ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 304, 2014-06-11 09:00

מירי רגב: בוקר טוב לכולם, אני מבקשת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא:

מירי רגב: הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון מס' 21) (איסור קבלת תמורה בעד עריכת נישואין), התשע"ד-2014 – של חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי שולי מועלם-רפאלי; הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מירי רגב: קיימנו מספר דיונים בסוגיות האלה, וביקשתי ששולי, המציעה, תתאם את כל הנושאים שנשארו פתוחים עם המשרד לשירותי דת.

<תומר רוזנר: עם המשרד לשירותי דת ועם משרד המשפטים.

מירי רגב: היו כמה סוגיות שנשארו פתוחות, ואני רוצה רגע לעבור עליהן כדי שנראה שאנחנו מרושתים.

מירי רגב: היועץ המשפטי של הוועדה, שולי, כמובן, וגורמי המשרד לענייני דת, נא להוסיף הערות אם במקרה לא עברתי על כל הנושאים.

מירי רגב: שולי, את רוצה להציג את הפערים או את ההבנות שהגעתם אליהן?

שולי מועלם-רפאלי: כפי שהצעת לי, ישבתי שוב עם סגן השר הרב אלי בן-דהן, גם שלשום וגם אתמול; הנוסח מקובל עליו, והוא ביקש לתקן שלושה דברים.

שולי מועלם-רפאלי: האחד, שהתקנות שהוא מתקן יהיו בתיאום גם עם הרבנות הראשית, לא רק הוא והוועדה.

שולי מועלם-רפאלי: הדבר השני, שהמידע שיפורסם לא יהיה במשרד הרב רושם הנישואין, אלא במשרדי לשכת הנישואין – כך זה נקרא.

מירי רגב: לא הבנתי את הדבר השני.

שולי מועלם-רפאלי: שזה יהיה בלשכת רישום הנישואין ולא אצל הרב רושם הנישואין – כך ההגדרה של המקום בו זה אמור להתפרסם.

מירי רגב: אוקי.

שולי מועלם-רפאלי: ודבר שלישי, הוא ביקש שנחזור לבקשה המקורית שלו, שנאפשר שהתקנות יותקנו ב-120 ימים.

מירי רגב: לגבי השניים האחרונים אני אחשוב בהמשך, אבל לגבי הדבר הראשון – מה הוא רוצה, שהוועדה תתאם עם הרבנים?

שולי מועלם-רפאלי: לא, הוא.

מירי רגב: שהוא יתאם.

מירי רגב: אני לא אחראית למי הוא מתאם, שהוא יתאם עם מי שהוא רוצה, עם הרבנים הראשיים, עם מי שהוא רוצה, אני לא קובעת את זה בחקיקה.

מירי רגב: בן-דהן יחליט עם הוא מתייעץ, יביא לפה תקנות מתואמות עם מי שהוא חשב לתאם אותן, והוועדה תאשר אותן.

<עפר יעקב: לא, הוא חושב להחיל חובת היוועצות בחוק עם הרבנות הראשית.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: נראה לך שיהיה שר דתות שלא ייוועץ עם הרבנות הראשית?

מירי רגב: שיחשוב שהגוף הזה מיותר אולי?

<עפר יעקב: מן ראוי לקבוע את זה בחקיקה.

מירי רגב: לא, ממש לא מן הראוי לקבוע את זה בחקיקה.

מירי רגב: מן הראוי לקבוע בחקיקה שהשר לענייני דתות הוא זה שיקבע את העניין, והשר לענייני דתות הוא זה שיחליט אם הוא רוצה להתייעץ עם הרבנות הראשית או לא.

מירי רגב: מה, אני צריכה לחייב אותו להתייעץ עם הרבנות הראשית?

מירי רגב: למה?

מירי רגב: הוא השר, הוא המתקין את התקנות, הוא זה שמוביל את החוק, למה אני צריכה לקבוע לו עם מי להתייעץ?

מירי רגב: יש כזה תקדים בחוקים האחרים?

<עפר יעקב: יש חובת התייעצות.

<תומר רוזנר: לא, עם הרבנות הראשית מעולם לא היתה.

מירי רגב: משרד המשפטים?

<איגי פז: לעניין מינויים יש חובת התייעצות.

מירי רגב: איזה מינויים?

<איגי פז: לדוגמה, מינויים של חברי בית-דין משמעתי לרבני ערים, יש חובת התייעצות עם נשיא מועצת הרבנות; לא מכיר עם הרבנות, יש עם נשיא מועצת הרבנות.

<תומר רוזנר: אבל זה לא לגבי תקנות.

<איגי פז: לא לגבי תקנות, בכל אופן.

מירי רגב: בן-דהן רוצה שיהיה - - -

שולי מועלם-רפאלי: כן, הוא חושב שיש לזה מקום כדי לתת להם את המקום שלהם.

<תומר רוזנר: תחליטו על זה, אבל לא עם הרבנות אלא עם נשיא מועצת הרבנות.

מירי רגב: מה ההבדל בין נשיא מועצת הרבנות לרבנות?

<יוסף יצחק שלוש: זה איש אחד, וזו מועצה.

<יוסף יצחק שלוש: המועצה זה 20 אנשים.

<יוסף יצחק שלוש: וככה, מספיק שהוא מדבר עם הרב הראשי, מקבל את התיאום ויודע מה לעשות.

<תומר רוזנר: עם נשיא מועצת הרבנות הראשית, זה אפשר.

מירי רגב: אוקי, עם נשיא מועצת הרבנות הראשית.

<תומר רוזנר: לאחר התייעצות עם נשיא מועצת הרבנות הראשית.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אבל זו התייעצות.

מירי רגב: זה לא וטו.

מירי רגב: זה לא וטו של הרבנות – זה צריך להיות חד וחלק.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: אלה המילים שהוא ביקש ממני: התייעצות.

<קריאה: חובת היוועצות.

<תומר רוזנר: הוא לא חייב לקבל את דעתו.

מירי רגב: הוא לא צריך הסכמה.

<תומר רוזנר: "לאחר התייעצות", כפי שאמרתי.

מירי רגב: וחוץ מזה, הפערים ביניכם סוכמו?

שולי מועלם-רפאלי: כן, חוץ משלושת הדברים האלה.

<תומר רוזנר: לפני שאתם מציגים את הפערים, צריך להציג את החוק לפרוטוקול, על מה מדובר.

מירי רגב: היועץ המשפטי מבקש שלטובת הפרוטוקול נבהיר את מטרת החוק.

מירי רגב: מטרת הצעת החוק היא לאסור על רבני ערים ורבנים שהם עובדים של מועצות דתיות ורשות מקומית ומקבלים משכורת מהמדינה עבור עבודתם, לגבות תשלום עבור עריכת נישואין.

מירי רגב: בעצם אנחנו אומרים שלרב יש תכולת עיסוק, למרות שזה מולם לא נקבע בצורה מסודרת בחקיקה, ואנחנו מבקשים שבתוך תכולת העיסוק הוא יבצע את תפקידו, וחלק ממנה הוא להשיא בני-זוג, וכמובן, לא לקחת תמורה על כך משום שהם משלמים 700 שקלים אגרה עבור נישואין.

מירי רגב: כן קיבלנו, שאם יש רב שהוא לא רב של האיזור, והחליטו אנשים מאילת שהם רוצים את הרב הזה, אז על אותו רב הם יצטרכו לשלם.

מירי רגב: כמה הם ישלמו – את זה נקבע בתקנות.

מירי רגב: אתה יודע, רבנים אומרים: כמה שאת רוצה, אבל הם מתסכלים כמה אתה שם, ואז זוג צריך לתת גם את זה וגם את זה וגם את זה, וגם ככה הוא מוציא הרבה מאוד הוצאות בעניין הזה.

מירי רגב: והדבר השני שקבענו, שרב עיר, משום שהמשכורת שלו היא משכורת גבוהה, של כמעט 30,000 שקלים - - -

יעקב מרגי: את טועה.

מירי רגב: זאת המשכורת של רב עיר.

שולי מועלם-רפאלי: משה בכר ממשרד האוצר שלח לנו אתמול - הוא תיכף יפרט לך.

יעקב מרגי: זה לא חד-משמעי.

יעקב מרגי: יש ישן וחדש.

מירי רגב: אז תיכף הוא יפרט.

מירי רגב: אני מבינה שיש פער גדול מאוד בין המשכורות של רבני שכונות ורבני מועצות דתיות לבין רבני עיר.

יעקב מרגי: יש רבני עיר חדשים ורבני עיר ישנים.

יעקב מרגי: החדשים מרוויחים קרוב לשכר הממוצע במשק.

שולי מועלם-רפאלי: לא, ממש לא.

<חזקיהו סאמין: הרב מרגי, שינו את זה.

יעקב מרגי: שינו את זה עוד קצת?

יעקב מרגי: מה שיכולים הבית היהודי לעשות באוצר אני לא יכולתי.

מירי רגב: אני מבינה שזה השכר, ואם זה לא השכר אז תיכף משרד האוצר יאיר את עינינו.

מירי רגב: אבל בשכר של 30,000 שקלים, והוא אדם נבחר, הוא בהחלט יכול להשיא ולא לקבל על זה תמורה.

מירי רגב: חד וחלק.

מירי רגב: לגבי כל האחרים – אמרנו שהם בהחלט צריכים לקבל תמורה.

מירי רגב: כמובן שהיה עדיף שאף אחד לא יקבל תמורה, שאדם משלם אגרה של 700 שקלים ובזה נגמר.

דוד אזולאי: - - -

יעקב מרגי: אני מרחיק לכת אתך: אפילו אלה שלא מרוויחים כמו שצריך והם משיאים בתחום השיפוט שלהם, לא צריכים לקבל תמורה.

מירי רגב: לא, בתחום השיפוט הם לא מקבלים - - -

יעקב מרגי: לא, כי השתמע מהדברים שלך - - -

מירי רגב: לא, לא, לא.

מירי רגב: בתחום השיפוט שלהם הם לא מקבלים תמורה.

מירי רגב: הם מקבלים תמורה רק אם, לדוגמה, אני רוצה להשיא את בני בעזרת ה' עם איזשהו רב שהוא לא מהאיזור שלי, ואז על אותו רב שאני רוצה להביא, עליו אני אצטרך לשלם יותר.

יעקב מרגי: נכון.

מירי רגב: כמובן שדיברנו גם על הסנקציות ואמרנו שצריך לאכוף את ההחלטה הזאת, ולא הייתי מוכנה שתהיה פה שום סנקציה, לא פלילית ולא שום דבר אחר, תהיה סנקציה בדיוק כמו לכל עובד ציבור.

מירי רגב: גם זה נושא שסיכמנו.

מירי רגב: ותיכף נדבר על הסנקציה.

מירי רגב: דבר נוסף שקבענו, שעד שהשר לא יתקין תקנות ולא יביא את התקנות לאישור הוועדה, יש איסור מוחלט וגורף לגבות כספים עבור נישואין על-ידי הרבנים, חד וחלק, כי הם עובדים לא על-פי הנוהל.

מירי רגב: את זה קבענו גם כן.

שולי מועלם-רפאלי: חשוב לי להגיד, גם מול האמירות הנוספות שעלו מכיוונים אחרי – זה לא שעכשיו אנחנו מכריחים את הרב מתל-אביב לנסוע לאילת ולא לקבל על זה תמורה, חלילה.

שולי מועלם-רפאלי: לרב העיר תל-אביב יש את כל הזכות להגיד לזוג מאילת: אני לא רוצה לבוא.

שולי מועלם-רפאלי: כי אם הוא לא מקבל תמורה, והוא מחליט שהוא לא רוצה, הזוג מאילת לא יכול לחייב אותו.

שולי מועלם-רפאלי: שלא ישתמע, חלילה, כאילו יש לנו ציפייה מהרב של תל-אביב או של קרית-שמונה לנסוע לאילת - - -

דוד אזולאי: מה יעשה אותו זוג שגר בתל-אביב אבל נרשם בחיפה, מי הרב שיערוך לו את החופה?

שולי מועלם-רפאלי: הרב של חיפה.

שולי מועלם-רפאלי: אמרנו שבגלל פתיחת אזורי הרישום, הדברים היום הרבה יותר קלים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מזכירה שבאחד הדיונים אמרו לי חלק מהנוכחים: בשביל מה צריך את זה אחרי שנפתח חוק אזורי רישום?

שולי מועלם-רפאלי: ואנחנו מבינים שבכל זאת צריך את העניין הזה.

מירי רגב: רוני, בבקשה.

<רוני טיסר: שני דברים שאני רוצה להעלות לשולחן הוועדה.

<רוני טיסר: הדבר הראשון, כפי שפתחה יושבת-הראש, הוא לעניין הסנקציה – בדיון הקודם ביקשת שהדין שיחול לגבי רבנים הוא אותו דין שחל על עובד ציבור, לא פחות ולא יותר.

<רוני טיסר: אנחנו עשינו בדיקה מעמיקה לגבי הדין החל על עובדי ציבור שעובדים עבודה פרטית ללא היתר, שזה בעצם המקבילה לסיטואציה שלנו, וגילינו שאין אחידות בדינים שחלים על עובדים שכאלה.

<רוני טיסר: לגבי עובדי מדינה שעליהם חל הדין המשמעתי של עובדי מדינה, אכן, אם הם עובדים עבודה פרטית ללא היתר, חל עליהם הדין המשמעתי.

<רוני טיסר: עם זאת, לגבי עובדי ציבור שהם עובדי רשויות מקומיות, עיריות או עובדי מועצות אזוריות, חל עליהם דין אחר.

<רוני טיסר: בצו המועצות האזוריות נקבע שעובד שעבד עבודה פרטית ללא היתר או עבודת חוץ על-מנת לקבל פרס, כפי שנכתב שם, דינו או מאסר או קנס.

<רוני טיסר: ואילו בפקודת העיריות נקבע שדינו של עובד עירייה שעבד עבודת חוץ על-מנת לקבל פרס, דינו קנס פי שלושה משווי העבודה שהוא קיבל.

מירי רגב: איפה זה נכתב?

<רוני טיסר: בפקודת העיריות, בצו המועצות האזוריות.

<רוני טיסר: מכיוון שההוראה שאנחנו מחילים כאן חלה גם, בין השאר, על רבנים שהם עובדי רשויות מקומיות, חשבנו שהדין הנכון להחיל הוא אותו דין שחל עליהם כשהם עוברים על אותה הוראה כעובדי ציבור רגילים.

<רוני טיסר: דבר נוסף ובעייתי הוא שכרגע, לצערנו, נכון להיום, אין דין משמעתי אפקטיבי שחל על רבני ערים, שגם עליהם אנחנו מחילים את הוראות החוק הזה.

<רוני טיסר: לכן, אם נקבע שעבירה על הוראות חוק זה היא עבירת משמעת, למעשה, לגבי רבני ערים לא תהיה סנקציה אפקטיבית.

<רוני טיסר: לכן ההצעה שלנו, שמופיעה לפניכם בנוסח כאן, היא שהסנקציה שתחול היא הסנקציה בדומה לפקודת העיריות, היא קנס, וזה איזשהו איזון בין כל הדינים החלים ובהתאמה.

מירי רגב: זאת הסנקציה שחלה על כל עובד עירייה?

<תומר רוזנר: כן.

<רוני טיסר: כן, לגבי כל עובד עירייה.

<רוני טיסר: בעקבות הערה שקיבלנו מהמחלקה הפלילית במשרד המשפטים – הם ביקשו שהניסוח יהיה אחר ושלא נַפנה לפקודת העיריות, אלא פשוט נכתוב את הסנקציה עצמה.

מירי רגב: למה?

<איגי פז: בחקיקה עונשית-פלילית – אני אומר את מה שאני אומר בתיאום עם הגורמים הפליליים אצלנו בייעוץ וחקיקה – אנחנו לא מַפנים לחוק אחר, אלא רושמים פשוט: "קנס"; וכשרושמים "קנס" בלי לפרט, זה מוליך לחוק העונשין, ושם בסעיף 63 כתוב שאם עובד ציבור קיבל טובת הונאה, אז הדין שלו הוא קנס עד פי ארבעה ממה שהוא קיבל, וזה מה שיחול.

מירי רגב: יש שני עובדי עירייה: אחד הוא רב, והשני הוא פקיד.

מירי רגב: הפקיד עבד עבודה נוספת ולא קיבל על זה אישור – מה עונשו לעומת רב?

יעקב מרגי: אין עונש.

<תומר רוזנר: יש עונש.

יעקב מרגי: יש דין משמעתי.

<תומר רוזנר: לא, לא.

יעקב מרגי: דין משמעתי.

מירי רגב: רגע, מרגי, בוא נשמע מהיועצים המשפטיים – שני עובדי עירייה, אחד הוא רב והשני פקיד, שניהם עשו את אותה עבירה: עבדו עבודה נוספת ללא אישור, מה עונשו של הפקיד ומה עונשו של הרב?

<איגי פז: עובד עירייה שעבד על-מנת לקבל פרס, דינו קנס עד פי שלושה מטובת ההנאה שהוא קיבל.

אורי מקלב: באיזה תהליך?

<איגי פז: ההליך הוא פלילי, הגשת כתב אישום.

אורי מקלב: אין ועדת משמעת?

<רוני טיסר: כמובן, יש אפשרות וזה גם נעשה פעמים רבות, לא לפנות להליך הפלילי ולפנות לדין המשמעתי שגם הוא חל על עובדי עיריות ומועצות מקומיות.

<תומר רוזנר: זה גם וגם.

<רוני טיסר: זה גם וגם, וכמובן שיש את שיקול הדעת לבחון ולהחליט.

אורי מקלב: למי יש שיקול הדעת?

<תומר רוזנר: לתביעה.

דוד אזולאי: גברתי יושבת-הראש, אני מתנגד לסעיף הזה.

דוד אזולאי: אי אפשר להעמיד את הרב באותה משוואה עם פקיד בעירייה.

דוד אזולאי: לכן אני מציע כרגע לא להתעסק בנושא הזה.

דוד אזולאי: כי אם אנחנו הולכים לכיוון הפלילי – ודאי שיש פה התנגדות.

דוד אזולאי: אני לא אתן את ידי לכך שרבנים יעמדו לדין פלילי על מעשה שהוא לא ראוי.

דוד אזולאי: אני לא מוכן לזה.

דוד אזולאי: אבל בואו נחכה לתקנות, נקבל את התקנות ובתקנות ייקבע שאותו רב שלא נהג כפי שצריך לנהוג, אפשר לקבוע איזשהו קנס.

מירי רגב: סנקציה חייבת להיות.

מירי רגב: עם כל הכבוד, ויש לי כבוד גדול לרבנים, אבל אם הוא עובד מדינה והוא פועל בניגוד לחוקים, אז הוא לא מעל לחוק.

דוד אזולאי: אני מסכים אתך, ולכן אני אומר: בואו נקבע קנס.

מירי רגב: זה מה שהם הציעו פה.

<תומר רוזנר: זה מה שמוצע.

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: פה מדברים על משהו משמעתי.

מירי רגב: לא, לא.

מירי רגב: הם כותבים כאן:

מירי רגב: בנוסח קבוע כי רב שיקבל כסף עבור הוראת חופה בניגוד למה שנקבע, בלי שקיבל היתר, תחול עליו אותה סנקציה שחלה על עובד עירייה שעבד בעבודה פרטית ללא היתר, קנס של פי שלושה מהסכום אותו קיבל על העבודה שעבד ללא היתר.

אורי מקלב: האם זאת עבירה פלילית?

מירי רגב: לא בלי, בלי.

<קריאה: זה עם סטטוס פלילי.

<איגי פז: כן, זה פלילי.

<איגי פז: זה הגשת כתב אישום.

<איגי פז: זה הליך פלילי.

<קריאות: זה הליך פלילי.

דוד אזולאי: אני שואל את היועצים המשפטיים: קנס כזה שדיברה עליו כרגע היושבת-ראש, האם הוא שייך לבית-דין משמעתי או לפלילי?

<תומר רוזנר: לפלילי.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: אז לזה אני מתנגד.

<תומר רוזנר: קנס הוא סוג של עונש.

יעקב מרגי: אנחנו הולכים מתוך כוונות חיוביות.

יעקב מרגי: אני לא חושד בחברת הכנסת שולי מועלם, שיש לה כוונות שליליות או זדוניות, או מתלהמת כלפי הרבנים, ודאי שלא.

יעקב מרגי: ואני לא מאמין שמישהו שחשב לקדם את התהליך הזה, חשב להגיע למסלול הפלילי.

יעקב מרגי: עכשיו אני אומַר לך בפרקטיקה, וחשוב להתייחס לפרקטיקה, והפרוטוקול מבקש את הפרקטיקה, מבקש את המילים שלנו, מעבר לכתוב, כי אנחנו נתונים אחר-כך בפרשנויות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: יש מתח מסוים בין מזמין שירות למקבל שירות.

יעקב מרגי: ולעתים, מהפרקטיקה שלי כראש מועצה דתית ולאחר מכן כשר לשירותי דת, קיבלתי עשרות תלונות של הבנות שהיו מסוכמות בין מזמין השירות למקבל השירות, במקרה הזה אני מדבר על עורך החופה לבין החתן או המשפחה, והיו אי-הבנות, כל אחד עם הציפיות, ואחר-כך הבנות שהיו מובנות מאליהן:

יעקב מרגי: אם זה החזר הוצאות נסיעה למקום רחוק, או תשר או טיפ, הפכו להיות קבלת תמורה, ואני לא הייתי רוצה ליפול בפרשנויות האלה בידי, במחילה מכבוד תורתם, של כל המלומדים סביבנו והמשפטנים, והפרשנים למיניהם, לא הייתי רוצה להפיל את זה לשם.

יעקב מרגי: אחרי שנים רבות, ואני הייתי שותף לזה, אימצנו את הדין המשמעתי של עובדי המדינה על עובדי המועצות הדתיות.

יעקב מרגי: אני מבקש להכניס את זה לאותו מסלול בלבד.

יעקב מרגי: לא מעבר לזה.

<איגי פז: אבל הדין הזה לא חל על דייני ערים.

יעקב מרגי: אדוני המלומד, אנחנו נחיל את זה, אנחנו המחוקקים.

יעקב מרגי: אתה יכול רק לייעץ לנו.

<איגי פז: אני רק יכול להגיד שיש תזכיר חוק - - -

יעקב מרגי: אתה לא יכול להגיד לי.

יעקב מרגי: אני מדבר אליה.

יעקב מרגי: תבקש ממנה רשות דיבור.

מירי רגב: איך אנחנו יכולים להחיל את הדין המשמעתי גם על רבני ערים?

יעקב מרגי: נתקן חקיקה.

יעקב מרגי: בחוק הכול אפשר.

<תומר רוזנר: קודם כל, בחוק שירותי הדת קיים סעיף שהוא בבחינת "אות מתה", שקבע דין משמעתי לרבני ערים, והוא לא הופעל מעולם.

<תומר רוזנר: יש בו קשיים אינהרנטיים שלא מאפשרים להפעיל אותו למעשה, ובעצם זה לא בכדִי שהוא לא הופעל מעולם.

<תומר רוזנר: משרד המשפטים פרסם תזכיר חוק שקובע דין משמעתי לרבני ערים, אבל התזכיר הזה תקוע בממשלה עקב התנגדות שקיימת לגביו.

יעקב מרגי: אז נחכה לו, נַפנה אליו בתקנות.

<תומר רוזנר: וכרגע התוצאה תהיה שלרבני ערי לא תהיה - - -

יעקב מרגי: לא היה 70 שנה, תומר, במחילה מכבודך , יהיה בעוד חצי שנה, יהיה בעוד חודשיים, בעוד שלושה חודשים.

דוד אזולאי: אבל תומר, אנחנו לא באים ומתנגדים.

דוד אזולאי: אני לא רוצה ללכת לסנקציות פליליות, מזה אני נזהר.

דוד אזולאי: אני אומר: רבותי, בואו נהיה חכמים, בואו נקבע קנס עכשיו, קנס בגובה המשכורת, בחצי משכורת, מה שאתם רוצים.

יעקב מרגי: השעיה, הכול, אבל בבית-דין משמעתי, לא פלילי.

דוד אזולאי: רבותי, אל תיכנסו לסעיף הפלילי.

מירי רגב: אפשר לקבוע קנס בלי שזה יַפנה לסעיף פלילי?

<תומר רוזנר: כן, אפשר.

<תומר רוזנר: בית-הדין למשמעת של עובדי הרשויות המקומיות ושל עובדי המדינה מוסמך להטיל גם סנקציות כספיות, מבלי שזה יהיה פלילי.

מירי רגב: אפשר לקבוע את זה שהסנקציה תהיה בית-דין משמעתי, קנס בלבד?

<תומר רוזנר: פי שלושה, כן.

שולי מועלם-רפאלי: כמו עובד עירייה.

<תומר רוזנר: ואז זה פותר לנו את הבעיה - - -

דוד אזולאי: אדוני היועץ המשפטי, אני רק מבקש לפרוטוקול, שהדברים יהיו ברורים: שהסיכום הזה, בסופו של תהליך, לא יביא לדין פלילי.

<תומר רוזנר: זה מה שאמרתי.

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: הדברים לא נשמעו, אני לא סתם אומר את זה.

דוד אזולאי: אני שמתי לב לדברים, ואני מבקש שדברים ייאמרו לפרוטוקול.

<תומר רוזנר: מה שאדוני אומר, זה מה שאני הצעתי, לקבוע את זה כעבירת משמעת.

<תומר רוזנר: אנחנו מכירים מקרים שבהם נקבעות עבירות משמעת מיוחדות בחקיקה ספציפית; יש לנו דוגמה בחוק מבקר המדינה, יש לנו בחוקים אחרים.

<תומר רוזנר: אפשר לקבוע זאת כעבירת משמעת לפי הדין המשמעתי החל על העובד.

<תומר רוזנר: במקרה שלנו זה יפתור את הבעיה של הרבנים שמועסקים - - -

מירי רגב: זה לא פותר לנו את הבעיה של רבני ערים.

יעקב מרגי: בחוק שירותי הדת היהודיים לא מופיע, תומר?

יעקב מרגי: אתה בקי בחוק שירותי הדת היהודיים?

יעקב מרגי: לא מופיע שם הנושא המשמעתי של רבני ערים?

<תומר רוזנר: התייחסתי לזה.

<תומר רוזנר: אמרתי שיש בחוק שירותי הדת היהודיים סעיף שהוא בבחינת "אות מתה" שקובע דין משמעתי לרבני ערים.

יעקב מרגי: לכן גם החלנו את הדין המשמעתי.

מירי רגב: לא, אבל זה לא חל על רבני ערים.

יעקב מרגי: אז נחיל את זה.

מירי רגב: בסדר, אבל לא החלתם את זה עד עכשיו.

יעקב מרגי: אני שמח שאת מתחילה, זכית בכמה דברים טובים בקדנציה הזאת.

דוד אזולאי: יש לי בקשה.

דוד אזולאי: אני חייב לצאת, אני רק אבקש להכניס הסתייגויות דיבור, אם חברי מרגי יכניס הסתייגויות מהותיות אז לצרף אותי.

מירי רגב: אוקי.

מירי רגב: הרב שלוש, בבקשה.

<יוסף יצחק שלוש: אני יושב-ראש ארגון רבני ההתיישבות.

<יוסף יצחק שלוש: האמת היא שאין לי הרבה מה לדבר פה, כי, תרשו לי לומר, הכול כאן - - -.

<יוסף יצחק שלוש: חברי הכנסת עושים את העבודה בצורה יפה.

<יוסף יצחק שלוש: אני יכול לומר דבר ומה שאני חושב, וזה לא ינעם להרבה, אבל אני מדבר מתוך פרקטיקה בתור יושב-ראש ארגון רבנים, ואני חי את הרבנים, מאות רבנים, בהתיישבות.

<יוסף יצחק שלוש: צריך לדעת שבעריכת חופות כיום, מעל 80% לא עורכים הרבנים המקומיים, הרבנים המושביים, הרבנים האזוריים, 80% עד 90% נלקחים משירות חוץ, כפי שקראתם להם ושהתרתם להם.

<יוסף יצחק שלוש: אני כרשם נישואין, ויש לי נאמר 120 תיקים בשנה, אחראי על 30 יישובים ואני רושם את כולם, בממוצע יוצא ליישוב שלושה בשנה; לרב יישוב יוצא לערוך חופה, להערכתי, לפי מה שאני יודע ומסקר, זה אולי פעמיים בשנה.

<יוסף יצחק שלוש: אני רואה את הצעת החוק הזאת, של פעמיים בשנה, מיותרת לחלוטין.

מירי רגב: הוא לא חייב.

מירי רגב: הצעת החוק בתקנות תקבע כמה חופות רב כזה צריך לעשות.

<יוסף יצחק שלוש: לא, אין לו.

<יוסף יצחק שלוש: יש לו את היישוב שלו.

<יוסף יצחק שלוש: אין לו יותר.

<יוסף יצחק שלוש: הוא אחראי על היישוב שלו.

<יוסף יצחק שלוש: הוא הרב של היישוב.

שולי מועלם-רפאלי: מעולה, לא יגיעו אליו.

<יוסף יצחק שלוש: אבל יתירה מכך, רב יישוב הוא רב אחראי על היישוב, הוא לא רב אחראי על העיר כולה, או על המועצה האזורית.

<יוסף יצחק שלוש: הוא רב המושב.

מירי רגב: מצוין, אז הוא יזכה.

מירי רגב: הוא עושה שתי חופות, ואם מישהו במיוחד ירצה אותו מרחוק, אז הוא יתוגמל על זה.

<יוסף יצחק שלוש: כן, על מקום רחוק, על מחוץ למקום כהונתו, אין שאלה כאן.

<יוסף יצחק שלוש: מדברים על תחום כהונתו.

<יוסף יצחק שלוש: תחום כהונתו מצומצם ביותר, אולי שתי חופות בשנה, ועל זה כל הרעש המהומה, וקראתי פרוטוקול של 50 עמודים.

<יוסף יצחק שלוש: קראתי, וראיתי את הלך הרוחות, וזה מיותר כל מה שאנחנו מדברים כי הולכים על "עליהום".

<יוסף יצחק שלוש: דבר נוסף, צריך לדעת את זה: רב נמצא עם התושבים שלו, חי אותם, משכורתו של הרב היא פחות משכר המינימום, בסיס שלו, פחות משכר המינימום.

<יוסף יצחק שלוש: רב שגמר גמול השתלמות ומגיעה לו תוספת, אמר לי: לא קיבלתי את התוספת כי עד עכשיו היתה לי השלמת הכנסה, עכשיו מגיע לי כדין את השכר ובתוספת תשעה שקלים.

<יוסף יצחק שלוש: מדברים על שכר מינימום ועל שכר המינימום של פעמיים בשנה, באים ועושים הצעת חוק – זה דומה בעיני לאפס את העיגולים - - -

מירי רגב: אבל אתה מתייחס למיעוט הרבנים, ואנחנו מתייחסים פה לרבני ערים.

<יוסף יצחק שלוש: קודם כל, אני יושב-ראש ארגון רבנים בהתיישבות.

מירי רגב: בסדר, אז אליכם זה לא מדבר.

<יוסף יצחק שלוש: נמשיך הלאה: תני לי לומר עוד מילה אחת.

<יוסף יצחק שלוש: רב עיר, ואני אומר את זה באחריות ובידיעה ברורה, עורך אולי חופה או שתיים בחודש, לא בגלל שהוא עורך בחוץ, אלא בגלל שכל החופות, לוקחים אותם רבנים מבחוץ.

<יוסף יצחק שלוש: ולא רק זה, אלא רב עיר נמצא בבוקר במשרד, נמצא בצהריים, נמצא בערב במנחה וערבית, נמצא בטלפונים כל היום, בשבתות.

מירי רגב: אז מה אתה רוצה, שידליק את המשואה?

מירי רגב: מה לעשות?

מירי רגב: גם אנחנו עושים טלפונים ומתפללים גם.

<יוסף יצחק שלוש: אני מסכים למונח שרב עיר, שכרו בין פי שלושה לפי שישה מרב מושב, זה ברור, בנטו שלו.

<יוסף יצחק שלוש: אבל עדיין רבני ערים עומדים בראש היררכיה, אי אפשר להגיד להם: תעשה כאן כשאתה עושה שם.

<יוסף יצחק שלוש: זה קטנות המוחין.

שולי מועלם-רפאלי: אבל סגן השר והרבנים הראשיים יודעים את זה.

מירי רגב: תודה רבה לך, הרב שלוש.

מירי רגב: אני רוצה לשמוע את רב ירושלים, ביקשת להגיד פה משהו?

<קריאה: הוא הממונה.

אורי מקלב: אנחנו מוכנים לקבל אותו גם בתור רב של ירושלים.

שולי מועלם-רפאלי: מסביב לשולחן הזה יש הסכמה.

אורי מקלב: את פתרת את הבעיה, גברתי היושבת-ראש.

אורי מקלב: את יכולה לקדם את זה, אנחנו תומכים בך בעניין הזה עכשיו.

דוד אזולאי: אפילו שהוא ספרדי, הוא יהיה.

מירי רגב: ואפילו שהוא ספרדי, אתה אומר.

אורי מקלב: אני מוכן לתת לך אפילו שכר על עריכת הקידושין הזו.

מירי רגב: תציג את עצמך, בבקשה, לטובת הפרוטוקול.

<יהושע ישי: אבל מה שנאמר פה, זה נרשם בפרוטוקול?

מירי רגב: כן, ברור.

מירי רגב: נרשם ואנחנו מוציאים את זה לכל העיתונים.

דוד אזולאי: יהושע, אחרי מה שקרה אתמול, הכול יכול להיות.

שולי מועלם-רפאלי: דרך האמת, הרב יהושע, היא הדרך הנכונה, גם שלך וגם מה שהיה אתמול.

<יהושע ישי: הערה ראשונה, לגבי רבני עיר, שכביכול אתם מתלבטים באיזו חקיקה להכניס אותם – אז בהנחה שהם נבחרים, חוק שירותי הדת, אני לא זוכר בדיוק את הסעיף בו, מַפנה לוועדת משמעת שצריכה להיות מוקמת על-ידי השר.

<יהושע ישי: לא בגלל שיש חוקים שהם "אותיות מתות" מייצרים חוקים חדשים, גם החוקים החדשים הם "אותיות מתות".

<יהושע ישי: גם החוק הזה, אני מוכן לבוא לכאן בעוד שנה, ולהגיד לכם: רבותי, כתבתם "אות מתה".

<יהושע ישי: ההערה השנייה, שמתקשרת ל"אות המתה" הזאת – רבותי, יש פה עניין של חופש עיסוק.

<יהושע ישי: יש רבנים שאומנם עובדים במסגרת המועצה הדתית, שכביכול מחויבים לעשות רישום נישואין, אבל זה לא מוגדר בהסכם הקיבוצי אתם.

מירי רגב: אז עכשיו יגדירו.

מירי רגב: אז הוא יכול להפר ולא להיות רב עיר.

<יהושע ישי: אז אני אגמור בזה, ואני אשאל אותך בשאלה פשוטה: אני יכול כראש מועצה דתית לחייב את רב השכונה לעשות חופה?

<יהושע ישי: תענו לי.

<תומר רוזנר: זו העבודה שלו.

מירי רגב: זו העבודה שלו.

<יהושע ישי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: הרב יהושע, החידוש שבחוק הזה יהיה שהדבר שלך ולי, ומקדמת דנא בכל דורות ישראל, אמר שחלק מהותי ואינהרנטי, גם לפי הרב שלוש, מתפקידו של רב שבא במגע עם הציבור שלו, הוא לערוך חופות בציבור הזה.

<יהושע ישי: גברתי, זו פילוסופיה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, זו לא פילוסופיה.

שולי מועלם-רפאלי: זו פרקטיקה שנהגה בכל קהילות ישראל.

שולי מועלם-רפאלי: זו פרקטיקה שנהגה בכל קהילות ישראל.

מירי רגב: מה רב השכונה עושה חוץ מאשר להתפלל ולעשות טלפונים?

אורי מקלב: גברתי היושבת-ראש, יש הבדל בין מה שאמר יהושע, יהושע מדבר מירושלים, ומה שאמר הרב שלוש.

אורי מקלב: הרב שלוש מדבר על יישוב והרב של היישוב, תמיד זה ככה, הוא גם זה שנרשמים אצלו וזה באחריותו, החופה והקידושין.

אורי מקלב: רב שכונה בירושלים, יכול להיות של 50,000 ו-60,000 תושבים, יש גם משרד של רישום נישואין, והרב יהושע ישי יכול להגיד לרב של גילה או לרב של רמות: יש לי רישום נישואין, יש לי עכשיו מחסור ברב, תלך אתה לסדר קידושין.

אורי מקלב: הוא יגיד לו: מה אתה תגיד לי עכשיו?

אורי מקלב: אני רב שכונה, אני לא אחראי לסדר קידושין.

אורי מקלב: הרי אין הבדל בתוך העיר, אם הזוג גר בשכונת רמות או בשכונת גילה, אין הפרדה והרישום לא מפריד בין השכונות בתוך ירושלים.

אורי מקלב: יש רישום נישואין בירושלים.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אם הוא רב של שכונת רמות, שיש בה 60,000 תושבים, אז השר יתקין בה תקנות שהוא מחויב ל-X, ואם הוא רב של שכונת בקעה שיש בה 5,000 תושבים אז - - -

אורי מקלב: אבל את מחוקקת חוק שלא קשור לתקנות.

מירי רגב: אלה בדיוק הדברים שהשר צריך להתקין בתקנות.

אורי מקלב: אבל את מחוקקת חוק עוד לפני התקנות של השר.

מירי רגב: החוק נותן מסגרת, החוק ממילא לא יכול להיות מופעל אלא אם יש לך תקנות.

אורי מקלב: אז אפשר להציע הצעה, לא בהסתייגות, אלא לבקש בקשה: נתת 120 יום להכין את התקנות, שתאריך התחילה של החוק הזה לא יהיה לפני 120 יום.

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: חד וחלק.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: זה כתוב.

אורי מקלב: ושזה יהיה ברור בעניין הזה.

מירי רגב: חד וחלק.

מירי רגב: ההצעה שלך כבר נדונה וכבר קבענו אותה.

שולי מועלם-רפאלי: היא אינהרנטית בהצעה.

מירי רגב: מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: את יודעת את הפתגם הנדוש, שהדרך לאן היא רצופה כוונות טובות.

יעקב מרגי: שוב, אני מדבר בפרקטיקה, מתוך כאב אני אומר.

יעקב מרגי: אני הייתי ראש המועצה הדתית באר-שבע, עם שמונה רבני שכונות, לא כולם עורכי חופות, לא כל אחד אוהב את ה"תיק" הזה.

<קריאה: גם לא לכולם יש כושר.

אורי מקלב: וגם לא את כולם רוצים.

יעקב מרגי: לא כל אחד אוהב את ה"תיק" הזה.

יעקב מרגי: מה יקרה, עם כל הרצון הטוב של כל מי שיושב סביב השולחן הזה, ואני אומר לך מה קרה בבאר-שבע: נוצר מצב ששלושה-ארבעה לקחו את זה כג'וב, ואז היה להם משרד במועצה שאנחנו מימנו, וחצי התפקיד שלהם היה לקבל קהל ולתאם את החופות, לפעמים שניים-שלושה בלילה, שזה יוצר מטרד גם למבקשי השירות, כי הוא לא יכול להיות בשלושה מקומות בעת ובעונה אחת.

יעקב מרגי: אם מישהו יודע שהוא ייכנס לתקנות האלה, שאני עוד לא יודע איך הם ייצאו ואיך הם יהיו – לכן, אני לא אומר לא לחוקק את החוק הזה, אני אומר: בשום שכל, כמו בחוקים אחרים, שלפעמים אנחנו מתכוונים לטוב ובסוף יוצא מצב שתקענו את זה.

יעקב מרגי: בנושא הסכם קיבוצי – את יודעת מה זה לשנות הסכם קיבוצי?

יעקב מרגי: כל הנושא הזה לא מוסדר, לא מוגדר.

יעקב מרגי: אומר לכם את זה ביושר הממונה על המועצה הדתית הכי גדולה בארץ והכי מורכבת בארץ, ושמתמרן שם באומנות רבה.

יעקב מרגי: בשום שכל, לחשוב על זה, לא לזרוק פה: אנחנו נתקן בתקנות, אנחנו נעשה וזה.

מירי רגב: אני מתארת לעצמי שבן-דהן יעשה דברים בשום שכל, לא?

יעקב מרגי: זה לא תלוי בו בלבד.

יעקב מרגי: הנה, אני אומר לך: זה לא תלוי בו, זה מועצת הרבנות הראשית ומשרד המשפטים ומשרד האוצר, ובסוף-בסוף, כפי שאמר לכם הרב יהושע, לצערנו הרב, אנחנו לא רוצים שיהיה "אות מתה".

יעקב מרגי: לכן כשאמרתי בחוק שירותי הדת היהודיים: או - - - או לשלב אותם בדין המשמעת של עובדי המדינה כמו שאני אימצתי אותם באומץ – אומנם, לגילוי הנאות, בעקבות עתירה, זה לא בא יזום.

יעקב מרגי: אנחנו הציבור הדתי לא יודע ליזום, רק כשנופלים עליו עם פטיש.

יעקב מרגי: אני אומר את זה כביקורת לעצמי, לא כלפי אף אחד.

יעקב מרגי: זה נעשה, למה ליצור עוד פלטפורמה, עוד מסילת רכבת, עוד מסלול?

יעקב מרגי: יש דין משמעתי לעובדי המועצות הדתיות - - -

מירי רגב: לא, אנחנו נלך לפי החקיקה הקיימת בנושא הסנקציות.

דוד אזולאי: שזה לא ייושם עד ש - - -

מירי רגב: זה ברור.

מירי רגב: עד שאני לא אראה את התקנות ועד שהוועדה - - -

שולי מועלם-רפאלי: הוועדה אמורה לאשר אותן.

מירי רגב: וכל עוד התקנות לא יאושרו, החוק לא יאושר.

<יהושע ישי: קחו בחשבון שאנחנו מדברים על כך שרבני השכונות, האחרון שבהם מונה בשנת 1998; אתם יודעים מה, משנת 2000 – משנת 2000 לא מונו רבני שכונות חדשים, הם נמצאים במסגרת הסדרים קודמים.

<יהושע ישי: אתה לא יכול לבוא היום להחיל הסדר חדש על רב שמוּנה בשנת 2000.

מירי רגב: זה נכון.

<יהושע ישי: אז על מי יחול החוק?

<יהושע ישי: על מי שלא מוּנה?

<יהושע ישי: יש הסכם קיבוצי עם רבני השכונות, שמוסדר משנת 1988 שלא מחיל עליו חובה לערוך חופה.

<יהושע ישי: אגב, החוק יכול להסדיר את התופעה שהרב מרגי פה ציין, שפתחו משרד ושלושה רבנים מחלקים ביניהם את החופות.

<יהושע ישי: זה באמת יהיה.

מירי רגב: אז כבר פתרנו נושא אחד.

<יהושע ישי: לא, אבל לא יהיה מי שיערוך חופה.

מירי רגב: אני מאמינה שיהיה כי זו מצווה גדולה, לא?

<יהושע ישי: לא, לעשות ברית מילה זו מצווה גדולה.

מירי רגב: אבל אם פועלים מתוך יראת שמיים, זו מצווה גדולה.

<יהושע ישי: יקירתי, המצווה הגדולה היא לקחת את התשלום בעבור המצווה שאתה עושה.

<יהושע ישי: זו המצווה.

מירי רגב: הבנתי.

<יהושע ישי: באמת, נו, מה, איפה אנחנו חיים?

<יהושע ישי: אני חבר כנסת סתם, ככה בא לי, להתנדב?!

מירי רגב: אני מתארת לעצמי שיהיו רבנים שיהיו מוכנים לעשות את זה, ומי שלא ירצה, אז אולי צריך להחליף אותו.

מירי רגב: אולי באמת הגיע הזמן, שהוא עבד יותר מדי בתפקידו כרב שכונתי וצריך להחליף אותו.

מירי רגב: אני לא יודעת.

<יהושע ישי: יותר ממה שרציתי לומר אמרתי, ואני מתספק במה שאמרתי.

מירי רגב: יופי, אני שמחה.

מירי רגב: מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: זו רשות דיבור וגם הגשת שתי הסתייגויות, ברשותכם: הראשונה היא הסתייגות על שם החוק, שלא לקרוא לו: "איסור קבלת תמורה בעד עריכת נישואין", אלא: "הסדר קבלת תמורה בעד עריכת נישואין".

אורי מקלב: אני חושב שיש משמעות גדולה מאוד לדימוי של החוק הזה.

אורי מקלב: אפשר לחשוב, ואני פונה גם למציעת החוק, אם החוק הזה חוקק בעקבות בעיה שיש היום, אם לך ידוע שיש היום בעיה של רבנים שמקבלים תמורה על אף שאסור להם לקבל תמורה.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: ברור, יושבים בפניך אנשי הרבנות והמשרד לענייני דת - - -

אורי מקלב: אבל את אומרת שאסור.

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

<קריאה: לא היה אחד שהגיש בקשה להיתר עבודה פרטית.

<קריאה: אף אחד לא ביקש.

שולי מועלם-רפאלי: הרי ממה נפשך?

שולי מועלם-רפאלי: אמר מבקר המדינה – חבר הכנסת מקלב, אתה מביא אותי להגיד דברים שכולנו חושבים שלא נכון להגיד אותם כי זה פוגע ברבנים, אבל מבקר המדינה אמר - - -

אורי מקלב: זה פוגע?

אורי מקלב: ! החוק שלך פוגע.

אורי מקלב: מי שפוגע בדימוי של הרבנים זה החוק שלך.

שולי מועלם-רפאלי: מבקר המדינה אמר שלא הוגשה לממונים ולו בקשה אחת לעבודה פרטית מטעם הרבנות.

<יהושע ישי: מי אמר את זה?

<תומר רוזנר: מבקר המדינה.

<יהושע ישי: זו טעות.

<יהושע ישי: שיבוא אלי.

<תומר רוזנר: אז תראה את הבקשות.

<יהושע ישי: שיבוא אלי – אין אצלי רב שכונה שיש לו עבודה נוספת ולא קיבל היתר.

<יהושע ישי: המבקר לא עשה ביקורת בירושלים.

<יהושע ישי: הוא עשה ביקורת במקומות אחרים.

יעקב מרגי: אני אומר לך, שולי, לא באשמת העובדים והמועצות, זה באשמת הרגולטור, המשרד לא התיר זאת לעולם.

מירי רגב: הערות נוספות?

אורי מקלב: הנה, יש לך ראש מועצה דתית שיש לו בקשות - - -

<יהושע ישי: אין לי רב שכונה שעובד בעבודה נוספת, שלא הגיש בקשה כדין לפי קריטריונים שאנחנו ניסחנו בהתאם להוראות הנוהל שמשרד הדתות קבע.

מירי רגב: אוקי, אז יחליט משרד המשפטים מה לעשות אתו.

יעקב מרגי: זו עבודה של הרגולטור.

יעקב מרגי: הרגולטור צריך לעשות את עבודתו והוא לא עושה.

מירי רגב: אז בן-דהן יתקין תקנות.

מירי רגב: מי זה הרגולטור?

מירי רגב: זה משרד הדתות.

יעקב מרגי: בעבר הייתי אני והיום - - -

מירי רגב: יפה, אז שמשרד הדתות יתקין תקנות.

יעקב מרגי: אף אחד לא רצה לגעת בזה.

מירי רגב: אז הנה עכשיו אנחנו נוגעים.

<תומר רוזנר: לגבי ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת מקלב, אני רוצה להתייחס.

<תומר רוזנר: ההסתייגות הזאת לא יכולה להירשם מכיוון שבהצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית אנחנו לא רושמים אלא את חוק שירותי הדת תיקון מספר זה וזה.

<תומר רוזנר: לא רושמים את הסוגריים השניים, זו טעות שזה מופיע פה.

<תומר רוזנר: ולכן, גם לפי תקנון הכנסת, אין הסתייגויות לשם החוק כאשר זה חוק מתקן.

<תומר רוזנר: בכל מקרה: הסוגריים האלה: "הסדר" או "איסור", לא יופיעו.

אורי מקלב: זה מופיע גם בסעיף 1: "איסור קבלת תמורה בעד עריכת נישואין".

<תומר רוזנר: בכותרת השוליים?

אורי מקלב: כן.

<תומר רוזנר: שם אתה יכול לתקן.

מירי רגב: מה אתה רוצה לתקן?

אורי מקלב: ל"הסדרה".

מירי רגב: מקובל על היוזמת?

שולי מועלם-רפאלי: לגמרי.

מירי רגב: מקובל גם עלי.

<תומר רוזנר: אתם מקבלים את ההסתייגות?

<תומר רוזנר: לרשום אותה?

מירי רגב: כן, "הסדר".

מירי רגב: מה זה משנה?

מירי רגב: בהסדר יש איסור?

שולי מועלם-רפאלי: כן.

מירי רגב: אז זהו.

אורי מקלב: אני חושב שיש משמעות לדימוי שאנחנו נותנים לחוק הזה.

מירי רגב: קיבלנו את ההסתייגות שלך.

אורי מקלב: אני מסביר את זה גם לתומר, שיבין.

אורי מקלב: ודבר שני, בכל אופן בחוק צריכה להיות סמכות, או לשר או לרבנים הראשיים, לקבוע החרגות באיסורים שאנחנו נותנים.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לעשות חוקים בלי שיש לממונים על כך את האפשרות להחריג, מתי מותר - - -

מירי רגב: בשביל זה יש תקנות, השר יתקין תקנות ונראה מה הוא יביא בתקנות.

אורי מקלב: אבל אני רוצה לאפשר בחוק.

<תומר רוזנר: זה בדיוק מה שהתקנות מאפשרות; התקנות מאפשרות לו לקבוע את ההסדרים, מה חריג ומה לא חריג.

<תומר רוזנר: אני אומר: התקנות הן - - - את ההסדר: מתי זה מותר, איך זה מותר, למי זה מותר, זה בדיוק מטרת התקנות.

יעקב מרגי: כי בתקנות אתה יותר גמיש.

אורי מקלב: אני מדבר אחרי התקנות, שיש אפשרות לעשות החרגות - - -

מירי רגב: אחרי התקנות לא יהיה שום דבר, רק מה שכתוב בתקנות.

<קריאה: אם ההחרגה תהיה חלק מהתקנות, ההחרגה תהיה חלק מהתקנות.

מירי רגב: נכון.

אורי מקלב: מאה אחוז, בסדר גמור.

מירי רגב: אתה רצית להגיד משהו?

<אלי רייף: שמי אלי רייף, מרבני "צהר".

<אלי רייף: ראשית, אנחנו מברכים סוף-סוף על החוקים שמסדירים פעילות של רבנים.

יעקב מרגי: לא ציפינו אחרת.

<אלי רייף: אני מודה לך.

מירי רגב: יש כל מיני - - - כיפה שחורה.

שולי מועלם-רפאלי: מרגי, גם אתה אמרת - - -

יעקב מרגי: זה לא קשור לכיפה, זה קשור ל - - -

אורי מקלב: מה יש מתחת לכיפה.

אורי מקלב: זה קשור לראש, לא לכיפה.

יעקב מרגי: יש שלוש כתות שלא מקבלות פני שכינה.

יעקב מרגי: זו אחת מהן, נו.

יעקב מרגי: יש להם דברים טובים - - -

מירי רגב: רבני "צהר", בבקשה.

אורי מקלב: אני מקווה שלא אמרתם שאתם הכנתם את החוק.

אורי מקלב: אתם גם הכנתם את החוק?

מירי רגב: ואם הוא הכין את החוק, אז מה?

אורי מקלב: אני רוצה לדעת.

אורי מקלב: אולי ככה לדעת איך אני אצביע.

מירי רגב: רבני "צהר", בבקשה.

<אלי רייף: בעצם המגמה היא ברוכה.

<אלי רייף: וידוע שרבני "צהר" עושים בהתנדבות - - -

<קריאה: בתשלום, בדוק ומנוסה.

יעקב מרגי: יותר יקר מ - - -

מירי רגב: אז גם הם לא ייקחו יותר יקר.

מירי רגב: אז גם אותם נסדיר עכשיו בחקיקה.

<קריאות: את לא יכולה.

<קריאות: הם לא עובדי מדינה.

מירי רגב: אה, הם לא עובדי מדינה.

יעקב מרגי: הם עמותה.

מירי רגב: הבנתי.

יעקב מרגי: - - - גם מ"הקרן החדשה", גם מהפראיירים הנאיביים החדשים בכנסת, וגם מכולם.

<אלי רייף: אתמול ישב אצלי חתן שאני משיא אותו בהתנדבות השבוע,ויש לי עוד אחד השבוע.

יעקב מרגי: תדליק משואה.

יעקב מרגי: אנחנו נמליץ עליך להדליק משואה.

<אלי רייף: ועם זאת, אולי נפתיע אתכם, שדווקא על נקודה אחת אנחנו בעד איזשהו עניין שהחוק דווקא הגביל אותו, ואנחנו חושבים שיכול להיות שיש מקום להסיר את ההגבלה, וזה בקביעת תשלום מרבי, כפי שאמר כאן מכובדי.

<אלי רייף: ודאי חלק מהשאת זוגות קשורה למיומנות ולמקצועיות, ואם הזוג פונה כי הוא מרגיש שיש מישהו מקצועי יותר, אז כמו בכל תחום מקצועי, יכול להיות שיש כאלה שהם מקצועיים בזה יותר או מקצועיים פחות.

אורי מקלב: יצאה הכיפה מן השׂק.

אורי מקלב: אתם מדברים על כסף.

אורי מקלב: רוצים יותר כסף.

אורי מקלב: לאפשר יותר כסף.

<אלי רייף: ולכן אני אומר שההגבלה בסעיף (ג), שמעבר למרחב זה יהיה מוגבל בסכום, למה לא להפוך את זה לשוק חופשי?

<אלי רייף: אדרבה - - -

מירי רגב: מה אתה אומר?

מירי רגב: אז למה בא החוק הזה?

מירי רגב: אם הייתי יכולה, הייתי מבטלת בכלל את כל העניין שמישהו צריך לשלם על זה.

מירי רגב: אתה רוצה עוד שאני אהפוך את זה לשוק חופשי?

מירי רגב: מה פתאום?

מירי רגב: אני לא אאשר את החוק הזה.

מירי רגב: החוק הזה לא יאושר בשוק חופשי.

יעקב מרגי: גברתי היושבת-ראש, בגלל שיש להם גם מסלול של שירותים נוספים - - -

מירי רגב: אני רוצה להגיע למצב שזוג צעיר לא ישלם יותר מ-700 שקלים עבור אגרת נישואין.

אורי מקלב: אפשר להחיל את החוק הזה גם על עמותות שעוסקות בסידור קידושין ונישואין.

<תומר רוזנר: לא, זה פרטי.

אורי מקלב: למה לא?

<תומר רוזנר: כי זה פרטי.

אורי מקלב: אבל מה העניין?

אורי מקלב: לעשות סדר.

אורי מקלב: נעשה סדר.

מירי רגב: חברים, אני רוצה להגיע להצבעה.

מירי רגב: מקלב, הערת את הערותיך בסיבוב שלך.

מירי רגב: בבקשה, משפט אחד כי גם לך נתתי כבר לדבר.

אורי מקלב: ועכשיו הערה חדשה אחר הדברים האלה: להחיל את זה גם על עמותות שמתעסקות בקידושין.

אורי מקלב: גם אותן נגביל בכסף.

<יהושוע ישי: אני שמח שנציג "צהר" נמצא כאן כדי להעמיד את הדברים על האמת שלהם.

<יהושוע ישי: על רישום נישואין ב"צהר" גובים 700 שקל ועוד 180 שקל.

<יהושוע ישי: אני לא יודע לאן הכסף הולך ואני לא יודע מה נעשה בכסף הזה.

<יהושוע ישי: אני כמועצה דתית רשאי לגבות רק 700 שקל, ולא מעבר לזה.

<יהושוע ישי: לגבי העניין של שוק חופשי לרבנים – אני חושב שאם אנחנו נסיר את האפשרות לרבנים לערוך חופות, אז זה ייתן פיתרון.

<יהושוע ישי: אבל כל זמן שלרבנים יש אישור לערוך חופות, וזו לא המטרה, הם צריכים לעשות את זה במסגרת ההסדר בינו לבין בני-הזוג.

<יהושוע ישי: ירצו – ייקחו אותם, לא ירצו – לא ייקחו אותם.

<יהושוע ישי: זה חופש העיסוק.

יעקב מרגי: צריך לעמוד לנגד עינינו, ככל שאנחנו נחנוק את המסלול הממלכתי, הציבורי – הרי האגרה שהוא משלם, הוא לא משלם על אותו רב עורך חופה.

יעקב מרגי: אם תדעו את התעריף של רב עורך חופה בתחום השיפוט מקבל תוספת בשכר, זה לעג לרש.

יעקב מרגי: העניין הוא שזה בדיוק מה שרוצה ארגון רבני "צהר", שיהיה קשה במסלול הזה כי המים הולכים למקום הנמוך ביותר.

יעקב מרגי: לנמוך, תרתי-משמע, והיקר ביותר.

יעקב מרגי: לכן אני אומר גם לפרוטוקול, גם לך, היושבת-ראש, גם למחוקקת, שאני לא מטיל דופי בכוונותיה: הרצון לעשות את זה הכי טוב שבעולם יוביל למצב שאנחנו נפגע בשירות הממלכתי, נעביר אותו לשירות הזה, ללא פיקוח, וגם – לא רוצה לומר עוד משהו.

מירי רגב: היועץ המשפטי, האם אני יכולה לבקש ולדרוש משר הדתות שיפרסם לכל הציבור כמה אמורים לקחת עבור חופות, וש"צהר" בעצם לוקח יותר ממה שנקבע?

מירי רגב: אני רוצה שזה יובהר באופן חד משמעי.

מירי רגב: אני רוצה גם להבין מדוע "צהר" לוקח יותר.

יעקב מרגי: מותר להם.

מירי רגב: אז אני רוצה להבין.

יעקב מרגי: רק שהציבור צריך לדעת.

<קריאה: "צהר" בכלל לא מוסמכים לגבות דמי נישואין.

<קריאות: - - -

<נתן נתנזון: "צהר" לוקחים אגרות?

מירי רגב: ממתי "צהר" לוקחת אגרות?

<תומר רוזנר: זאת שאלה שמשרד הדתות צריך להשיב לה, בהחלט.

יעקב מרגי: כשאני ניסיתי לטפל בזה, הופעל עלי לחץ – איך כתוב שם בשב"כ:

יעקב מרגי: לחץ פיזי לא מתון, עם קמפיין אגרסיבי שמומן בהון עתק, שאת יודעת מאיפה הגיע.

מירי רגב: אני מבקשת לדעת מדוע ל"צהר" יש היתר לערוך חופות ולקחת אגרות.

<חזקיהו סאמין: לערוך חופות, יש להם היתר בגלל שאותם עורכי חופות וקידושין שלהם כנראה נמצאים בתוך הרשימה של הרבנות הראשית לישראל.

יעקב מרגי: אתה לא אומר אמת.

יעקב מרגי: לא כולם.

<חזקיהו סאמין: ויש אפשרות נוספת, שהרב הרושם לנישואין מאשר אותם בצורה חד-פעמית.

<חזקיהו סאמין: הרב הרושם לנישואין שלהם הוא הרב דוד סתיו, והוא יכול לאשר את מי שהוא רוצה, על-פי התקנות של הרבנות הראשית.

יעקב מרגי: הוא פועל בניגוד להחלטת מועצת הרבנות הראשית.

<חזקיהו סאמין: לא, לא.

<חזקיהו סאמין: זו ההחלטה של הרבנות הראשית לישראל, לפי התקנות האחרונות שיצאו.

יעקב מרגי: הוא פועל בניגוד להחלטות - - -

מירי רגב: חברים, הנושא הזה חדש לי ואני רוצה להבין מה קורה פה, אז נא לשמור על שקט.

מירי רגב: אני רוצה להבין מי מאשר את רבני "צהר" לקיים חופות ולקחת אגרות, בצורה ברורה ובלי יותר מדי מילים.

מירי רגב: רק להסביר את העניין.

<חזקיהו סאמין: אולי התחלתי מהסוף, בנושא של עריכת חופה וקידושין.

<חזקיהו סאמין: לגבי הרישום של נישואין, שהם עושים את זה לא במקום היישוב שלהם בשוהם, אלא הם עושים את זה בלוד – הנושא הזה נמצא בבדיקה של הלשכה המשפטית.

יעקב מרגי: בלוד יש כספומטים - - -

מירי רגב: מרגי, אני לא יכולה.

יעקב מרגי: לפרוטוקול: יש גם כספומטים של הנושא ההוא וגם באסטות לעריכת נישואין.

<חזקיהו סאמין: כמו כן, בנושא האגרות, שהם מקבלים 700 שקל אגרה לא במסגרת המועצה הדתית - -

<תומר רוזנר: מי מקבל?

<חזקיהו סאמין: - - הנושא הזה נמצא בלשכה המשפטית, ואנחנו אמורים לתת תשובה לזה בהקדם.

מירי רגב: אני לא מבינה את זה.

מירי רגב: אני לא מבינה את מה שאתה אומר, ואני מבקשת שיהיה פה שקט.

<תומר רוזנר: מי רושם נישואין?

מירי רגב: מי רושם נישואין?

מירי רגב: מי אישר לקחת אגרה?

מירי רגב: הדבר הזה לא יכול להתנהל אצלכם במשרד הדתות.

מירי רגב: זה צריך לבוא לוועדת הפנים.

מירי רגב: אז אני מבקשת לדעת מה קורה.

מירי רגב: אין פה שני גופים.

מירי רגב: פתאום אנחנו מפריטים את משרד הדתות ואת הנישואין ל"צהר"?

מירי רגב: אין דבר כזה.

מירי רגב: צריך להפסיק את זה ומיד.

מירי רגב: אין גוף מתחרה למדינה בעניין הזה.

מירי רגב: אם יש גוף מתחרה, אז בוא נודיע על זה ונראה איך אנחנו עושים את זה.

מירי רגב: בבקשה, אני רוצה לשמוע הסבר ברור.

<חזקיהו סאמין: שוב, מי שמסמיך את זה שנקרא: רב רושם לנישואין, על-פי התקנות, דהיינו זה שחותם על תעודות הנישואין, שהוא הסמכות לפתוח לשכת נישואין, היא מועצת הרבנות הראשית.

<חזקיהו סאמין: ומכוח תפקידו של הרב דוד סתיו כרב העיר שוהם, יש לו את הסמכות לחתום על תעודת הנישואין.

מירי רגב: זאת אומרת, שמועצת הרבנות הראשית אישרה והסמיכה?

<חזקיהו סאמין: זאת אומרת, היא מסמיכה כל רב עיר.

מירי רגב: היא הסמיכה אותו?

<חזקיהו סאמין: היא הסמיכה אותו.

<חזקיהו סאמין: זה שהם פועלים במקום שמועצת הרבנות לא הסמיכה אותו לפעול בו, כמו בלוד, או כמו הסניף שהם פתחו עכשיו בחיפה, הנושא הזה אצלנו.

יעקב מרגי: זו עבירה על החוק לגבות אגרות, תומר?

<תומר רוזנר: אני רוצה לשמוע.

<חזקיהו סאמין: הנושא הזה נמצא אצלנו, בלשכה המשפטית, ואנחנו מטפלים בזה.

מירי רגב: מה עם האגרות?

<חזקיהו סאמין: לגבי אגרות – מכיוון שאין מועצה דתית בשוהם, כמו שאין מועצה דתית גם במודיעין, וכמו שאין מועצה דתית בעוד כמה מקומות, הנושא של האגרות הוא בעייתי וגם כן נמצא אצלנו - - -

<תומר רוזנר: אסור לו לגבות אגרה.

מירי רגב: אבל אסור לו לגבות אגרה.

אורי מקלב: "יצא הצהר מן השק".

מירי רגב: הלשכה המשפטית, תסבירו לי, בבקשה, איך הם לוקחים אגרות.

אורי מקלב: בושה וחרפה.

אורי מקלב: מושחתים ממש.

אורי מקלב: מושחתים אתם.

אורי מקלב: אתם גובים אגרות מאותם זוגות צעירים, זה רק דימוי שאתם באים לקראת - - - זה לקראת?

אורי מקלב: זה להסביר פנים?

אורי מקלב: ולהכניס את היד לכיס.

אורי מקלב: זה להסביר פנים שלכם?

אורי מקלב: להסביר פנים ולהכניס את הידיים עמוק לכיסים?

שולי מועלם-רפאלי: - - -

<תומר רוזנר: אסור לו.

<תומר רוזנר: אבל הוא לא מועצה דתית.

מירי רגב: רק מועצה דתית יכולה.

מירי רגב: משרד המשפטים, בבקשה.

<איגי פז: העמדה שלנו היא שגביית האגרות צריכה להתבצע באמצעות הרב רושם הנישואין.

<איגי פז: ואם הרב רושם הנישואין רוצה להסמיך אנשים מתחתיו שיבצעו את זה, שיהיו כמו ידו הארוכה - - -

יעקב מרגי: לא, לא.

יעקב מרגי: האגרה.

יעקב מרגי: אל תסטה.

<איגי פז: לפי התקנות, האגרה צריכה להיגבות במועצה הדתית.

<תומר רוזנר: אבל אין שם מועצה דתית.

<איגי פז: זו רשות מקומית שאין בה מועצה דתית - - -

אורי מקלב: אתה עובד ב"צהר" או במשרד המשפטים?

יעקב מרגי: לעמותת "צהר" מותר לגבות אגרות?

<איגי פז: לא.

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: אני מבקש ממך - - -

מירי רגב: לא, אתה לא מבקש ממני כלום ואני לא רוצה להקשיב לך עכשיו, כי אני שואלת שאלה ואתם לא נותנים לי להבין.

מירי רגב: אני שואלת שאלה: מותר ל"צהר" לרשום לנישואין?

<תומר רוזנר: כן.

מירי רגב: אני מבינה תשובות קצרות: כן ולא.

מירי רגב: מותר להם לגבות כשאין מועצה דתית?

<איגי פז: לרשות המקומית מותר לגבות אגרה - - -

<תומר רוזנר: מכוח מה, סליחה?

<תומר רוזנר: בוא נשמע, זה מעניין.

<איגי פז: זו העמדה המשפטית שמגובה גם על-ידי המשנה ליועץ המשפטי הקודמת, עורכת-דין שרית דנה, והיא בעצם גובה את האגרה הזאת בתור שירות שהיא נותנת לתושבים.

<איגי פז: מכיוון שאין מועצה דתית שמוסמכת לגבות את האגרה, אז הרשות המקומית עושה את זה במקום המועצה הדתית והיא גובה את אותם 700 שקל, והכול נעשה בלשכת הרב רושם הנישואין באותה רשות מקומית.

אורי מקלב: הכסף הזה עובר לרשות המקומית או עובר ל"צהר"?

<איגי פז: הכסף צריך לעבור לרשות המקומית, למה שצריך להיות במקום המועצה הדתית.

מירי רגב: קודם כל, מי הסמיך את הרשות המקומית לגבות במקום המועצה הדתית?

מירי רגב: בי"ת, ברגע שהיא גובה, לאן מגיע הכסף?

<איגי פז: לאן הוא מגיע אני לא יודע.

<איגי פז: הוא אמור להגיע לרשות המקומית וללשכת הרב רושם הנישואין באותה רשות מקומית, וזה אמור' בסופו של דבר' לממן את העלויות.

<איגי פז: כמו שיש עלויות רישום הנישואין במועצה דתית, ובגין זה נגבים 700 שקלים, זה צריך להגיע - - -

מירי רגב: אין לי בעיה שזה יגיע למועצה, אני רוצה לדעת מכוח מה.

יעקב מרגי: צר לי, צר לי שיושב פה פקיד משרד המשפטים, מדבר על-פה מתוך משהו דה פקטו, מה שאוּמץ, הוא לא אומר דבר שלא אוּמץ; אוּמץ בחטא, חטא האדם הקדמון של משרד המשפטים ועושי דבריהם בתוך המשרד.

שולי מועלם-רפאלי: בתוך איזה משרד?

יעקב מרגי: עוד לא סיימתי.

יעקב מרגי: מיד.

יעקב מרגי: רבני "צהר" מתפארים בשם הלגיטימיות שלהם שהם עורכים 5,000 חופות בשנה.

יעקב מרגי: 5,000 כפול 700, ברף הנמוך, זה שלושה מיליון וחצי שקל בשנה שנגבים לעמותה שלא כדין.

יעקב מרגי: יושבים פה אנשים שלֵווים ומנסים להסביר לנו בסלאלום איך זה קורה.

יעקב מרגי: זה קורה בגלל שאנחנו מעלימים עין ובגלל הכוח הפוליטי שיש להם פה בכנסת.

יעקב מרגי: אני רוצה לחזור על השאלה של תומר: אנחנו כמשרד, בתקופת היותי כשר לשירותי דת, התחבטנו קשות בסוגיה הזו, כי יש מועצות מקומיות ואזוריות שאין בהן מועצה דתית, כמו: גזר, מטה יהודה והעיר מודיעין; ובמידה ובמשורה, לא באישור כתוב, בהעלמת עין, בעל-פה, אבל התנינו בעל-פה והתנו הפקידים, לא אני, למורת רוחי, התנו שזה יהיה משק סגור לטובת שירותי הדת, דבר שלא נאכף, לא נבדק, לא כלום, וזה ניתן במידה ובמשורה.

<תומר רוזנר: וזה הולך לקופת הרשות המקומית?

יעקב מרגי: יש שניים-שלושה מקרים, זה לגבי אותן מועצות שיש להן רב מועצה.

יעקב מרגי: אבל לא עמותה פרטית, זה לא הוכר אף פעם.

יעקב מרגי: זה צפצוף על החוק, סליחה על הביטוי המושאל מהמקפצה.

מירי רגב: אני מסיימת את הדיון.

<תומר רוזנר: צריך לעשות על זה דיון בנפרד.

<עפר יעקב: בהקשר של דברי חבר הכנסת מרגי, אני רק רוצה להעיר שהוראת חוזר מנכ"ל מחייבת גבייה במועצה דתית שכנה לפי רשימה מוסכמת מראש.

<עפר יעקב: למשל, אם בתל-אביב לא היתה מועצה דתית, אז יש שיוך של תל-אביב למקום סמוך בו יגבו את האגרה.

<תומר רוזנר: זה לא מה שאמר נציג משרד המשפטים.

אורי מקלב: גברתי היושבת בראש, אני חושב שאת צריכה לפנות כיושבת-ראש ועדת הפנים, לאור הדברים האלה, למבקר המדינה שיבדוק את כל ההתנהלות.

אורי מקלב: כך אני חושב.

מירי רגב: אני חייבת להגיד לכם שהנושא של "צהר" מאוד מטריד אותי.

מירי רגב: אי אפשר לחוקק חוק בלי שאנחנו מבינים את כל המערך של מי מקיים חופות במדינת ישראל, על-פי איזו הסמכה, מהם המחירים שהוא לוקח ומהם הפערים שיש בין המחירים שהוא לוקח לבין המחירים שאנחנו עכשיו רוצים לשנות.

מירי רגב: משום שאת באת לשנות מצב ומשום שאנחנו רוצים לעשות את זה בצורה מערכתית, אני לא מביאה את החוק הזה להצבעה עד שאני אלמד את כל סוגיית "צהר".

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד מילות סיכום.

שולי מועלם-רפאלי: גברתי מערבת פה מין שאינו במינו.

מירי רגב: מין במינו בהחלט.

מירי רגב: כי הם מקיימים 5,000 חופות בשנה, ואני אקיים על זה דיון רק כשאני אדע את כל המערכת של "צהר".

שולי מועלם-רפאלי: דיברנו בחוק הזה על רבנים שהם עובדי מדינה, עובדי רשויות מקומיות ועובדי ציבור נבחרים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה עם גברתי שצריך לבדוק את המערך של קיום החופות ב"צהר", רק נראה לי שזה אינו נוגע לחוק הזה.

שולי מועלם-רפאלי: וההסכמות שהגענו לגביהן בחוק הזה, שיושבים עליו יותר משישה-שבעה חודשים, זה לא נכון, גברתי.

אורי מקלב: מי כמו יודעת כמה היושבת-ראש, בכל הישיבות שהיו פה: אני רוצה לדעת, 800 שקל משלמים, 700, מה פתאום שישלמו יותר, אני לא מוכנה שזוגות צעירים - - -

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה עם גברתי, לכן הבאתי את החוק הזה.

אורי מקלב: והתברר ליושבת-ראש שבעצם משלמים כאן הרבה כסף, היא רוצה - - -

שולי מועלם-רפאלי: אבל אני חושבת שאחד לא קשור בשני.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מדברים על רבנים שהם רבני ציבור.

אורי מקלב: אולי אפשר להחיל את זה גם על עמותות.

שולי מועלם-רפאלי: אתה לא יכול להחיל את החוק הזה על עמותות, כיוון שעמותות - - -

מירי רגב: אתה יכול לקבל החלטה שכתוצאה מהחוק הזה, משום שאין סדר בעמותות האחרות – דרך אגב, אם זה ככה, אני אכניס את מועצת הרבנים הראשיים, שהיא לא תאשר עכשיו לעמותת "צהר" בכלל לערוך חופות.

מירי רגב: תראי, אי אפשר ליהנות מכל העולמות.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה ליהנות מכל העולמות.

מירי רגב: או שעמותת "צהר" פועלת על-פי הדין, או שלא.

מירי רגב: אם השר ממנה את עמותת "צהר", קרי: הממשלה, קרי: הרגולטור - - -

שולי מועלם-רפאלי: איפה השר מרגי?

שולי מועלם-רפאלי: זה היה בתקופתו, זה לא היה בתקופת השר הנוכחי.

מירי רגב: זה לא מעניין באיזו תקופה זה היה.

מירי רגב: הרגולטור נותן אישור, חותמת, למישהו אחר לקיים חופות, זה חייב להיות משהו מערכתי.

מירי רגב: נכון שאנחנו מדברים פה על רבני ערים ועל רבני שכונות, אבל מצד אחד, אנחנו רוצים לסדר את זה ברבני ערים ורבני שכונות, להרע את מצבם וללכת לקראת הציבור, ומצד שני, רבני "צהר" יחגגו.

מירי רגב: ואני לא מוכנה שזה יהיה.

מירי רגב: אני רוצה שכולם יהיו באותה משוואה: רבני "צהר", רבני שכונות, רבני ערים, והציבור יזכה מכולם.

מירי רגב: אם אני באה לתיקון, ואת פתחת פתח מדהים וחשוב, בעיני, אז בואי נעשה סדר אמיתי בכול.

מירי רגב: אילו הרבנות הראשית והשר לא היו ממנים ולא היו נותנים להם את האפשרות להשיא, אז הייתי אומרת: אין לנו דין ודברים, לרגולטור אין דין ודברים.

מירי רגב: אבל מאחר שלשר ולמועצת הרבנות הראשית יש קשר לעניין הזה, אני רוצה ללמוד את הכול, אני רוצה לראות את זה ברמה המערכתית.

מירי רגב: אני חושבת שכך נכון לעשות.

אורי מקלב: לבי עליך על איזה מסע לחצים עכשיו תעברי.

אורי מקלב: אולי נצטרך אבטחה אישית.

אורי מקלב: לבי עליך.

אורי מקלב: אני לא יכול לעזור לך בזה.

<רוני טיסר: אני רק רוצה להוסיף שבחוק הזה אנחנו מטפלים בעריכת חופות.

מירי רגב: לא נכון.

מירי רגב: את עוסקת ברישום נישואין ואת עוסקת באגרה לנישואין.

<רוני טיסר: לא.

<רוני טיסר: כרגע בחוק אני מדברת על קבלת אגרה עבורה עריכת חופות - - -

מירי רגב: יש לזה משמעות.

מירי רגב: היועצת המשפטית, תודה רבה לך על העדכון.

מירי רגב: אני סגרתי את הדיון הזה.

מירי רגב: תבואו עם דיון מסודר בנושא "צהר", ואם יש עמותות נוספות שאישרתם להן לעשות את זה, אני רוצה לראות את זה.

מירי רגב: אני מבטיחה לך שאני אקדם את הדיון הזה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת ש - - -

מירי רגב: בזה הרגע נגמר הדיון.

מירי רגב: שמעתי את דעתך והיא לא התקבלה.

מירי רגב: תודה רבה.