במשרד החינוך ובמשרד החינוך שייך למשרד החוץ, ומשרד החוץ ובריאות, זה מישמש אחד גדול בכל מיני דברים.

יעקב ליצמן: הוועדה צריכה להחליט היום חד משמעית, אין מצב שמישהו יותר זול, אין מצב כזה.

יעקב ליצמן: חייב להיות קריטריון הטיב, השירותים הכי טובים, ולכן אני חושב שצריך לבטל את המכרז ולעשות את זה מחדש, על טיב ולא על כסף.

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט, תודה.

<דפנה אזרזר: אורלי, נתון חשוב, אצל ילדים בחינוך המיוחד עד גיל 3 זה כן משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: עד גיל 3 זה כן משרד הבריאות וב - - -

יעקב ליצמן: אני לא רוצה להדאיג אותם, אבל אם הם חושבים שאם משרד הבריאות יעבירו את זה יהיה יותר טוב, לא בטוח.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בגלל זה יש את חוסר התיאום, שהדרישות לבריאות התלמיד הרגיל הן יותר גבוהות מאשר הדרישות במכרז לבריאות התלמיד בעל הצרכים המיוחדים.

אורלי לוי אבקסיס: אין מישהו שיחלוק על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי כלכלנים, אם הם רוצים לחסוך.

יעקב ליצמן: יש עוד דברים שנמצאים בחינוך ושייכים לבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, לא צריך לחסוך, בטח לא על הבריאות של התלמידים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: מוריה אשכנזי.

<מוריה אשכנזי: השירות הזה, למעשה התקציב היה לאורך כל השנים תקציב של משרד החינוך.

<מוריה אשכנזי: עד 2007 מי שהחזיק את זה זו האגודה למען שירותי בריאות הציבור, אבל האחיות והפיקוח היה דרך לשכות הבריאות.

<מוריה אשכנזי: מאז שיצא המכרז הזה, שהוא מכרז של משרד החינוך, זה הפך להיות פשוט סחורה עוברת לסוחר, הילדים המסכנים, האחיות וכולם.

<מוריה אשכנזי: זו ההיסטוריה הבסיסית שלמעשה מתמשכת עד היום שעכשיו עטים על הדוב הזה כבר כמה קניינים.

<מוריה אשכנזי: זו ההיסטוריה הבסיסית.

<קריאה: למה זה עבר, מוריה?

<קריאה: זה את לא הסברת.

<מוריה אשכנזי: זה עבר במסגרת מכרז, התקציב נשאר של משרד החינוך, אבל זה עבר לקבלנים.

אורלי לוי אבקסיס: מוריה אשכנזי, כשאת רואה את התנאים, כמי שמייצגת את ארגון האחיות, הסתדרות האחיות, יושבת ראש בריאות הציבור, מה זועק?

אורלי לוי אבקסיס: מה צריך להדליק לנו נורות אדומות?

אורלי לוי אבקסיס: למה זה שונה מבריאות התלמיד הרגיל?

יעקב ליצמן: גם שם היא צועקת?

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: גם שם אף אחד מאיתנו לא תמים דעים בנוגע למה שקורה, ועדיין, אתה יודע מה?

יעקב ליצמן: אני חלקי עשיתי.

<מוריה אשכנזי: אבל תסכים איתי שיש לנו הצלחה עם הצעקות שלי קצת, נכון, כבוד הרב ליצמן?

יעקב ליצמן: אמת ויציב.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחנו להשיג לפחות מחוז אחד.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שנצליח - - - את המחוז הכי גדול והכי הבעייתי.

יעקב ליצמן: והכי נחשב.

<מוריה אשכנזי: נכון.

<מוריה אשכנזי: הבעיה היא כזאת, מדובר בילדים שהם בעיקרם חשוכי מרפא, ילדים עם בעיות מורכבות שנמצאים במסגרות מיוחדות ומי שפועל היום זו חברה קבלנית, כאשר כל אחות, יש לה שכר משלה, אף אחד לא יודע באיזה רמה היא יושבת, ערך שעה, ואין עליהם פיקוח.

<מוריה אשכנזי: אם אנחנו משווים את זה לבריאות התלמיד, אז יש לנו את הפיקוח של משרד הבריאות - - -

יעקב ליצמן: מי עשה את השירות עד היום?

<מוריה אשכנזי: חברת פמי.

יעקב ליצמן: אף אחד לא יודע.

<מוריה אשכנזי: אף אחד לא יודע.

<מוריה אשכנזי: מישהו עושה על זה ביקורת?

<מוריה אשכנזי: מישהו יודע על זה משהו?

<קריאה: אנחנו יודעים, ההורים.

<קריאה: אנחנו מרגישים את זה.

<מוריה אשכנזי: אני מדברת מבחינה מקצועית.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נשאל את ההורים, היה בסדר?

<מיכל גלסר: אני מיכל, אמא של יונתן.

<מיכל גלסר: אני יכולה להגיד, יש לנו אח בשם רומן, הוא מדהים, הוא נותן שירות ל-12 תלמידים, בין אם זה עם גסטרוסטום ובין אם זה עם קנולה.

אורלי לוי אבקסיס: ועכשיו גם את השכר הבסיסי שלו רוצים לחסוך?

<מיכל גלסר: הוא רץ כמו עכבר מורעל בין ילד לילד כדי לתת להם גם בוקר וגם צהריים, ואם יש משהו - - - מעבר לזה - - -

<קריאה: איזה בית ספר?

<מיכל גלסר: גיל בחיפה.

<מיכל גלסר: בטיול השנתי, שזה כמה פעמים בשנה בכמה שכבות, אנחנו ביקשנו מחברת פמי, בבקשה, אי אפשר שילד ייצא לטיול השנתי וילד יישאר בבית ספר, אח לא יכול להתחלק לשניים, הם אמרו 'שום בעיה, אנחנו נשלח לך אם תגידו לנו מראש מתי התאריכים, נשלח לכם אחים'.

<מיכל גלסר: לא היה ולו רבע עניין ודבר ולהיפך, הוא אחראי, הוא מדויק, הוא מרים טלפונים, 'תקשיבי, שימי לב, לכי לרופא'.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, בתנאי המכרז החדשים יש את העניין של לקצץ בשכר של אותם עובדים.

<קריאה: 30 שקל לשעה.

אורלי לוי אבקסיס: שזה כולל נסיעות.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב אנחנו רוצים להוציא ל-24.

<קריאה: יש הרבה פרמטרים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים עכשיו על כוח האדם.

אורלי לוי אבקסיס: גם לגבי ההכשרות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא כמה כוח אדם נכון, איכותי, יישאר במערכת, וזו שאלה אלייך, מוריה.

<מוריה אשכנזי: אף אחד לא יודע, מאחר שהאחיות האלה מאוימות ברגע שהן אמורות להתאגד במסגרת הסתדרות האחיות.

<מוריה אשכנזי: לאחרונה, בעקבות המכרז, פנו אליי כבר אחיות, יידעו את החברה הקבלנית הנוכחית, שהן הולכות להתאגד.

<מוריה אשכנזי: כמו שהן נמצאות, לא השכר שלהן, לא תנאי ה - - -

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת כבר היום במכרז הישן, שהוא עדיף על הרעיון של לשנות ולחסוך בכסף במכרז החדש, יש טענות ויש קושי אמיתי של אותו כוח אדם.

אורלי לוי אבקסיס: אם יתקבלו תנאי המכרז החדש מה הסיכויים שנצליח לגייס כוח אדם טוב במחירים החדשים?

<מוריה אשכנזי: 30 שקל לשעה זה כתוב במכרז, כולל נסיעות.

<מוריה אשכנזי: אני טוענת דבר אחר לגמרי, גם בהסכם של בריאות התלמיד, בתיקון לחוק, כתוב שמי שצריך לתת את השירות זה מוסד רפואי.

<מוריה אשכנזי: האם שתי החברות האלה, או כל אלה שעכשיו מתמודדות, הן מוגדרות כמוסד רפואי?

<מוריה אשכנזי: זו שאלה אליכם, לחברי הכנסת, שבאיזה שהוא מקום הגיעה השעה שההגדרה הזאת של הנושא של החינוך המיוחד תיכנס בשילוב עם בריאות התלמיד, מאחר ששם בפירוש - - - אבל באיזה שהוא מקום למדינה הזו יש היום מגמה מסוימת, הכול הולך למיקור חוץ, לקבלנים שצריכים גם את התקורה שלהם, כאשר אני שואלת את עצמי - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה מגיע לאותו עובד בסופו של דבר, בשורה התחתונה?

<מוריה אשכנזי: אותה אחות, קודם יש לה את הוותק שלה, יש לה את ההשכלה המקצועית שלה, יש רמת תפקוד, יש טבלאות שכר.

<מוריה אשכנזי: היום מה שהאחיות האלה, אסור להן בכלל לגלות כמה היא מרוויחה וכמה אני מרוויחה, לדוגמה.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, מוריה, אני ניסיתי לקחת את זה למקום של אם מחמירים את התנאים של ההעסקה, בעקבות המכרז החדש שבא לקצץ שם, גם בשכר של אותו אח או אחות, מה הסיכוי שאנחנו נצליח לגייס מספיק כוח אדם איכותי לשם?

<מוריה אשכנזי: השאלה אם אותו קבלן יסכים להפסיד קצת כסף, מפני שהוא צריך באיזה שהוא מקום - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא צריך יהיה להשלים את השכר.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי, תודה.

<יוליה בן משה: אמירה אחת בעניין שכר, פרט קטן.

<יוליה בן משה: אמירה קצרה.

<יוליה בן משה: במהלך השנה האחרונה הייתה פנייה לעמותה של הורים לילדים במעונות יום שיקומיים, הקטנים יותר, שלא מצאו אחיות למעונות היום השיקומיים.

<יוליה בן משה: נעשה תהליך מתואם בין משרד הרווחה למשרד הבריאות במהלכו הועלה שכר האחיות למעונות היום השיקומים לשכר בתי החולים.

<יוליה בן משה: אז זה מגוחך.

<יוליה בן משה: שלושה משרדים ממשלתיים - - -

אורלי לוי אבקסיס: כל אחד יש שכר אחר.

<יוליה בן משה: משרד אחד, רווחה ובריאות משווה לבתי חולים ומשרד החינוך מפחית למטה.

<יוליה בן משה: אז לחלוטין זה יתרוקן, הם יילכו כמובן למעונות היום השיקומיים, אז רק פה - - - זה ממש ברמת האבסורד.

<קריאה: זה נעשה עם ההורים.

<יוליה בן משה: אחר כך אני אוסיף גם את ההורים לעניין, אבל זה בעניין שכר.

<יוליה בן משה: לא יכול להיות שמשרד ממשלתי אחד יקבע - - -

אורלי לוי אבקסיס: יקבע רף מסוים על אותה עבודה - - -

<יוליה בן משה: ואלה אותם ילדים, הם רק קטנים.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, בבריאות התלמיד הרגיל, השכר פר הוא גבוה יותר מאשר במכרז החדש?

<יוליה בן משה: אני לא יודעת.

<מוריה אשכנזי: בבריאות התלמיד הוא יותר גבוה, הוא מעוגן - - -

אורלי לוי אבקסיס: מי אומר?

<סם טיאנו: פרופ' טיאנו שביקש להשתתף שתי דקות בדיון, לכשיגיע תורי, אבל רק לענות לשאלתך.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע תורך, בוא תן לנו סקירה קצרה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי תחושה שאתה מבין, ומה תפקידך?

<סם טיאנו: אני פרופ' טיאנו, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת תל אביב, פסיכיאטר של הילד והמתבגר, עם 20 שנות ותק בניהול בית חולים גהה ומחבר מספר ספרים שחלק מההורים פה מכירים וקראו בכל נושא ההוראה והחינוך של ילדים בישראל.

<סם טיאנו: ב-5 השנים האחרונות אני אחראי מטעם פמי פרימיום על הפרויקט לחינוך מיוחד.

<סם טיאנו: נכנסתי בעצם לנהל את הפרויקט הזה כשבה

<סם טיאנו: חלט במכרז 2009 ראיתי שיש מרכיב איכות 60%.

<סם טיאנו: 40% כסף, 60% על איכות, אמרתי שזה מקום שבו אפשר לעזור בהחלט לילדים ולפחות בנקודה הזאת הקטנה אני כבר אומר, אני מאוד שמחתי כשמשרד הבריאות הוציא מכרז והרים את הרף ושם 100% איכות.

אורלי לוי אבקסיס: זה על בריאות התלמיד הרגיל.

<סם טיאנו: הרגיל.

<סם טיאנו: אמרתי שאנחנו הולכים לשיפור.

<סם טיאנו: יצא המכרז שנקרא מכרז 2014, 40% איכות לעומת 60% כסף.

<סם טיאנו: זאת אומרת שבאופן חד משמעי יש ירידה באיכות הנדרשת ואני אביא רק שלוש דוגמאות מאוד קצרות.

<סם טיאנו: ניקח את מנהל הפרויקט.

<סם טיאנו: מנהל הפרויקט במכרז של 2009 היו דרישות של 15 שנות ותק, של אקדמיה, של פרופסור, וכל דבר שתוסיף מוסיף לך ניקוד.

<סם טיאנו: כאן, אם אני אקח רופא שעובד 10 שנים במוסד גריאטרי הוא יכול לבוא לנהל את הפרויקט, כתוב 'רופא עם ניסיון', לא כתוב לך איזה מיומנות, לא נותנים נקודות לאקדמיה, אין איכות.

יעקב מרגי: גם רופא מרדים יכול.

יעקב מרגי: <סם טיאנו> גם מרדים יכול.

יעקב מרגי: אני נותן דוגמה את מנהל הפרויקט, אני עובר לרכזים המקצועיים.

יעקב מרגי: היה סעיף מאוד חשוב, רכזים מקצועיים רופאים צריכים להיות מסוגלים להכשיר את הרופאים שלהם במחוז שלהם.

יעקב מרגי: המשפט הזה נעלם במכרז 2014.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה הרכזים?

<סם טיאנו: אין בכלל דרישה מהם להכשרה של העובדים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: מי מכשיר אותם, אם ככה, במכרז החדש?

<סם טיאנו: אין במכרז החדש - - -

<ינעקב אשר: אין ניקוד להתאמה שלהם.

<ינעקב אשר: ברגע שאין ניקוד להתאמה זה יכול להיות כל אחד.

<סם טיאנו: אני מדבר כרגע על האיכות, זה מה שאני מנסה להראות.

<סם טיאנו: המכרז החדש מחק את האיכות הנדרשת בעצם - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז איפה מתבטאת 40% איכות?

<סם טיאנו: אז הוא מופיע בניסיון של הרופא הזה, בניסיון של - - - אבל אין לנו את הנקודות שהיו במכרז, אפילו יש ירידה ביחס ל-2009, פחות דרישה של איכות ושל פיקוח.

יעקב ליצמן: האם לדעתך עשו את המכרז בתיאום עם משרד הבריאות?

<קריאה: מה פתאום?

אורלי לוי אבקסיס: מי עונה?

אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות, נציגת משרד הבריאות, שמך ותפקידך לפרוטוקול.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חוזרים אליך, אנחנו עדיין לא סיימנו איתך, אבל עולות פה שאלות תוך כדי תנועה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות, תיאמו איתכם את התנאים החדשים של המכרז החדש?

<שרית יערי: לא.

<שרית יערי: לי קוראים שרית יערי ואני מרכזת את הבקרה על בריאות התלמיד במשרד הבריאות, ופרופ' גרוטו ביקש שאני אייצג אותו פה, ראש שירותי בריאות הציבור.

<שרית יערי: במכרז הקודם פנו אלינו ובאמת עזרנו בניסוח.

<שרית יערי: במכרז הזה לא, לא ידענו בכלל שהוא כבר פורסם.

אורלי לוי אבקסיס: לא ידעתם?

אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות לא ידע שהמכרז על בריאות התלמיד עם הצרכים המיוחדים פורסם ושירדו באמת הקריטריונים להגשת השירות?

<שרית יערי: קיבלנו אחר כך פניות, גם מחברת פרמיום וגם מאחיות בריאות הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: אם כך, האם תוכלי לומר לנו מי קבע את הקריטריונים?

אורלי לוי אבקסיס: אולי שר האוצר?

<מוריה אשכנזי: המכרז יצא מטעם משרד החינוך.

<מוריה אשכנזי: זה מכרז חיצוני.

אורלי לוי אבקסיס: ברור, בשורה התחתונה.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות לא נתן את דעתו - - - השאלה היא, אני בכוונה מבקשת לפרוטוקול, משרד הבריאות לא נתבקש להיות שותף בבניית המכרז?

אורלי לוי אבקסיס: דעתו לא נשמעה, מה הם התנאים המינימליים?

<שרית יערי: עוד פעם אני אומרת, במכרז הקודם, ישבו עם אנשי מקצוע מאצלנו, משירותי בריאות הציבור, והמכרז הזה לא.

אורלי לוי אבקסיס: המכרז בכלל הגיע לידיכם אחרי שיצא?

<שרית יערי: רק עכשיו, אחרי שהוא יצא.

אורלי לוי אבקסיס: רק עכשיו, כשנקבעה הוועדה?

<שרית יערי: לא, פנו אלינו לפני שנקבעה הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה נקבעה לשבוע שעבר.

אורלי לוי אבקסיס: בעקבות הרצח של הנערים החטופים דחינו.

<שרית יערי: גם מחברת פמי וגם אחיות ואנשים.

אורלי לוי אבקסיס: ומה עמדת משרד הבריאות בנושא?

<שרית יערי: אנחנו גם חושבים שצריך לפחות להשוות את השכר להסכמים הקיבוציים או יותר - - -

יעקב מרגי: בגלל זה לא רציתם לתת את השירות הזה.

<שרית יערי: ההסכמים הקיבוצים או יותר, שזה המינימום.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נחזור אלייך.

<סם טיאנו: אני מסיים ואומר רק דבר אחד, הילדים האלה שנמצאים כאן, הילדים האלה בעצם חייבים לקבל קצת יותר מילד בריא במערכת החינוך.

<סם טיאנו: העומס - - -

יעקב ליצמן: אבל הם מקבלים פחות.

אורלי לוי אבקסיס: זה האבסורד, הם מקבלים פחות מהילד הבריא.

אורלי לוי אבקסיס: <סם טיאנו> הם מקבלים פחות ואני אראה את זה מיד.

יעקב מרגי: לא נעים לומר שהם מפריעים למערכת החינוך הכללית.

אורלי לוי אבקסיס: באמת?

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שהם מקבלים?

אורלי לוי אבקסיס: פחות?

אורלי לוי אבקסיס: המכרז החדש עוד חותך מזה.

<סם טיאנו: המכרז החדש מעמיס על כל רופא 20% יותר ילדים מאשר המכרז של 2009.

<סם טיאנו: אז שלא יגידו לי שהוא לא - - - זאת אומרת אם הוא היה אחראי - - -

אורלי לוי אבקסיס: עם מי התייעצו?

אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך, עם מי התייעצתם כשבניתם את המכרז החדש?

<דפנה אזרזר: אפשר לדעת מי כתב אותו, מי בנה אותו?

אורלי לוי אבקסיס: דפנה, אני עושה את עבודתי, אני משתדלת לעשות אותה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, משפט אחרון ואנחנו פונים למשרד החינוך.

<סם טיאנו: משפט אחרון.

<סם טיאנו: באוות מוסד, חינוך רגיל, חינוך מיוחד, ואני מודיע לכם שבשנתיים האחרונות ילדים עוברים ממשרד הבריאות, מאלי"ן ישירות לבית הספר, מבית חולים אלי"ן עם כל הטיפולים והאחיות ישירות לבית הספר, מהדסה עין כרם מעבירים לי אותו ישר לבית הספר, אני אמור לתת לו את השירות.

<סם טיאנו: חוד החנית של הטיפול זה האחיות, אין ספק, רוצים מאיתנו אותו טיפול ובאותו מקום תהיה אחות אחת שמקבלת 56 שקל לשעה ולידה, זו שמטפלת בילדים הנכים, היא תקבל 28 שקל לשעה.

<סם טיאנו: זה מה שאומר המכרז החדש.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, גם הדרישות לגבי היכולות שלה הן פחותות.

<סם טיאנו: פחותות.

<סם טיאנו: אז גם איכות - - -

אורלי לוי אבקסיס: כלומר גם אחות לא מקצועית וגם במחיר - - -

<קריאה: וגם היא צריכה להיות על מספר ילדים גדול יותר.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני קוראת פה שבנוסף יש הפחתה של השעות, לא רק הפחתה של הדרישות מאותו רופא, גם הפחתה של השעות שהרופא יוכל לטפל בהן בילדים.

אורלי לוי אבקסיס: העלינו את מספר הילדים לאותו רופא והפחתנו לו את השעות.

<נורית סעדון: לא רק זה, לכל ילד יש את שלו וצריך לטפל בו.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשתדל לתת לכולם את רשות הדיבור, אני פשוט מנסה לחדד את האבסורד.

אורלי לוי אבקסיס: הוספנו על הרופא המטפל יותר ילדים עם צרכים מיוחדים והפחתנו לו את השעות.

אורלי לוי אבקסיס: מה, עשיתם עבודה כל כך טובה שמישהו אחר שיכול להיות שיש פה בזבוז של כסף?

<סם טיאנו: היה שקט במערכת חמש שנים וחלק מההורים - - -

יעקב מרגי: אסור להצליח במדינה הזו בשום תחום.

יעקב מרגי: ברגע שמצליחים, זה יעד לחיסול ממוקד.

פנינה תמנו: לא, אני לא מסכימה שתרד על המדינה שלנו בצורה כזאת, צריך לעבוד על זה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, איפה שצריך לרדת צריך לרדת.

אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך, מי בנה את המכרז?

יעקב מרגי: פקיד במחלקת מכרזים.

אורלי לוי אבקסיס: פקיד במשרד האוצר אולי.

<נורית גולוב: המכרז נבנה במשרד החינוך בתיאום עם המפקחת על הבריאות, עירית, שעמדה בקשר - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואף אחד מכם לא חשב שצריך לקבל את דעת משרד הבריאות?

<עירית ליבנה: ערכנו התייעצויות טלפוניות עם - - -

אורלי לוי אבקסיס: עם מי?

אורלי לוי אבקסיס: האחראית על בריאות התלמיד במשרד הבריאות אומרת שלא פנו אליהם בכלל.

<עירית ליבנה: ד"ר עדינה יוסף, שהיא ממשרד הבריאות.

<עירית ליבנה: התייעצויות טלפוניות.

אורלי לוי אבקסיס: ומשרד הבריאות אמר 'כן, תקצצו בשירות'?

פנינה תמנו: אני לא מבינה, הילדים האלה לא מספיק חשובים כדי שלא תהיה רק התייעצות טלפונית?

אורלי לוי אבקסיס: את עדיין בזכות דיבור.

אילן גילאון: רק שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: שנייה אחת, אילן.

אילן גילאון: ההיגיון הישר שלכם, מה אומר לכם?

אילן גילאון: שאפשר לתת את אותו טיפול בכל כך פחות כסף מאשר קודם?

אורלי לוי אבקסיס: ובפחות שעות, אילן.

<קריאה: איך אנשי חינוך יכולים להחליט על שירות רפואי?

<קריאה: על בסיס מה?

אילן גילאון: במשרד החינוך הרי עושים כל כך הרבה מהפכות, לטובת כל האנשים, הגדלתם תקציבים, את הילדים האלה, ה-30,000 ילדים האלה, אותם אתם שמים בתוך הסגר של חוסר?

אילן גילאון: איזה היגיון יש בזה?

<קריאה: אני מבקשת לשאול איך אנשי חינוך - - -

אילן גילאון: או שיש שינוי במחיר ואנחנו לא יודעים אותו, שהרופאים עולים יותר זול - - -

אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, בואו נעשה סדר כזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני בכוונה עכשיו פונה לנציגים של המשרדים.

אורלי לוי אבקסיס: תיכף אני אעשה סבב שהורים שיהיו מעוניינים לדבר ולחשוף אותנו למה שקורה ביום יום, לחשש של מה שיקרה בעתיד, להביא לנו קצת מההווי ולהבין - - -

<ינעקב אשר: אולי לשמוע אותם ואחר כך את ההתייחסות של המשרדים.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אני בכוונה ואחר כך נחזור לשם, כי ההתייחסות של המשרדים אלה הפקידים שנמצאים עכשיו פה וצריכים להציג את העמדה של המשרד, שבשורה התחתונה אין בה שום היגיון, בטח שאין בה את רמת השירותים הנדרשים על פי, אתה יודע מה?

אורלי לוי אבקסיס: אפילו תנאי הבסיס של משרד הבריאות ביחס לילד הבריא.

אורלי לוי אבקסיס: נחדד את האבסורד ואחר כך נפנה להורים ואחר כך אני גם אתן את החלטתי בנושא וניתן גם חוות דעת מקצועית וכמובן גם לחברי הכנסת להשתתף.

<נורית גולומב: אני רוצה להתייחס לשני דברים שעלו פה.

<נורית גולומב: הנושא הראשון זה באמת כוח האדם, שבין החינוך הרגיל לחינוך המיוחד.

<נורית גולומב: החינוך הרגיל לא מקבל בכלל שירותים של רפואה, כפי שהחינוך המיוחד מקבל, באותה רמה.

<נורית גולומב: החינוך הרגיל מקבל שירותים של סייעות רפואיות שהן סייעות עם 12 שנות לימוד של הרשות המקומית עם איזה שהוא קורס של התאמה לטיפולים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם באמת חושבים שהכוח המקצועי לא צריך לעבור הכשרות?

<קריאה: הם מדברים על חיסונים שנותנים לילדים ואת משווה את זה להאכלה בגסטרוסטום, באמת?

יעקב ליצמן: אורלי, גם על זה היא צריכה לענות.

< קריאה: על אותו משקל גם נותנים לילדים משולבים סייעות שלא יודעות מה לעשות ומביאות אותם לפי תהום.

<נורית גולוב: ילדים בחינוך הרגיל שזקוקים לאותן התערבויות רפואיות מקבלים תמיכה מסייעות רפואיות שהן לא אנשי מקצוע - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים - - -

<נורית גולוב: ואילו בחינוך המיוחד, במכרז הנוכחי שאנחנו מדברים עליו, מדובר על רופאים ואחיות.

<נורית גולוב: אנשים מוכשרים עם תעודות והשכלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל את לא יכולה להשוות.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל זה שיש משהו עקום או מעוות בתחום מסוים, לבוא ולהגיד 'בואו תסתכלו שם, זה יותר גרוע מאשר אצלנו', זה לא הגיוני.

אורלי לוי אבקסיס: שורה תחתונה, אנשי המקצוע - - -

<רויטל לן כהן: חברת הכנסת אורלי, מי שקבע את הסטנדרטים בסייעת רפואית זה משרד הבריאות על פי הדרישות ועל פי הצרכים.

אורלי לוי אבקסיס: הנציגה המוניציפאלית, בבקשה בואי תשבי לידינו.

<רויטל לן כהן: ומשרד החינוך מתקצב והרשויות המקומיות מבצעות.

<נורית גולוב: וזה לאותם טיפולים ולכן בחינוך - - -

<קריאה: אבל מה שאת שוכחת זה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, חבר'ה, די.

אורלי לוי אבקסיס: אני בסוף אצטרך להוציא מישהו רק בשביל לחנך את השאר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים להבין תשובות.

אורלי לוי אבקסיס: למה הפחתתם את התנאים המקדמיים למכרז בלי להתייעץ אפילו עם משרד הבריאות?

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: מה היה הרעיון לשנות את תנאי המכרז של 2009, ואם כבר לשנות, לשנות לטובה, למה הפחתתם בתנאים המינימליים המקדמיים?

<קריאה: הם לא הפחיתו בתנאים ה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אוי, סליחה, תקראו את המכרזים.

אורלי לוי אבקסיס: גם הורדתם שעות - - - לא, זה עומד מולי.

אורלי לוי אבקסיס: אני נחשפתי לזה והייתי מזועזעת.

אורלי לוי אבקסיס: גם לגבי מנהל פרויקט, גם לגבי שעות של רופא, גם לגבי הכשרתו וגם לגבי הכשרת הצוות שבא במגע עם הילדים.

<רויטל לן כהן: חברת הכנסת לוי, אין פה בכלל את האנשים שיכולים לתת לך את התשובות האלה.

<רויטל לן כהן: הן, המפקחות שנמצאות פה הן מפקחות משרד החינוך, אבל הן לא מפקחות שאחראיות על הנושאים האלה.

<רויטל לן כהן: האנשים שאחראים על הנושאים האלה הם בכלל לא פה.

<קריאה: הן לא מוכנות לוועדה הזו, הן לא יודעות מה לענות.

<נירית סעדון: מנהלת בית ספר.

<נירית סעדון: רציתי להביא מנהלת בית ספר, לא הרשו לה לבוא.

יעקב מרגי: מה זה פה?

יעקב מרגי: המפקחת הארצית על החינוך המיוחד זה לא הבן אדם?

<רויטל לן כהן: לא.

<רויטל לן כהן: היא לא - - - והיא לא המפקחת - - - מדברת פה המפקחת על נושא אוטיזם.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא יהיה פה שקט, אנחנו נצא - - -

יעקב מרגי: זה שאת צועקת לא משפר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נצא תיכף להפסקה של שתי דקות אם לא יהיה פה שקט, וגם מי שיחזור ילמד את הכללים החדשים ויהיה פה שקט.

אורלי לוי אבקסיס: רק כשאני נותנת זכות דיבור ידברו פה.

אורלי לוי אבקסיס: זה שאני עושה דיון שהוא דיון שעולות שאלות תוך כדי ואנחנו מבקשים תשובות אולי זה לא נכון, אני אתן לכל אחד את השלוש דקות שלו, יבוא עם ההצהרה הכתובה שלו, מבעוד מועד, מה שהמשרד אמר לו לומר ואנחנו לא נרד לחקר העניין.

אורלי לוי אבקסיס: הדיון הזה הוא דיון פתוח בכוונה, כי תוך כדי דיון עולות פה שאלות שעליהן אני מבקשת תשובה, אבל אם יהיה פה בלגן נחזור, כמו שעושים בוועדות אחרות, ותאמינו לי, זה לא יפעל לטובת העניין.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני שואלת דבר נורא נורא פשוט.

אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך התייעץ או לא התייעץ עם משרד הבריאות בנוגע לשינוי של המכרז?

אורלי לוי אבקסיס: לא התייעץ.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני רוצה לפנות להורים.

אורלי לוי אבקסיס: שלומית שמש, אמא של אורי שמש.

<שלומית שמש: שלום לכל היושבים.

<שלומית שמש: לצדי יושב בננו, אורי, עולה לכיתה ג', ובעלי חגי.

<שלומית שמש: אני רק רוצה לסייג טיפה ולעשות פה סדר בדברים.

<שלומית שמש: אורי, בניגוד לכל מה שדיברנו פה, לומד בחינוך הרגיל.

<שלומית שמש: אורי הוא ילד מונשם, הוא נפגע לפני שש שנים בתאונת דרכים, כשהוא היה בן שנה וחצי.

<שלומית שמש: באותו יום שילדתי את הבת השנייה שלנו.

<שלומית שמש: כדי שהדברים יהיו מסודרים, אני אשמח להקריא באמת.

<שלומית שמש: במערכת החינוך ישנם ילדים נכים בעלי צרכים מיוחדים המלווים באחות מוסמכת או סייעת רפואית והם אינם משתייכים לחינוך המיוחד, אלא לחינוך הרגיל.

<שלומית שמש: כזה הוא בננו אורי, העולה לכיתה ג' בבית הספר מורשה בפתח תקווה, כיתה ג' רגילה בבית ספר רגיל.

<שלומית שמש: אורי מונשם באמצעות מכונת הנשמה, הוא משותק מהצוואר ומטה, הוא למעשה מסוגל להזיז את ראשו בלבד ועם זאת סיים בהצטיינות את שנותיו הראשונות בבית הספר ובמקום השלישי במבחני המיצ"ב.

<שלומית שמש: אורי בננו בכורנו מבין שלושה ילדים נולד בריא.

<שלומית שמש: לפני שש שנים, ביום בו נולדה אחותו נפגע בתאונת דרכים יחד עם אביו חגי, היושב כאן לצדנו.

<שלומית שמש: חגי סבל מפגיעות בכל חלקי גופו ונושא את כאב הפצעים עד היום.

<שלומית שמש: אורי נפגע בעמוד השדרה ומאז נותר נכה 4 גפיים ומרותק 24/7 למכונת הנשמה.

<שלומית שמש: בכוחות אדירים שאיש לא יכול היה להם השתקם בעלי מהפציעה וביחד החזרנו את אורי הביתה לאחר שנה וחצי של אשפוז בבתי החולים כדוגמת אלי"ן.

<שלומית שמש: כאמור אורי עולה לכיתה ג'.

<שלומית שמש: את אורי מלווה יום יום לבית הספר אח רפואי מוסמך בהתאם לדרישות הרופא המטפל.

<שלומית שמש: אני רוצה להפסיק פה ולומר שבשנות הגן אורי היה בחינוך המיוחד, בגן 'מרכז הפנינה' בפתח תקווה ושם, מאחר שהוא בחינוך מיוחד, לא הייתה שום שאלה של ספק וידענו שמגיע לו ליווי של אח מוסמך כילד מונשם.

<שלומית שמש: בחינוך הרגיל אין חיה כזאת.

<שלומית שמש: אין דבר כזה אחות בחינוך הרגיל והייתי צריכה לעשות מלחמות, עירית, את יודעת, כדי לקבל אח מוסמך.

<שלומית שמש: הייתי צריכה לשכנע שהוא צריך אח מוסמך.

<שלומית שמש: אמרו לי 'לא, סליחה, חינוך מיוחד זה דרך הרשות המקומית, ברשות המקומית יש סייעות רפואיות, אנחנו מאוד מצטערים.

<שלומית שמש: סייעת רפואית מספיקה ושיהיה לו בהצלחה'.

<שלומית שמש: ואנחנו לא ויתרנו.

<שלומית שמש: פנינו כמה פעמים והצלחנו לשכנע אותם.

<שלומית שמש: עכשיו אוקיי, מי מעסיק את האח המוסמך הזה?

<שלומית שמש: חברת פמי לא, כי היא לא עובדת בחינוך הרגיל, אין לה את החוזה המתאים.

<שלומית שמש: בואו נבנה איזה שהוא חוזה שאף אחד לא פיקח עליו, אני שאלתי, אף אחד ממשרד החינוך לא ישב עם הרשות כדי לוודא שהחוזה מותאם על כל צרכיו לרבות סעיפים של היעדרות של אותו אח.

<שלומית שמש: חברת פמי עשתה איזה שהוא מהלך עם הרשות המקומית, משהו מאוד מקומי, תפרו איזה שהוא מכרז שיתאים לאורי ובואו נתפלל שהאח לא יחסיר, ובוא נתפלל שלא נגיע לאיזה שהוא סעיף שלא חשבנו עליו.

<שלומית שמש: אבל קרה והאח בעצמו נפצע ונזקק לחודשיים של חופשת מחלה - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה עשיתם בחודשיים הללו?

<שלומית שמש: ישבנו עם הילד בבית הספר, משום שחברת פמי אמרה, 'סליחה, זה מכרז שאנחנו - - - תגידו תודה בכלל שאנחנו פנינו לרשות והסכמנו לבוא איתה במכרז'.

<שלומית שמש: הרשות אמרה 'פמי אחראית'.

<שלומית שמש: ואני לא רוצה שיובן פה שיש לי טענה כלפי פמי.

<שלומית שמש: פמי היא חברה שאותנו באופן ספציפי משרתת לעילא ולעילא.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא באנו לעשות פה עכשיו פרסומת לפמי.

אורלי לוי אבקסיס: בוא נשים את זה על השולחן.

<שלומית שמש: לא, זה מאוד חשוב לי שלא ייצא מתחת ידי - - -

<דפנה אזרזר: - - - כראוי.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אנחנו נגיע.

אורלי לוי אבקסיס: שנייה, דפנה, תאמיני לי.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים להגיד שמה שהיה עד עכשיו היה בסדר.

<דפנה אזרזר: היה מצוין.

אורלי לוי אבקסיס: ואתם חוששים ממה שיהיה מכאן ואילך.

אורלי לוי אבקסיס: אני שותפה לחששות שלכם.

<ינעקב אשר: לא כולם חושבים שמה שהיה - - -

<קריאה: אין מאה אחוז, אבל זה היה - - -

<שלומית שמש: מה שהיה חשוב לי להגיד, שאין לי שום טענה כלפי מישהו, אנחנו - - -

<ינעקב אשר: יש פה בעיה שורשית של המערכת, לא חברה כזו או אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: בואו ניתן לשלומית לסיים.

<שלומית שמש: אחרי שעברנו את המכשול של ההיעדרות כי נמצאה האחות שתחליף את האח, באתי ונפגשתי כמה פעמים, גם עם הצוות שיושב כאן, עם - - -

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת אם יש עוד כמה ילדים כאלה בתוך המסגרות הרגילות?

<שלומית שמש: אין עוד הרבה כמו אורי, אבל אני יודעת שיש בודדים - - - זה לא כמו בחינוך המיוחד שיש כמות, אבל יש.

<שלומית שמש: יש ילד שסיים עכשיו י"ב ויש עוד ילדה מהמגזר הערבי.

אורלי לוי אבקסיס: כולם היו צריכים להילחם כדי לקבל את ה - - -

<קריאה: רק ילדים להורים חזקים.

<שלומית שמש: בדיוק.

<שלומית שמש: משום שהם הלכו לבית הספר עם סייעת רפואית.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאותם ילדים שההורים שלהם לא מספיק - - - קיבלו את התשובה ו - - -

<קריאה: לא האחר הוא אני, הם האחר הוא אחר.

<שלומית שמש: הם הלכו לבית הספר עם סייעת רפואית.

<שלומית שמש: וכשאנחנו פרסמנו דרך חברת החדשות את המקרה של אורי אני קיבלתי הרבה תגובות והם אמרו לי 'כל הכבוד', כי הילד בהסעה נסתמה לו הקנולה והוא נפטר.

<שלומית שמש: גם לאורי נסתמה הקנולה פעם אחת בגן והאח, בגלל הידע המקדים שלו, ידע לטפל בזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שמראה לנו שבילדים עם צרכים כאלה, כמה יש חשיבות לידע, לניסיון ולאיכות של כוח האדם שנותן את השירות.

<שלומית שמש: אני רק רוצה להגיע לנקודה החשובה.

<שלומית שמש: אני מאוד מבקשת, אם אנחנו פתחנו את המכרז ואנחנו כבר דנים בו, כי עד עכשיו הטענות היו שזה מכרז סגור ולא ניתן, אנא, הכניסו גם את החינוך הרגיל תחת אותו מכרז לחינוך המיוחד.

<שלומית שמש: <קריאה> מה פתאום יש הבדל בין ילד לילד, מה זה משנה איפה הוא לומד?

פנינה תמנו: כמה ילדים כאלה יש?

פנינה תמנו: אני לא מצליחה לקבל - - - <קריאה> 30,000 בחינוך המיוחד.

<שלומית שמש: הוא תלמיד של משרד החינוך, לא של אף ראש עיר.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: משפחת הלפרין רצתה לומר משהו.

<ברוך הלפרין: אני ברשות

<ברוך הלפרין: כם באמת, חברי הכנסת הנכבדים ואנשי המקצוע, אני רוצה לומר שיש דבר אחד שוודאי לא מכשירים מקצוע קודם, אף אחד לא לומד אותו באף אוניברסיטה, להיות הורים לילד מיוחד.

<ברוך הלפרין: לא לומדים את זה באף מקום, זה נופל ביום אחד, זה הורס את העבודה, זה הורס את החיים, זה משנה את הכול.

<ברוך הלפרין: את הכול.

<ברוך הלפרין: אשתי עבדה לפני זה במשרה מלאה ופרנסה יפה את הבית איתי ביחד, היום החלפנו תפקידים קצת יותר, אבל הבית משתנה לגמרי.

<ברוך הלפרין: אתה מנסה עם הילד שלך בזמן הזה, בבית, לתת לו את המקסימום וכל הבית עובד סביבו וכל הבית באמת גם מתפקד סביבו ברוך ה' טוב.

<ברוך הלפרין: זאת אומרת הבית לא צריך רווחה היום, כל הילדים משתתפים ונהנים ושמחים והיא אפילו מחייכת, זה באמת כנראה בונוס.

אורלי לוי אבקסיס: איך קוראים לה?

<ברוך הלפרין: רחלי.

אורלי לוי אבקסיס: שלום, רחלי.

<ברוך הלפרין: צר לי להרוס את החגיגה, גם המכרז הקודם היה מכרז גרוע.

<ברוך הלפרין: אני לא מבין במכרזים, אבל הוא היה מכרז גרוע.

<ברוך הלפרין: הילדה שלי היא ילדה שמקבלת תרופות דרך גסטרוסטומי וגם האוכל דרך הגסטרוסטומי, בפה היא רק אוכלת קצת בשביל ההנאה ואנחנו משקיעים בשביל ההנאה הקטנה הזו שלוש-ארבע שעות ביום, אבל האוכל שלה, ההזנה העיקרית היא דרך הגסטרוסטומי.

<ברוך הלפרין: במכרז הקודם היה ככה, האחות שמותר לה, והאחות שלנו, אגב, מפמי פרימיום, לא שאני עושה פרסומת לחברה, מבחינתם הם היו נפלאים כי האחות שלנו לפחות הייתה מדהימה מדהימה מדהימה.

<ברוך הלפרין: אין דברים כאלה, מלאך, ממש מלאך.

<ברוך הלפרין: רק האחות, על פי - - -

<ינעקב אשר: המכרז?

<ברוך הלפרין: זה לא רק המכרזים, זה גם חלוקת העבודה בין משרד החינוך למשרד הבריאות, שאתם מדברים עליה והיא מצחיקה כשלעצמה, אז משרד החינוך, לצוות החינוך והפרה רפואי שלה מותר לתת לה דרך הפה דברים, לאחות אסור מהפה, לצוות הרפואי אסור לתת גסטרוסטומיה, אסור לגעת בו בכלל, לצוות החינוכי, ורק לצוות הרפואי, הגיוני, אבל לאחות של פמי פרימיום אסור לתת תרופות.

<ברוך הלפרין: מכיוון שהיא - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז מי נותן את התרופות?

<קריאה: הצוות החינוכי.

אורלי לוי אבקסיס: המורה?

<ברוך הלפרין: לא, אסור למורה לתת תרופות.

אורלי לוי אבקסיס: אז מי נותן את התרופות?

<ברוך הלפרין: אז את השאלה המצחיקה הזו אנחנו ניסינו לבד לפתור ולא הצלחנו.

<ברוך הלפרין: פמי פרימיום אמרו לנו 'זה המכרז, אין מה לעשות'.

<ברוך הלפרין: ניגשנו, אני לא רוצה לעשות פרסומת גם לגלי צה"ל, דרך התכנית 'יהיה בסדר' של גלי צה"ל ושר החינוך ושרת הבריאות, אחרי כמה וכמה פעמים, הם הצליחו איכשהו להפגיש ביניהם, כנראה בחדר המפלגה שלהם, הגיעו רק כלפי הבת שלי להסכמה שמותר לאחות לתת לה תרופות דרך הצינור.

<קריאה: זה טלאי על טלאי על טלאי.

<קריאה: בואו נעשה מכרז אחד מהתחלה, כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי מה שאתה אומר.

<ברוך הלפרין: גברתי הנכבדה, גם אחרי שהם הגיעו להסכמה, הם כנראה לא ידעו את הטלפון, הם עושים את הכול בשיחות טלפוניות, הם לא ידעו את הטלפון של פמי פרימיום כנראה, כי הם לא הודיעו את זה לפמי פרימיום.

<ברוך הלפרין: חודש שלם המשכנו לה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אה, הם התנהלו מול ההפקה של גלי צה"ל.

<ברוך הלפרין: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: הם נתנו להם את האישור, אבל הם לא עדכנו את בעלי ה - - -

<ברוך הלפרין: בסוף זה הסתדר.

<ברוך הלפרין: אבל זה במכרז הקודם.

<ברוך הלפרין: עכשיו, מה שאמא של אורי ציינה - - -

פנינה תמנו: אנחנו רוצים לפתור בעיות, לא להיות פופוליסטיים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מעניין שכשזה מגיע לתקשורת זה נפתר.

<ברוך הלפרין: מה שהאמא ציינה, שיש טיול שנתי - - -

<ינעקב אשר: במכרז החדש זה כן מופיע?

<ברוך הלפרין: המכרז החדש בכלל לא מדבר על זה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה כהורה, כשאתה רואה את התנאים החדשים של המכרז החדש מה מטריד אותך?

<ברוך הלפרין: אני רוצה לומר לך.

<ברוך הלפרין: אני לא איש מקצוע, אני בסך הכול אבא לא מוכשר להורות כזאת - - -

אורלי לוי אבקסיס: שיש לו ניסיון מול המערכת.

<ברוך הלפרין: ומפחד נורא, כי אני בעבר גם כן - - - היא דיברה על טיולים.

<ברוך הלפרין: כשיש לבת שלי טיול אני צריך לקחת חופש מהעבודה, כי אני צריך לתת לה שתייה בגן חיות שהיא לא תתייבש, כי אשתי צריכה ללכת למוזיאון לתת לה, כי אין אחות.

<ברוך הלפרין: אז אחרי גלי צה"ל אמרו שאם נודיע מראש וזה תהיה אחות.

<ברוך הלפרין: נו, אז מה?

<ברוך הלפרין: עכשיו אני גם אעבור לנהל את בית הספר שלהם, שגם ככה יש לו עבודה קשה?

<ברוך הלפרין: את משרד החינוך?

<ברוך הלפרין: לא לקחו אותי.

אורלי לוי אבקסיס: היא בחינוך המיוחד?

<ברוך הלפרין: היא בחינוך המיוחד.

<ברוך הלפרין: בוודאי.

<ברוך הלפרין: אגב, זו הערה מצוינת מה שאת שואלת, בגלל ששר החינוך הציע לנו לעבור לחינוך רגיל, ואז כמה זה יעלה למדינה?

<ברוך הלפרין: לא שייתנו לאחות אחת עוד שעתיים או עדו 100 שקל, ייתנו לה אחות צמודה אם היא תעבור מחינוך מיוחד.

<ברוך הלפרין: אז הציעו לה לעבור לחינוך רגיל ושם היא תקבל.

<קריאה: סייעת רפואית.

<ברוך הלפרין: לא משנה מה, כמה זה יעלה למדינה, זו השאלה שלי.

אורלי לוי אבקסיס: הצלחת לחדד את האבסורד, שלא היה צריך הרבה בשביל זה.

אורלי לוי אבקסיס: יש עוד הורה לילדים שרוצה לדבר?

<מיכל גלסר: אני אשמח לדבר.

<מיכל גלסר: כפי שהצגתי את עצמי אני מיכל - - -

אורלי לוי אבקסיס: מי עם הילד עכשיו?

<מיכל גלסר: המטפלת שלו, הוא בידיים טובות.

אורלי לוי אבקסיס: אני בטוחה.

פנינה תמנו: בקייטנה?

אורלי לוי אבקסיס: לא, הוא נכנס לפה ולא היה לו נוח ונעים, אז הוא יצא החוצה.

<מיכל גלסר: יונתן הוא ילד שיש לו תסמונת אחת למיליון, זה זכייה בפיס, ילד כזה, והוא מאוד מורכב.

<מיכל גלסר: ההאכלה שלו, הוא מואכל דרך גסטרוסטום, ההאכלה שלו מאוד מאוד מורכבת.

<מיכל גלסר: אנחנו מתחילים אותה בחמש בבוקר ומסיימים אותה בעשר בלילה, היא צריכה להיות מאוד ארוכה ומאוד איטית, אחרת הוא או משלשל או מקיא.

<מיכל גלסר: הוא גם עם אפילפסיה.

<מיכל גלסר: אז אם יש לו התקף אפילפסיה האח באמת לא יכול לתת לו תרופה נגד אפילפסיה, אלא רק הצוות החינוכי בבית הספר.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני רוצה להבין.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נחדד את הנקודה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: זה את אומרת עדיין במכרז הישן עוד.

<מיכל גלסר: כן.

אורלי לוי אבקסיס: שהוא לא תוקן במכרז החדש.

<קריאה: תוקן.

אורלי לוי אבקסיס: האח לא יכול לתת תרופות, אבל הצוות החינוכי יכול לתת תרופות.

<מיכל גלסר: כן, אבל הוא לא יכול לתת תרופות רקטליות אלא רק דרך הפה.

<מיכל גלסר: זאת אומרת - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם הילד מוזן דרך גסטרו - - -

<מיכל גלסר: לא, למשל לאפילפסיה יש תרופה שנותנים רקטלית, כדי להפסיק.

<מיכל גלסר: אז נכון שעכשיו יש גם תרופה חדשה דרך הפה, אבל בעבר, אם היה לו התקף אפילפסיה היו קוראים לאמבולנס, כי אסור לגעת בו וזו תרופה שתוך שנייה מסיימת את העניין.

<מיכל גלסר: אבל אצל יונתן זה באמת מורכב, כי הוא אחר כך מקיא.

<מיכל גלסר: הוא צריך אדם מקצועי שילווה אותו.

אורלי לוי אבקסיס: כשאת רואה את המכרז החדש, אם ראית אותו, ראית אותו?

<מיכל גלסר: בוודאי.

<מיכל גלסר: קראתי אותו לפני ולפנים.

אורלי לוי אבקסיס: כהורה לילד שנאלץ לחיות את זה יום יום מה מטריד אותך שם?

<מיכל גלסר: מה שמטריד אותי ללכת לעבודה רגועה כשנמצא אדם לא מיומן ולא מקצועי שמתמודד עם ילדים כמו יונתן ומורכבים יותר, אבל 12 בו זמנית.

<מיכל גלסר: להבין מה איש, לא משנה כמה הוא מוכשר, עובר ביום כזה זה הזוי.

<שלומית שמש: מה שמטריד אותי זה שאנשי חינוך מחליטים על אופי של מכרז של ספקי שירות בריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה איתך לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה עוד הורה שרוצה לדבר?

<נירית סעדון: אני סמנכ"לית ארגון אהב"ה ואני אמא של לירן סעדון.

<נירית סעדון: לירן, גם, זה חמישה מקרים בעולם.

<נירית סעדון: ללירן יש גידולים במערכת העצבים.

<נירית סעדון: לאחרונה התחילו לו גם התקפי אפילפסיה, הוא לוקח 12 כדורים בבוקר, 12 כדורים בערב, 5 בצהריים, זה כן אני יכולה להגיד שנותנים לו בבית הספר.

<נירית סעדון: אצלי אני יכול לבוא ולהגיד את המקצועיות של האחות שנמצאת בבית הספר שם, כי את לירן צריך לצנתר שלוש פעמים ביום.

<נירית סעדון: קודם כל אני לא יכולה לחשוב בכלל על מישהי שהיא לא מומחית, כי אני בעצמי לא מצליחה לעשות - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה, משחקים עם החיים של הילדים האלה?

<נירית סעדון: אני יכולה לבוא ולהגיד שהאחות המקסימה שיש אצלנו בבית הספר, שלוש פעמים, היום כשחשבתי על זה, אני זוכרת שלוש פעמים שהיא הצילה, כי היא באה לתקן אותי.

<נירית סעדון: היא באה לתקן אותי פעם אחת, כשהוספתי כדור נוסף והיא באה ואמרה לי 'רגע - - - ', הן גם עוקבות אחרי הכדורים, יש להן את המיומנות הזאת של רשימת הכדורים שהילד לוקח.

<נירית סעדון: כשבאתי ואמרתי לה - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה את חוששת שיהיה עכשיו עם המכרז החדש?

אורלי לוי אבקסיס: <נירית סעדון> מה אני חוששת?

אורלי לוי אבקסיס: שלא יהיה פיקוח על הילד.

אורלי לוי אבקסיס: זה סוג של פיקוח מבחינה רפואית.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני באתי ואמרתי לה שרופא הילדים נתן לי כדור כזה וכזה, אז היא אמרה לי 'אוי ואבוי, זה לא מתאים לכדורים שהוא לוקח.

אורלי לוי אבקסיס: תעצרי, אל תיתני לו'.

אורלי לוי אבקסיס: יכולתי להרוג את הילד, לא ידעתי שיש תופעות לוואי בין כדור לכדור.

אורלי לוי אבקסיס: כשיצא לו פצע לחץ, אני אפילו לא ידעתי - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע, מההיכרות שלך איתה, תנאי ההעסקה שלה, את חושבת שעכשיו, עם המכרז החדש ועם ההורדה - - -

<נירית סעדון: היא תחפש עבודה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: היא תחפש עבודה אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: ככה מרגישים כל ההורים?

<נירית סעדון: אני להיפך, אני חושבת שצריך להעלות להם את המשכורת.

אורלי לוי אבקסיס: משפ' הלפרין, שלכם הודיעה שהיא - - -

<ברוך הלפרין: שהיא הולכת להיות בייביסיטר.

<ברוך הלפרין: בייביסיטר לילדים מיוחדים, היא מקבלת יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לכם, אני משלמת יותר לבייביסיטר שלי, והיא נערה.

<מירי הלפרין: יש לה 22 ותק עם ילדים והיא אומרת שעם כל הצער היא לא תוכל לעשות את זה והיא תצטרך להיות בייביסיטר והיא חוששת מאוד שאלה שיבואו אחריה, לא יהיה להם שום ניסיון עם ילדים ועוד עם צרכים מיוחדים, ילדים עם בעיות מורכבות שכאלה.

<נירית סעדון: אני חושבת שצריך להעלות להם את המשכורת, לא להוריד להם את המשכורת.

<שלומית שמש: האח שמלווה את אורי הסכים לעשות את כל ההתקשרות הזאת מול הרשות כי הם הציעו לו סכום יפה.

<נירית סעדון: אני יכולה להגיד לך גם שיום אחד שאני איחרתי, איחרתי כי נתקעתי באיזה שהיא בעיה בעבודה, היא פשוט לא הלכה הביתה וזה עניין של שעה וחצי.

<נירית סעדון: הגברת לא הלכה הביתה.

<נירית סעדון: אף אחד לא שילם לה על השעות האלה, כי בטח שאין שעות נוספות אם המשכורת היא כזאת מצחיקה.

<נירית סעדון: היא לא הלכה הביתה ואת יודעת למה?

<נירית סעדון: בשביל להראות לי שזה לא פצע רגיל, זה פצע לחץ, כי אני אמרתי לה 'שטויות, יעבור, אני אשים קצת משחה וזה יעבור', לא, היא הייתה צריכה להראות לי את זה בעיניים, שזה פצע לחץ ו'תביני', ו'זה מלמטה' ו'את לא רואה', ו'את כן רואה'.

<נירית סעדון: איפה אחות מקצועית, תדע מה זה פצע לחץ?

<נירית סעדון: תדע מה זה צנתר סתום?

<נירית סעדון: תדע מה זה להעלות אותו מ-10 ל-12, 'הילד כבר גדל, תעלי את זה', מי היה אומר לי דבר כזה?

<נירית סעדון: אני לא הולכת לביקורת לבית חולים כל יום.

אורלי לוי אבקסיס: אז איכות כוח אדם, יש פה תמימות דעים שהיא תלך ותפחת.

אורלי לוי אבקסיס: אם בכלל נצליח להעסיק.

<נירית סעדון: מאוד.

<נירית סעדון: אנחנו לא ניתן לאף אחד לטפל בילד שלנו ברגע שנדע שהוא לא ב - - -

<שלומית שמש: אורלי, לי אמרו יותר מזה, לי הציעו להשאיר את אורי בבית.

אורלי לוי אבקסיס: הציעו לך להשאיר את אורי בבית?

אורלי לוי אבקסיס: אחלה פתרון.

<שלומית שמש: אמרה לי מפקחת ממשרד החינוך, שהיא כבר לא מפקחת היום, אני זוכרת איפה הייתי, היא אמרה לי 'תזמיני את טללים, הילד שלך לא צריך להיות בכלל במערכת החינוך, שיישאר בבית'.

<נירית סעדון: רק דבר אחד רציתי להגיד.

<נירית סעדון: מנהלת בית הספר שלי הייתה בשוק שזה עומד לקרות, אמרתי לה, בואי לפגישה, בואי נדבר, בואי תגידי מה שיש לך להגיד.

<נירית סעדון: היא התקשרה למפקחת שלה, המפקחת שלה אמרה לה 'בשום פנים ואופן, אף אחד מהצוות הזה לא הולך'.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, יש פה סתימת פיות של המערכת?

<נירית סעדון: יש פה ועוד איך.

<נירית סעדון: אני שלחתי לה את הפרוטוקול ואני שלחתי לה את המכרז, היא פשוט התעלמה.

אורלי לוי אבקסיס: משום מה זה לא בפעם הראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: המנהלת רצתה להגיע לוועדה ולומר את דעתה והמשרד לא נתן את האישור שלו שהיא תגיע, כי היא לא תיישר איתו קו.

<נירית סעדון: היא לא אישרה לה להגיע.

<נירית סעדון: היא פשוט אמרה לה, 'אל תיכנסי לדברים שאת לא צריכה להיכנס'.

<קריאה: אם היא תבוא אז היא לא תהיה מנהלת יותר.

<קריאה: אז עדיף לה להיות מנהלת.

<נירית סעדון: אני באתי ממקום של להציע לה לבוא, כי אמרתי לה 'עוד מעט תתחילי לצנתר את לירן', היא בכלל לא ידעה על זה, היא אמרה 'אני אצנתר את לירן, על מה את מדברת?

<נירית סעדון: ' אמרתי, 'כי עוד מעט לא יהיו אחיות בבית הספר', אז אמרתי, 'את רוצה להצטרף?

<נירית סעדון: לבוא לשמוע, להגיד את הדעה שלך?

<נירית סעדון: ' היא אמרה, 'אני צריכה אישור'.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת יעקב אשר.

<ינעקב אשר: במקרה שלך היא מטפלת רק ב - - -

<נירית סעדון: האחות?

<נירית סעדון: לא.

<נירית סעדון: הוא בבית ספר מיוחד.

<נירית סעדון: אתה צריך לבוא לראות את התור.

<ינעקב אשר: כמה תלמידים יש לה?

<נירית סעדון: 12 בערך.

<נירית סעדון: אתה צריך לראות את התור בשעה 12 כשצריך לצנתר את הילדים.

<נירית סעדון: הם עומדים בתור.

<קריאה: זה המון.

<קריאה: אם שניים מקבלים פרכוסים יחד, אני לא רוצה לחשוב מה יקרה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה ילדים יש, אדוני?

<סם טיאנו: תלוי בחומרה.

<ינעקב אשר: אם יש מורכבויות יותר גדולות בבית הספר יש יותר כוח אדם?

<סם טיאנו: בוודאי.

<סם טיאנו: כפי ששמעתם כאן, יש גם ילדים שיש להם אח צמוד.

<סם טיאנו: בוודאי, בהתאם למורכבות המחלה.

<קריאה: לא, אבל הילד משולב.

<קריאה: בחינוך המיוחד אין אח צמוד.

<ינעקב אשר: לא, אני שואל על החינוך - - -

אורלי לוי אבקסיס: יעקב אשר עכשיו בזכות דיבור.

<ינעקב אשר: יש רצונות טובים, רק מכל הרעש הזה בסוף לא נגיע לכולם.

<קריאה: אין אח צמוד בחינוך המיוחד.

<קריאה: אין.

<ינעקב אשר: אני שואל שאלה.

<ינעקב אשר: בחינוך מיוחד הכלל הוא 12 ילדים?

<סם טיאנו: יכול להיות שיהיו 8 ויכול להיות שיהיו 10, תלוי במורכבות.

<ינעקב אשר: יכול להיות שיהיו 12 ואז יהיו שתי אחיות?

<סם טיאנו: יהיו שתי אחיות, תלוי במורכבות ה - - -

<קריאה: לא, לא בחינוך המיוחד.

<נירית סעדון: התקן הוא לאחות אחת בבית הספר.

<נירית סעדון: זה כמו תחנת אוטובוס, הילדים עומדים לצנתור, עומדים בתור.

<ינעקב אשר: אני שאלתי את השאלה הזאת, יש כאן אבסורד עצום, מעבר באמת לכל ההתנהלות של הדבר הזה, ואני לא יודע את מי צריך להאשים ומי צריך לתת את התשובות, אני לא יודע אם זו מפקחת או פיקוח.

<ינעקב אשר: לדעתי זה משהו הרבה יותר למעלה בדרג המקצועי וגם בדרג האחראי על העניין הזה.

<ינעקב אשר: לא יכול להיות שכל משרד ידחף לפתחי המשרד השני וגם יהיה מצב כזה שבסופו של יום משרד הבריאות, שאמון על בריאותם של אזרחי המדינה בכל מקום שהוא, חוץ מבתי הספר, הוא יהיה אחראי.

<ינעקב אשר: זאת אומרת על בית הספר שזה כמעט חצי מהיום שהילדים נמצאים שם.

<ינעקב אשר: זה לא יכול להיות.

<ינעקב אשר: אבל האבסורד הוא, גברתי היושבת ראש, שגם לפעמים יש נגיד אילוצי מערכת שצריך לראות ולבחון את המכרז מחדש, אבל פה עשו משהו שהוא פלאט, זאת אומרת אין בכלל הגדרה של הבנה שיכול להיות בסקלה של אותם ילדים בחינוך מיוחד כאלה שצריכים מומחיות גדולה מאוד מאוד ויכול להיות כאלה שיצטרכו מומחיות בסיסית מסוימת.

<שלומית שמש: אותם ילדים שזכו להיכנס לחינוך הרגיל, אותם בכלל לא סופרים.

<שלומית שמש: הם בכלל מחוץ לתחום.

<ינעקב אשר: לפי המכרז כולם בעצם התנאים - - -

<עירית ליבנה: הגזמת.

<שלומית שמש: אני לא הגזמתי, עירית, אתם הגזמתם.

<שלומית שמש: הגיע הזמן באמת לפתוח - - -

<ינעקב אשר: אם אני טועה תתקנו אותי.

אורלי לוי אבקסיס: לא, יש פה תמימות דעים אחת, משרד החינוך הוא לא זה שאמור להיות אמון על בריאות הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: זה שמשרד החינוך בנה מכרז חדש בלי להתייעץ עם משרד הבריאות, תסלחו לי, מישהו צריך ללכת הביתה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת מי, אבל מישהו צריך ללכת הביתה, נקודה.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לעשות ועדת בדיקה איך דברים כאלה בכלל קורים.

<ינעקב אשר: היה צריך להיות באותו מכרז, יכול להיות, השעות וזה ודאי שרופא קובע, ואני מקווה שזה רופא שעבר דוקטורט ולא מורה יועץ חינוכי, אבל כשאתם מדברים, לפי הנתונים שיש לנו, שבהם בעצם השכר של כולם הוא אותו שכר בעיקרון, הוותק של כולם הוא אותו ותק, זאת אומרת אין פה איזה שהיא ספציפיות, אני מדבר על החינוך המיוחד, על המכרז הזה, הם קבעו איזה שהוא סף שהוא נכון לכולם וברגע שהוא נכון לכולם זה אומר שייכנסו למערכת הזאת דרך אותה חברה אנשים ברמה מסוימת עם ניסיון מסוים כשהכול הולך כלפי מטה.

<ינעקב אשר: גם אם הם יודעים לתת פתרון ל-30% מהילדים האלה, ל-70% הם ודאי לא יוכלו לתת את הפתרון במצב של סכנת חיים.

<ינעקב אשר: כי הרי נושא של ניסיון הוא קריטי, נושא של ידע רפואי הוא קריטי, ושלא לדבר על שכר, שאם השכר הוא כזה נמוך לא יבואו אנשים בעלי הידע הגדול.

<נירית סעדון: צריכים להבין שלא מדובר בטכניקה.

<נירית סעדון: זה לא טכניקה.

<נירית סעדון: להכניס צנתר זה לא טכניקה, צריך לדעת מה עומד מאחורה, שאם במקרה הכניסו אותו בצורה לא נכונה יש נזק לכליות.

<ינעקב אשר: לכן לדעתי, גברתי היושבת ראש, צריך לזעזע את אמות הסיפים בעניין הזה ולא לתת לזה לעבור ככה.

<ינעקב אשר: מדובר על סכנת נפשות אמיתית.

<ינעקב אשר: זה כמו שיחליטו היום שבמחלקה הנוירוכירורגיה יביאו עכשיו כמה אנשים מוסמכים לרפואה כזו או אחרת שיטפלו במחלקה.

<ינעקב אשר: זה חייב להיות - - - לדעתי צריך לזמן את שר החינוך, ברור לי שהוא כן רגיש לדברים האלה, הוא מכיר את הדברים האלה גם ב - - -

אורלי לוי אבקסיס: האמת שהוא היה מאוד מופתע כשהבאתי את זה בפניו.

<ינעקב אשר: משהו פה מנותק מהשטח, משהו פה לא קורה טוב, ואני מבקש לפזר את כל העניין של המכרז הזה ולראות שלא תהיה פגיעה בתחילת שנת הלימודים, שזה הדבר הכי גרוע.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל תמיד יש את שלב הביניים, עד שלא יהיה מכרז חדש נשענים על מה שהיה.

יעקב מרגי: אני אנסה להתנתק באמת מה - - - זה דיון טעון, לומר מה שאני חושב ומה מרגישים ההורים, אבל אני אלך להיות טכנוקרט, פקיד, כמו אותם פקידים שכתבו את המכרז.

יעקב מרגי: כשר לשעבר, כחבר כנסת, אני רוצה לשאול את עצמי, אם יש מכרז, מוציאים מכרז חדש וכחוט השני עוברים על כל הסעיפים ויש הקלה הקלה הקלה, אני הופך להיות פרנואיד ואני לא פרנואיד מטבעי.

יעקב מרגי: אני לא פרנואיד.

יעקב מרגי: יכולות להיות כמה סיבות, גברתי היושבת ראש, צריך לבדוק אם הסעיף התקציבי התעדכן לעומת הגידול במספר הילדים, או שקרה הפוך.

יעקב מרגי: צריך לבדוק למה כל סעיפי הסף, כמעט כולם ירדו.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, יש הישגים ויש זכויות למערכת החינוך בישראל, אבל כמי שמכיר את הנושא מקרוב, אני רוצה לומר לכם, ילדי החינוך המיוחד, הילדים עם הצרכים המיוחדים, מפריעים במשרד החינוך.

יעקב מרגי: הם מפריעים, כן כן כן כן.

יעקב מרגי: תקשיבו.

יעקב מרגי: גם כשהורה אמיץ לוקח את הילד שלו ומשלב אותו במערכת, שתדעו לכם טוב טוב, מי שנהנה מזה זו המערכת, כי הוועדות מגיעות וההשקעה בילד, אם ההורים לא יעקבו יום יום, אם באמת כל מה שהובטח להם הם מקבלים במערכת הרגילה הילד הולך לאיבוד.

יעקב מרגי: ומשרד החינוך, לא מכוונות רעות, עושה את זה, אין אכיפה.

יעקב מרגי: חז"ל אמרו כל הרוצה לאבד ממונו ימנה פועלים ולא יפקח עליהם.

יעקב מרגי: אנחנו לוקים בחסר בכל הפיקוח על ההטמעה.

יעקב מרגי: אז המפקחת הארצית והמפקחת המחוזית אישרה את זה ואותה מפקחת מחוזית על החינוך, אחרי שאישרת את הילד הזה, כמה פעמים ירדת לאותו בית ספר, או מי מטעמך ירד לאותו בית ספר ובדק כמה הילד הזה מקבל?

<מוריה אשכנזי: חבר הכנסת מרגי, אין אחות כזאת.

יעקב מרגי: אין חיה כזו.

<מוריה אשכנזי: לא, אין אחות כזאת במסגרת התפקיד ובהגדרת התפקיד.

יעקב מרגי: לכן אני אומר שצריך לבדוק את זה יסודי.

יעקב מרגי: יש פה משהו שמריח לא טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אתה חושב שזה תפור, מרגי?

יעקב מרגי: אם בכל הסעיפים, אני אומר לך, במכרז, כחוט השני, יש הקלה, כשהמדינה בכלל, הפוך - - - אתם מכירים באוטוסטראדה, מכונית אחת נוסעת בכביש 6 נגד כיוון התנועה, המדינה מעמיסה בירוקרטיה, מעמיסה, מעמיסה, מעמיסה, ופה פתאום אנחנו רואים יש מישהו נדיב, מקל פה, מקל פה, מקל פה.

יעקב מרגי: ואידך זיל גמור.

אורלי לוי אבקסיס: אתה הפחדת אותי יותר ממה ש - - -

<מוריה אשכנזי: אני רוצה להגיב על הדברים של פרופ' טיאנו

אורלי לוי אבקסיס: מוריה, שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת אילן גילאון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להתקבץ למסקנות.

<דפנה אזרזר: יש נתון שאתם לא מתייחסים אליו.

אורלי לוי אבקסיס: דפנה, את מיד אחריו מדברת.

אילן גילאון: אני אהיה מאוד קצר, משום שהדברים גם נאמרו.

אילן גילאון: אגב, אם זה תפור?

אילן גילאון: אני לא חושב שזה תפור, אבל אם זה תפור זה תפור בחוטים זולים.

אילן גילאון: אני בא בטענות למגזר הפרטי, הרי איך אתם כל הזמן רוצים למקסם רווחים ולצמצם הוצאות ואז זה נגמר בהתעללות בחסרי ישע בסופו של דבר.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אילן גילאון: ועוד מהערכת הציבורית.

אילן גילאון: חברות וחברים, אני מאמין שאתם צריכים לעשות את החשבון הפשוט, הרי לא קטן מספר האנשים שנוגעים ליחס המיוחד שאנחנו רוצים לתת בחינוך המיוחד ובתוך החינוך הרגיל, הפורמלי, ובוודאי השירותים לא הוזלו.

אילן גילאון: זאת אומרת יש כאן משהו לוקה בחסר, זה ברור לחלוטין.

אילן גילאון: לכן לא כדאי שנמשיך את הדיבור כדי לתקן דברים שממילא לא היו צריכים להיות מקולקלים.

אילן גילאון: צריך לעשות רוויזיה בדבר הזה, הילדים האלה, צריך לשאת אותם על מגש של כסף, תרתי משמע, אני אומר.

אילן גילאון: אלה הראשונים.

אילן גילאון: הרי כל תפיסת עולמנו חייבת להיות בנויה על כך שכל ילד צריך להגיע למחוז חפצו בצורה מכובדת ועצמאית ואני שם דגש על המכובדת.

אילן גילאון: איזה מכובדת יכולה להיות ב-28 שקל לשעה טיפול?

אילן גילאון: איך זה יכול להסתדר?

אילן גילאון: באיזה מקום, באיזה דיסציפלינה, באיזה עולם ובאיזה מדינה הדבר הזה יכול לקרות?

אילן גילאון: אז לפני שאנחנו הולכים ועושים רוויזיות בחופשות ובבחינות, שאף אחד כבר לא מבין במה מדובר, יש גם דברים ש - - -

יעקב מרגי: והאחר הוא אני, השונה הוא אני.

אילן גילאון: השונה הוא שונה ואני הוא אני, ולכן המכרז הזה כנראה לוקה בחסר ואתם צריכים לשנות אותו.

אורלי לוי אבקסיס: כשאמרתם האחר הוא אני התכוונתם עם ע'.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לשנות את הסלוגן של משרד החינוך.

<רויטל לן כהן: לא צריך להתחיל סלוגן במילה אחר.

יעקב מרגי: מילא את מפריעה לי, אבל למה את מפריעה לו?

יעקב מרגי: את חברה שלו.

אילן גילאון: לא, בסדר, אני מרשה לה.

אילן גילאון: גם היא ילדה מיוחדת וזה בסדר גמור.

אילן גילאון: אני רק אומר, אחד הדברים העצובים שקורים לנו כאן במערכת הזאת, אורלי, אני חושב שדיברנו על זה פעם, זה שאנחנו כבר לא יכולים להגיד את המשפט 'זה לא ייאמן, זה לא יעלה על הדעת', כי כאילו, ראבאק, זה לא יעלה על הדעת, הדבר הזה.

אילן גילאון: אז אתם צריכים לקחת את המכרז שלכם ולתקן אותו ולשפצר אותו כדי שהוא יתאים, איך אומרים?

אילן גילאון: כמו רפידה בכל נעל לכל ילד.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה גם שאלות משפטיות, חבר'ה, שעולות, והיועצת המשפטית של הוועדה עשתה פה בדיקה מסוימת ואני לוקחת את זה קצת יותר הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בואו ניתן לה לומר כמה מילים לפני שדפנה תקבל את זכות הדיבור ותסבירי לנו מבחינה משפטית איפה אנחנו עומדים.

<ורד קירו זילברמן: בעיקרון אני בדקתי באמת מאיפה נובעות החובות לתת את אותם שירותים רפואיים לילדי החינוך המיוחד, שדרך אגב ילדי השילוב כלולים.

<ורד קירו זילברמן: בחוק החינוך המיוחד.

<ורד קירו זילברמן: חוק החינוך המיוחד, ופה אני מבחינה בין חוק החינוך המיוחד לחוק ביטוח בריאות ממלכתי שמכוחו ניתנים שירותי הבריאות בבתי הספר לילדים הרגילים.

<ורד קירו זילברמן: חוק החינוך המיוחד קובע מטרות אחרות, חרת על דגלו באמת את קידומו של הילד עם הצרכים המיוחדים כדי לשלב אותו בחברה ואחת המטרות בחוק החינוך המיוחד באמת לתקן ולשפר את תפקודו הגופני של הילד.

<ורד קירו זילברמן: החוק קובע שהמדינה אחראית למתן חינוך מיוחד לפי חוק זה, ואם אנחנו מסתכלים היה בג"צ שהגישה ההסתדרות הרפואית נגד משרד הבריאות מכוח חוק אחר, מכוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי על כל מה שקורה בבתי הספר.

<ורד קירו זילברמן: שם נקבע באמת, מכוח הלכה קודמת, שמשרד הבריאות, שהוא אחראי מכוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי, יכול ללכת ולהפריט את שירותי הבריאות שהוא נותן.

<ורד קירו זילברמן: בית המשפט בחן את אותו חוק ספציפי, את חוק ביטוח בריאות ממלכתי, את ההיסטוריה החקיקתית שלו, את הרציונלים שלו, את מה שהביא את המחוקק לחוקק אותו ואמר שמשרד הבריאות יכול להפריט.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא קבע שם תנאים להפרטה.

<ורד קירו זילברמן: נכון.

<ורד קירו זילברמן: במקרה שלנו כתוב בחוק שהמדינה אחראית למתן חינוך מיוחד חינם לפי חוק זה.

<ורד קירו זילברמן: אני שאלתי, פניתי גם למשרד החינוך ואני פונה למשרד הבריאות להבין מה הייתה הפלטפורמה המשפטית שאפשרה למשרד הבריאות להעביר את הסמכויות שלו למתן שירותי בריאות למשרד החינוך.

<ורד קירו זילברמן: פעם כשאני אבין את זה, אני ארצה לעשות בדיקה קצת יותר מעמיקה ולראות באמת מי אחראי לתת את שירותי הבריאות ואם זה משרד הבריאות עדיין אחראי, מכוח מה אתם הולכים ומפריטים את שירותי הבריאות האלה, אם באמת אפשר ללכת ולהתקדם ולעשות את זה וקצת בוא נגיד לבדוק מבחינה משפטית קצת יותר לעומק מה הסמכויות ומה האחריות של מי בכל המצב הזה.

<ורד קירו זילברמן: אני רוצה להדגיש, וכאן אני מסיימת, שבחוק החינוך המיוחד, בתיקון מספר 4, במפורש בא המחוקק והבחין בשירותים שניתנים לפי אותו החוק, שהם רק השירותים הנצרכים בשביל לימודיו וחינוכו של התלמיד בחינוך המיוחד, ועל כן אין בזכאותו לפי חוק החינוך המיוחד לשלול זכאות לקבלת שירותי בריאות לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

<ורד קירו זילברמן: כך שגם מבחינה משפטית יש פלטפורמה אחרת עם רציונלים אחרים - - -

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת אם אני יכולה לקבל - - - אני באה קצת מתחום המשפטים, אז לפי הרציונל הזה לא יכולה להיות הפחתה של השירותים הללו מהשירות שאילו היה מדובר בתלמיד בשירות הרגיל.

<קריאה: יש גם סעיף שמירת דינים, סעיף 22, שמירת דינים, בכלל אומר שאסור.

<ורד קירו זילברמן: רגע, אני לא יכולה לבוא, אבל אני אומרת שהיה ותישאל השאלה יצטרכו להינתן נימוקים כבדי משקל כדי להסביר למה בחוק שהוא חוק ייעודי לאוכלוסייה ייעודית עם צרכים מאוד מאוד מיוחדים, שהמחוקק ייעד לה שירותי חינוך שתפורים build in לצורך אותו חוק ומן הסתם ניתן להסיק שהצרכים גוררים גם צורך בשירות מוגבר, למה באמת, אני לא באה להכריע בעובדות, אבל באמת השאלה של מי צריך לתת את זה ובאיזה רמה השירותים האלה צריכים להינתן.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, הארת את עינינו כאן.

אורלי לוי אבקסיס: דפנה, מיד אחר כך מוריה ואביבית.

אורלי לוי אבקסיס: גם בלי רשות דיבור דיברת פה.

<רויטל לן כהן: אבל היה פה משהו חשוב שלא נאמר.

אורלי לוי אבקסיס: מה, מבחינה משפטית רצית להוסיף עוד משהו?

אילן גילאון: אורלי, אני מבקש, תיתני לה לדבר, אחרי זה אני סובל.

אורלי לוי אבקסיס: אילן, ודאי שהיא תקבל את זכות הדיבור, אני רוצה לתת לה לסיים, כי תמיד יש לה משפטי מחץ.

<רויטל לן כהן: לא, ממש שני משפטים קצרים.

<רויטל לן כהן: אחד, שב-2008 ניתן פסק דין שאומר שגם בחינוך המיוחד צריך לשקול כל מקרה לגופו ועדיין, גם במקרים קשים, הם לא מוכנים לתת סייעת אישית בחינוך המיוחד, וזה תמיד צריך להיות מלחמות עולם.

<רויטל לן כהן: והדבר השני הוא שכשיש בחינוך הרגיל ילד שהוא ילד משולב יחידנית שצריך גם רחמנא ליצלן סיוע של תיווך וגם סיוע רפואי, צריך לבחור.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא הלכתם לבג"צ?

<רויטל לן כהן: מהכסף של מי?

<רויטל לן כהן: שלי?

<רויטל לן כהן: של מי?

<רויטל לן כהן: אני בן אדם פרטי, אני לא עובדת 8 שנים, מאיפה אני אלך לבג"צ?

אורלי לוי אבקסיס: אולי העמותות?

<קריאה: ומאיפה הכסף לעמותות?

<רויטל לן כהן: אורלי, אין לנו, חשבנו על בג"צ, רצינו בג"צ.

<רויטל לן כהן: אין לנו כסף, לא לעורך דין ולא להליך.

<רויטל לן כהן: אין.

<דפ0נה אזרזר: טוב, אני דפנה אזרזר, מנכ"ל עמותת אהב"ה.

<דפ0נה אזרזר: אני אמא לילד שגם ניזון מגסטרוסטומי, בחינוך המיוחד, אבל אני רוצה לדבר על נתון שאף אחד פה לא התייחס אליו בכלל ואותי הוא מדאיג מאוד.

<דפ0נה אזרזר: משרד החינוך דחה את הגשת המכרז בשבועיים, זאת אומרת ש - - -

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הוא ביקש לדחות גם את הישיבה הזו בעוד שבוע, כדי שאנחנו נתכנס כשזה כבר יהיה גמור.

<רויטל לן מאיר: את ישיבת הסייעות בחינוך הם הצליחו לדחות עד סוף הקדנציה.

<דפנה אזרזר: זאת אומרת שהמכרז אמור להיות מוגש רק ב-24.7, זאת אומרת שלבדוק אותו ייקח עוד שבועיים ואז כמה ימים כנראה לפני שנתחיל את פתיחת שנת הלימודים יודיעו מי זכה.

<דפנה אזרזר: אני רוצה להבין איך מפעיל יוכל להתכונן ולגייס מעל - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה מעניין שזה בדיוק ביום שאנחנו אמורים, באותו שבוע שאנחנו אמורים לצאת לפגרה.

<דפנה אזרזר: כן, 250 עובדים הוא צריך לגייס.

אורלי לוי אבקסיס: איך תמצאו את חברי הכנסת ש - - -

<דפנה אזרזר: איך ההורים יחתמו על טפסים?

<דפנה אזרזר: איך הם יעשו סיור בבתי הספר?

<דפנה אזרזר: איך הם ינהלו את מערכת המידע שצריך לנהל?

<דפנה אזרזר: אני מציעה פה לוועדה שאותו מפעיל שהפעיל את המכרז בשנה הקודמת ימשיך להפעיל אותו כרגע כד שייבנה מכרז חדש ויעשו ביחד את ה - - -

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אביבית, שמך ותפקידך.

<אביבית אהרונוף: עורכת דין מארגון 'בזכות'.

<אביבית אהרונוף: רק עוד סוגיה אחת.

<אביבית אהרונוף: העלתה כאן האם את המקרה של בנה שהוא לומד בשילוב בכיתה רגילה בחינוך רגיל.

<אביבית אהרונוף: בחינוך רגיל יש גם כיתות קטנות שהן כיתות חינוך מיוחד.

<אביבית אהרונוף: איזה מענה רפואי מקבלים אותם ילדים, שוב, ילדים עם צרכים מיוחדים שמוגדרים כחינוך מיוחד ולומדים בבית ספר רגיל בכיתה קטנה, איזה מענה הם מקבלים איזה מענה רפואי הם מקבלים?

<אביבית אהרונוף: למיטב הבנתי - - -

<קריאה: צריך לעשות דין אחד לכל הילדים, לא לפי המסגרת החינוכית, אלא לפי הצורך הרפואי.

<אביבית אהרונוף: לאור הפניות שקיבלנו הם לא מקבלים בכלל מענה רפואי.

<אביבית אהרונוף: ושוב, גם הם ילדים שמוגדרים כחינוך מיוחד וכשאנחנו פונים אז אומרים לנו 'רגע, הם חינוך מיוחד, אז הם החברה', חברת פמי, שאמורה לתת סיוע לחינוך המיוחד.

<אביבית אהרונוף: הם לא מוגדרים כחינוך רגיל ולכן הם לא זכאים אפילו לא לסייעות רפואיות.

<יוליה בן משה: אני מבינה שאנחנו הולכים לאיזה שהוא - - -

אורלי לוי אבקסיס: חגי, אתה שם מאחורה?

אורלי לוי אבקסיס: אז גם אתה תצטרף.

אורלי לוי אבקסיס: לאן את הולכת?

אורלי לוי אבקסיס: עוד לא הסתיים ה - - -

<נירית גולוב: - - - חברת הכנסת יעל גרמן, קופצת בין שתי - - -

אורלי לוי אבקסיס: השרה יעל גרמן?

אורלי לוי אבקסיס: תעלי לה את הנושא הזה בבקשה ואיך ייתכן שמשרד הבריאות לא אומר את דעתו בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: פרט לזה שאומרים 'לא התייעצו איתנו'.

<קריאה: התייעצו איתו בטלפון.

<קריאה: אין פה מי שבאמת ייתן תשובות.

<יעקב גרמן: למה?

<יעקב גרמן: במסיבת עיתונאים נותנים תשובות.

<קריאה: פה אין באמת מי שייתן תשובות ויוכל להגיד כן או לא.

אורלי לוי אבקסיס: תעלי בפניה בבקשה את הסוגיה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: כדי להגיע לשרים ב'יש עתיד' אנחנו צריכים להיות כנראה אנשי תקשורת.

<יוליה בן משה: אני מקווה שהולכים לתיקון.

<יוליה בן משה: כמו שזה נראה, במקום לקדם את הטעויות של המכרז הקודם הם הידרדרו, אז בתוך השיח של חינוך ובריאות שאמור להיות, אני נורא מבקשת שיהיו גם נציגי הורים.

<יוליה בן משה: כבר משרד הבריאות מערב אותנו, אפילו משרד הרווחה מתחיל לערב אותנו, הגיע הזמן שגם משרד החינוך יבין, לא עלינו ובלעדינו, שאנחנו לא אויב.

<יוליה בן משה: מי שזיהה את הבעיה במכרז אלה ההורים.

<יוליה בן משה: היום ההורים מרושתים, הם שותפים, אלה הילדים שלנו, בבקשה תערבו אותנו.

<יוליה בן משה: לא צריך היה להגיע לוועדה, על המכרז הזה אני התרעתי כי עלינו עליו מאוד מהר, אפשר היה לערב אותנו, אפשר היה לתקן אותו ואני מזמינה להזמין אותנו.

<יוליה בן משה: אנחנו לא נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה לא היה מגיע אליי אני לא הייתי נחשפת לזה.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם הגיע אליי קצת באיחור.

אורלי לוי אבקסיס: אבל חייבים לומר - - -

<קריאה: כי ניסינו בדרכנו לפנות למשרד החינוך.

<יוליה בן משה: כשפניתי למשרד החינוך הם שלחו אותי לרכש.

<יוליה בן משה: נו, באמת, עכשיו אני צריכה לחפש את האחראי ברכש?

אורלי לוי אבקסיס: איך רכש?

<יוליה בן משה: אין לי מושג, הרכש מוציא מכרזים.

<רויטל לן כהן: המכתב של משרד החינוך - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבינים עכשיו למה השיקולים הם לא שיקולי איכות ולא שיקולי בריאות.

<יוליה בן משה: שלחו אותי לרכש.

<קריאה: כן, כי זה הכול תקציב ברכש.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: עירית ליבנה.

<עירית ליבנה: אני רוצה לחדד מספר דברים.

<עירית ליבנה: קודם כל אני כן רוצה להגיד לגבי החינוך הרגיל עם הסייעות, בואו נגדיר, משרד החינוך בשיתוף עם משרד הבריאות, השלטון המקומי, מקיימים ועדה בין משרדית לתת מענה לילדים עם הצרכים ש - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני שאלתי נורא פשוט, קיבלו את האישור של משרד הבריאות?

אורלי לוי אבקסיס: אמרו לי לא.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות אומר שאפילו לא הובא לידיעתו.

אורלי לוי אבקסיס: משרד הבריאות אומר שלא התייעצו איתו, אבל אתם יושבים - - -

<עירית ליבנה: אני מדברת על החינוך ה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל יש לכם ישיבות - - -

<קריאה: היא מטה את זה למקום אחר, לא מקצועי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם ישיבות בין משרדיות, לא חשבתם להעלות את הנושא הזה בישיבות הללו?

<עירית ליבנה: יש הפרדה מאוד ברורה בין החינוך הרגיל לחינוך המיוחד.

<עירית ליבנה: בחינוך המיוחד אלה צרכים אחרים, זה ניהול אחר, זה - - -

<רויטל לן כהן: לא, אלה אותם ילדים.

<רויטל לן כהן: אלה אותם ילדים.

<רויטל לן כהן: אתם ממשיכים להגיד האחר הוא אני בפה אחד ובידיים שלכם אתם מאחרים אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה את הכעס של ההורים.

<קריאה: זה נורא מכעיס, ההפרדה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה, גם אני כועסת, אבל - - -

<רויטל לן כהן: אבל היא אומרת פה שזה לא אותם ילדים, זה לא אותו דבר, שתי מערכות שונות, ואחר כך הם לא מתביישים להגיד לנו שהילדים שלנו זה אותו דבר.

<רויטל לן כהן: חינוך מיוחד זה שירות, זה לא מקום.

<רויטל לן כהן: תפסיקו עם זה, זה מגעיל.

אורלי לוי אבקסיס: הבנו, די.

אורלי לוי אבקסיס: זה מכעיס, אני מבינה.

<קריאה: אל תרגילו את הילדים החמודים.

<עירית ליבנה: בחינוך הרגיל, כשיש צרכים מיוחדים לילד, יש ועדה בין משרדית.

<עירית ליבנה: בדרך כלל זה לא, השנה עד היום יש 1,300 בקשות, נדונו כבר 1,000, נשלחו תשובות, תהיה לנו עוד פאזה.

<עירית ליבנה: אני רק רוצה לסבר את האוזן, שהתקנה הזאת גדלה, ואנחנו דיברנו והיו פה דיונים ויש פה אנשים, למעל 50 מיליון שקל שמשרד החינוך עם הבריאות ועם המרכז לשלטון מקומי נותנים מענה לילדים האלה על ידי סייעות, מלוות אישיות לפרוצדורות הספציפיות.

<רויטל לן כהן: ב-28 שקלים אין להם הכשרה.

<קריאה: איזה הכשרה מקצועית יש להם?

<רויטל לן כהן: את יודעת, רק על ילדים עם אפילפסיה בלתי נשלטת כמה בקשות הגשנו השנה וכולם קיבלו תשובה שלילית?

<רויטל לן כהן: כולם, עד אחת.

<עירית ליבנה: שוב, אני מדברת על החינוך הרגיל רגע.

<רויטל לן כהן: בחינוך הרגיל.

<קריאה: גם לילדים עם אפילפסיה מותר ללמוד בחינוך הרגיל.

<רויטל לן כהן: לא, ילדים עם צרכים מיוחדים שיילכו לחינוך המיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: טוב, חבר'ה, די.

<רות דיין-מדר: הגיע הזמן להחזיר את האחיות לבית הספר וזהו, וזה יעלה פחות למערכת.

<רות דיין-מדר: ונכבד את האחיות שבמקרה הן נשים שעושות את העבודה הזאת וכנראה קל לפגוע בנשים.

<שולמית שמש: יש פה הרגשה שחלק מהנוכחים תלושים מהמציאות והם לא מבינים את ה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכימה.

אורלי לוי אבקסיס: רק בשביל הפרוטוקול, נציגת השלטון המקומי אמרה שעמדת השלטון המקומי היא להחזיר את אחיות בית ספר ואמרה הערה נוספת - - -

<שלומית שמש: אבל מה זה ייתן?

<שלומית שמש: אחות בית ספר היא אחות מוסמכת שיכולה ל - - -

<רות דיין-מדר: זה ללא קשר.

<קריאה: אנחנו בדיון עכשיו על הנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: זה על בריאות התלמיד בכלל, ברגיל.

יעקב מרגי: זה אם כל חטאת, ברגע שלא צריך אחות בבית ספר, אז גם ההסתכלות על מה ש - - -

<עירית ליבנה: אין לנו התנגדות, להיפך, למה שאמרת עכשיו.

<עירית ליבנה: אבל כיוון שהמציאות היא אחרת אנחנו נותנים מענה, ואני שוב מדגישה שיש - - -

אורלי לוי אבקסיס: את ראית את המכרז?

אורלי לוי אבקסיס: עירית, אני רוצה לדעת, ראית את המכרז החדש?

<עירית ליבנה: אני לא איש חינוך - - -

אורלי לוי אבקסיס: לבך שקט, את ישנה טוב בלילה?

<קריאה: - - - תחום בריאות בחינוך.

אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, כל אחד משלים אותי, כאילו יש לי איזה היא בעיית זיכרון, או יכול להיות שאני לא אומר את מה שאני אמורה להגיד.

אורלי לוי אבקסיס: מצטערת, יש לי דברים מסוימים, יש לי שאלות מובנות, אני שואלת את השאלות, לא אתם.

אורלי לוי אבקסיס: אולי תופתעו, אולי זה גם מה שאתם רציתם לשאול או לשמוע.

אורלי לוי אבקסיס: עירית, את רגועה מהמכרז החדש?

<קריאה: היא לא ראתה אותו.

<עירית ליבנה: אני לא מעורבת מספיק כדי לחוות דעתי.

<עירית ליבנה: יש אנשי מקצוע במשרד, יש בעלי תפקידים.

<קריאה: במילים אחרות, היא לא קראה אותו.

<קריאה: בשביל מה את פה?

אורלי לוי אבקסיס: די, נו באמת.

אורלי לוי אבקסיס: אני אוציא אתכם ואני לא רוצה להוציא.

אורלי לוי אבקסיס: די, זה סוף הדיון, באמת.

<עירית ליבנה: זה לא רלוונטי ההתייחסות האישית שלי - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, זה מאוד רלוונטי, כי את אחראית על הבריאות במערכת החינוך.

<עירית ליבנה: החינוך המיוחד זה גוף שמקבל התייחסות לגמרי שונה מהחינוך הרגיל.

אורלי לוי אבקסיס: פחותה, מסתבר.

<עירית ליבנה: לא, רגע.

<עירית ליבנה: אני חוזרת למשפט הראשון שאמרתי כשחבר הכנסת ליצמן היה פה וזה היה לפני.

<עירית ליבנה: כי בעבר השירות הזה בחינוך המיוחד ניתן על ידי משרד הבריאות, לא על ידי גורמים אחרים.

<עירית ליבנה: הגענו למצב שבו משרד הבריאות קם ואומר 'אני לא יכול' ואז נאלצנו, ויתקנו אותי מי שיודע יותר טוב, לתת את השירות לבד.

<עירית ליבנה: אפשר הכול לתקן.

<עירית ליבנה: אני כן רוצה לחזור רגע, כי הטענות פה היו שילד בחינוך הרגיל או ילד משולב שיש לו את הצרכים עם הקריטריונים שקבע משרד הבריאות מקבל מענה.

<שלומית שמש: גם כשהאח נעדר?

<רויטל לן כהן: עירית, שלחתי אלייך פניות של רופאים ואת שללת אותם.

<רויטל לן כהן: את.

<שלומית שמש: אבל, אורלי, סליחה, עם כל הכבוד לידע שלך, יש דברים שהיא יכולה להגיד לך אבל את לא תדעי את רמת העובדות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת, שמענו אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מקבלים כאמת צרופה את מה שאומרים לי המשרדים, תאמיני לי.

אורלי לוי אבקסיס: לא סתם אני שואלת שאלות מסוימת.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי, שמענו אתכם, זה מזעזע, זה מטורף, אין לי עוד מילים להוסיף על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להבין איך המערכת מבפנים עובדת.

אורלי לוי אבקסיס: אם אומרת לי האחראית על הבריאות במשרד החינוך שלא שאלו את דעתה, שלא הייתה מעורבת בנושא הזה של המכרז החדש, ומשרד הבריאות לא היה מעורב, אבל הרכש מעורב, זה אומר דרשני.

יעקב מרגי: זה כמו לרכוש נייר טואלט למשרד.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עושים את החישובים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: שתיים ועוד שתיים מבחינתי זה ארבע, אין עוד תשובה באמצע.

<עירית ליבנה: אני שוב רוצה לענות.

<עירית ליבנה: המענה שניתן היום בחינוך, כולל המקרים שעלו פה, קיבלו מענה תואם על פי המסמכים הרפואיים.

<עירית ליבנה: הרשות היא זאת ש - - - משפטית אנחנו קשורים עם הרשויות המקומיות, מעבירים את התקצוב, הרשות מעסיקה בהתאם לקריטריונים, גובה ההכשרה, שמשרד הבריאות קבע.

<עירית ליבנה: אני אומרת את זה.

<עירית ליבנה: לכן המקרה של אורית, המקרה של הילד שגמר י"ב - - -

אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל את מבינה, מאחר שיש פה כמה גופים, יש פה את הגוף של משרד הבריאות שהוא מוציא את המכרז שלו בנוגע לאחיות בית ספר - - - <עירית ליבנה> שירותי בריאות לתלמיד.

אורלי לוי אבקסיס: שירותי בריאות לתלמיד.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה את הגוף המוניציפאלי, שיש לו את התעריפים שלו - - -

אילן גילאון: אבל האחיות של משרד החינוך במקרה הזה.

אורלי לוי אבקסיס: שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם הקריטריונים שם שונים.

<רות מדר-דיין: משרד הבריאות קובע קריטריונים, המדינה מתקצבת ואנחנו מבצעים בהתאם להוראות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם הצינור, אוקיי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל תנו לי להעלות פה את האבסורד הגבוה, שעל שירות לתלמידים בתוך מערכת החינוך יש כמה קבוצות.

אורלי לוי אבקסיס: קבוצה אחת היא הקבוצה של המכרז של משרד הבריאות לגבי בריאות התלמיד הרגיל, הבריא.

אורלי לוי אבקסיס: נקבע שם רף מסוים.

אורלי לוי אבקסיס: יש את הנושא של הסייעות, שזה בתוך החינוך הרגיל, אבל בעלי צרכים מיוחדים בתוך החינוך הרגיל.

אורלי לוי אבקסיס: זה תעריף אחר לגמרי.

<שולמית שמש: הם עובדים קבועים של השלטון המקומי.

<שולמית שמש: חשוב לדעת שלא כל שלוש שנים הם עוברים מחברה לחברה.

<שולמית שמש: הם מפוטרים כל עשרה חודשים.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה, ויש פה את העניין של משרד החינוך, ששם את עצמו, תסלחי לי, אוטוריטה בתחום הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא קובע לבד מה יהיו התנאים של המועסקים, אם הוא קובע לבד מה תהיה ההכשרה של הרופא הראשי, אם הוא קובע לבד כמה ילדים יכולים להיות תחת איש מקצוע, אם הוא קובע כמה שעות צריך בשביל זה, אם הוא קובע לבד מה תהיה ההכשרה, או לפי מה שאנחנו רואים במכרז החדש לא צריכה להיות הכשרה לאנשי המקצוע, אם הוא קובע לבד, משרד החינוך, מה לו ולזה?

אורלי לוי אבקסיס: זה פר-אקסלנס שייך למשרד הבריאות, שם יש את אנשי המקצוע.

אורלי לוי אבקסיס: זה צריך היה להיות שם ולא ייתכן שאתם בונים מכרז כזה ולא מתייעצים עם משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, אתם יודעים מה?

אורלי לוי אבקסיס: אני לא נותנת יותר לאף אחד זכות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסכמת פה עכשיו, כי די, אני קצפי כבר יצא ואני חושבת שהגזמנו והבנו את התמונה.

אורלי לוי אבקסיס: עוד בעשר דקות הראשונות יכולנו לסיים פה את הישיבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני קוראת כך, לבטל את המכרז.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה המיוחדת לזכויות הילד פונה למשרד החינוך ודורשת ממנו לבטל את המכרז, לערוך חשיבה ובנייה מיוחדת לקראת מכרז חדש, בהתייעצות ובהדרכה של משרד הבריאות ושל אנשי המקצוע שם.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה מבקשת שבבניית המכרז החדש תהיה התייעצות עם נציגי ההורים, כדי להבין את הצרכים הבסיסיים היומיומיים של אותם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה קוראת שעל המכרז יהיה לשים בראש סדר העדיפויות את האיכות ולא את התקצוב.

אורלי לוי אבקסיס: לא ייתכן ששירות זהה או דומה מתוקצב בצורה אחרת בכל מסגרת, ולראיה שמנו פה שלוש מסגרות שונות, אחת, בריאות התלמיד שנמצא במשרד הבריאות, בריאות התלמיד המיוחד, שנמצא במשרד החינוך והנושא של הסייעות של הבריאות במוניציפאלי.

אורלי לוי אבקסיס: כל תעריף הוא שונה, כל מדד הוא אחר בכל אחת מהמסגרות הללו, הדרישות שונות, וזה אבסורד.

אורלי לוי אבקסיס: הוועדה תפנה למבקר המדינה כדי לבדוק את כל ההתנהלות בבניית המכרז של משרד החינוך וכדי להבין מה עומד מאחורי הדברים ואם הדרך שנעשתה, אני לא יודע אם לקרוא לזה כשרה.

יעקב מרגי: לא צריך לקרוא, כל ההתנהלות שהביאה ל - - -

אורלי לוי אבקסיס: לבדוק את כל ההתנהלות שהביאה לבניית המכרז החדש.

<רויטל לן כהן: בהזדמנות הזו גם את טללים.

<קריאה: ומה יקרה בינתיים?

אורלי לוי אבקסיס: יש דבר אחד, כדי להרגיע את ההורים.

אורלי לוי אבקסיס: גם במאבק שלנו לבריאות התלמיד ודחייה בגלל הספק שנפל בשירותי הבריאות, שסיפק למדינה, בשלב ביניים ממשיכים עם מכרז קודם עד אשר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים דבר נוסף, בשם הוועדה, אנחנו מבקשים מהמשרדים הרלוונטיים, וזה להמשך.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק למכרז הזה, גם לראייה כוללת.

אורלי לוי אבקסיס: להקים גוף משותף שיבחן את כל ההתנהלות של המערכות בנוגע לחינוך המיוחד, בנוגע לתלמידים מיוחדים בחינוך הרגיל, בדרישות ובשירותים שהמדינה מחויבת לספק ומי אחראי עליהם.

<קריאה: ומי יתקצב את הגוף הזה?

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שנמצא את האחראי נמצא גם את התקציב.

<קריאה: אני לא חושבת שהם יוכלו לפקח על עצמם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

<רויטל לן כהן: גברתי, רק שתדעי שגם לטללים הם הוציאו מכרז חדש.

<רויטל לן כהן: אנחנו נוציא היום בקשה לעשות את אותו דיון גם על טללים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים בצוות הבין משרדי הזה שיהיה גם כל נושא של בריאות הילדים שלנו במערכת החינוך, להיות נדון שם ולקבוע סעיפי סף מסוימים שיביאו בחשבון את השירות המתאים.

יעקב מרגי: ולהשוות את הטיפול בילדים עם הצרכים המיוחדים המשולבים בחינוך הרגיל לאותו טיפול שניתן בחינוך המיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: זה נכנס לחלק מהסיכומים, לחלק מהמסקנות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שוב פעם, למען הסר ספק, מבקשים לבטל את המכרז השערורייתי הזה.