ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 301, 2014-06-30 11:00

אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון בהצעת חוק הגז (בטיחות ורישוי).

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לפתוח בהערה שיש בה עצב מסוים.

אבישי ברוורמן: הובא לידיעתי כי בקשתי מהישיבה הראשונה, עוד מחודש פברואר, לתת מענה ראוי לסוגיות בעייתיות שנוגעות לתחולת החוק על משק הגז הטבעי בנושא ההובלה ונושא המפעלים – בקשתי לא נענתה.

אבישי ברוורמן: כוונתי בעיקר לקשיים שנוצרים על-ידי הביורוקרטיה וחוסר התיאום בין משרדי הממשלה וההשלכות שלהם כמובן על התפתחות הענף.

אבישי ברוורמן: כבר תבעתי ואני תובע – ואיך אומרים?

אבישי ברוורמן: אני כבר טובע – ומדינת ישראל תובעת ויש פה נציגי מפעלים שידברו.

אבישי ברוורמן: אני חושב שאני אצטרך לקרוא לכם אלי לחדר, אבל זה לא יכול להימשך בצורה הזאת יותר.

אבישי ברוורמן: התעשייה – הפריון שלה נמוך, התעשייה קורסת.

אבישי ברוורמן: מדינת אקזיט – נהדר.

אבישי ברוורמן: אבל אקזיט זאת רק חבורה קטנה של ממציאים ומחוברים.

יצחק וקנין: יותר קל לתת שכר למנכ"לים של איזה חברה מאשר לעשות פה את הדברים.

יצחק וקנין: שם רצים המיליונים בקלות.

אבישי ברוורמן: צ'יק-צ'ק, ויש לוביסטים ויש הכול ויש כוח אדיר, אבל תעשייה לא בונים פה, הורסים את התעשייה.

אבישי ברוורמן: וכל המשרדים יושבים פה ושם כמה חודשים.

אבישי ברוורמן: לעזאזל, צריך לשבת, ביורוקרט א' מול ביורוקרט ב' ושר א' מול שר ג'.

אבישי ברוורמן: זו פשוט בושה וחרפה.

אבישי ברוורמן: אני תובע מהשרים לגמור את זה, אני אקרא לכם גם למשרד ואני רוצה לשמוע גם את נציגי התעשיינים בנושא הזה לפני שאני מתחיל כרגע את הדיון כאן כי הגיעו מים עד נפש.

אבישי ברוורמן: בפברואר דרשתי את זה.

אבישי ברוורמן: מנכ"ל פניציה, בבקשה.

יצחק וקנין: אבישי, כשאמרתי שיותר קל לתת שכר למנכ"ל, לא התכוונתי למנכ"ל פניציה, כי הוא בטוח לא מקבל מה שמנכ"ל כלל מקבל והמוסדיים.

אבישי ברוורמן: אני יודע.

יצחק וקנין: התכוונתי למוסדיים ולא אליכם.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, רבותי.

אבישי ברוורמן: כל אחד בקצרה יציג את הנקודה, כי אנחנו מדברים גבוהה-גבוהה על התעשייה הישראלית והתעשייה נמחקת.

אבישי ברוורמן: נתחיל עם מנכ"ל פניציה.

<ערן חיימוביץ: אני הראשון כרגע שהתחבר ורץ על כל פרט ובורג פה, על מנת להגיע לתשתית הגז הטבעי במדינת ישראל.

<ערן חיימוביץ: אני רוצה להגיד שכל הנושא לחבר את רשות הגז בסופו של דבר, לאשר כל פרט ופרט בדבר הזה, זה בסוף הזנב שמקשקש בכלב.

<ערן חיימוביץ: לא ייתכן שגוף אחד יאשר כל דבר במדינה.

<ערן חיימוביץ: בסופו של דבר רשות החשמל לא מאשרת מכונת כביסה ורשות החשמל לא מאשרת מקרר, רשות החשמל אחראית עד לנקודה מסוימת, חברת החשמל אחראית עד נקודה מסוימת.

<ערן חיימוביץ: לחבר מפעל היום זה שנים, זה פשוט שנים.

אבישי ברוורמן: יש גז, אבל אין גז.

<ערן חיימוביץ: אני רוצה להביא רק דוגמה, קודם כול על הגליל.

<ערן חיימוביץ: במדינת ישראל מחדרה צפונה היחידים שמחוברים זה נייר חדרה, חברת חשמל ובתי זיקוק, וזהו.

<ערן חיימוביץ: פניציה תהיה מחוברת אם ירצה השם בעוד שלושה חודשים.

<ערן חיימוביץ: זאת אומרת, זה מס שפתיים להגיד שאנחנו מקרבים את הפריפריה למרכז.

<ערן חיימוביץ: אין אף אחד שיהיה מחובר גם עד 2018.

<ערן חיימוביץ: 2018 – זה התוכניות של מדינת ישראל.

<ערן חיימוביץ: הכול נובע מקשיים ומתמנון משפטי שאי-אפשר לצאת ממנו.

<ערן חיימוביץ: כולם צודקים, הכול בסדר והתעשייה מתכווצת.

אבישי ברוורמן: שמעתם פעם על בחור אחד צעיר שבגיל 27 כבש את העולם.

אבישי ברוורמן: קראו לו "אלכסנדר מוקדון".

אבישי ברוורמן: כשהוא היה בגיל 23-22, הוא הלך לפגוש מלך בגורד, והיתה אגדה שאמרה שהמלך הזה קשר קשר כל-כך מסובך שמי שיצליח לפרום את הקשר הזה, יכבוש את העולם.

אבישי ברוורמן: הוא בא ולא הצליח, כמו כולם, ואז הוא לקח את החרב, במכה אחת של החרב חתך את הקשר והוא כבש את העולם.

אבישי ברוורמן: למה לעזאזל אי-אפשר לקבל החלטה בנושא הזה?

אבישי ברוורמן: כבר ישב פה משרד התחבורה וישב הרגולטור על נושא הגז ויאשה נמצא פה וכל הדברים ויגידו: אחד קובע.

אבישי ברוורמן: התחבורה מוכנה לקחת את זה.

אבישי ברוורמן: ראש ממשלה עם שני שרים לא יכולים להחליט.

אבישי ברוורמן: למה צריך כך להתנהל?

אבישי ברוורמן: זאת בעיית המשילות הישראלית.

אבישי ברוורמן: ישראל בתחתית העולם השלישי בזמן אישור בנייה, בעסקים ובשחיתות, בגלל שכל שר עובד לבד, כל רגולטור נכנס בפנים, ואז המאכרים נכנסים.

אבישי ברוורמן: זה סימפטום של הבעיה הזאת.

אבישי ברוורמן: מה זה, אי-אפשר להחליט על הדבר הזה?

אבישי ברוורמן: מחליטים על מלחמה, מחליטים על דברים כאלה, על זה אי-אפשר להחליט?

אבישי ברוורמן: תודה רבה, ערן.

יצחק וקנין: עידן הכדורגל – ככה לא בונים חומה.

<אליהו אבן שטיין: אני מנכ"ל יהודה פלדות.

<אליהו אבן שטיין: כל הבעיה היא סביב הרגולציה.

<אליהו אבן שטיין: חתמנו על הסבה של המפעל עם חברה, באמצע ההסבה משנים את הכללים.

<אליהו אבן שטיין: עכשיו החליטו שמכון התקנים חייב לבדוק את ציוד הקצה.

<אליהו אבן שטיין: ציוד הקצה מפותח על-ידי יצרנים בחוץ-לארץ, מסופק על-ידי יצרנים בחוץ-לארץ.

<אליהו אבן שטיין: אנחנו משתמשים היום בגז בישול, מחייבים אותנו לבנות מערכות כפולות בהוצאות של מאות אלפי יורו וגם מכניסים לנו את מכון התקנים שלא מבין כלום בעניין.

<אליהו אבן שטיין: חייבים להפסיק את זה, חייבים לעצור את התהליך הזה.

<אליהו אבן שטיין: חייבים.

<אליהו אבן שטיין: כנ"ל לגבי ההסבה.

<אליהו אבן שטיין: אנחנו עושים הערכות כאלה בעשירית מחיר, בגלל הרגולציה המחירים קפצו פי עשרה.

<אליהו אבן שטיין: כל אחד גוזר קופון עלינו וגם דוחה את לוחות הזמנים.

<אליהו אבן שטיין: כנ"ל לגבי נושא החלוקה.

<אליהו אבן שטיין: גם החלוקה מתעכבת, גם כן בגלל הביורוקרטיה והרגולציה.

<אליהו אבן שטיין: במקום שיגיעו אלינו ביולי, מגיעים אלינו בשנה הבאה.

אבישי ברוורמן: אני אומר את זה כמו קאטו הזקן, זו בעיית המשילות הישראלית.

אבישי ברוורמן: לא הקשקוש הזה שעשו פה רעש בכנסת עם אחוז החסימה, אם זה 2.7% או 2.82%.

אבישי ברוורמן: את מי זה מעניין בכלל?

<אליהו אבן שטיין: אבל יוצאים מהוועדה וכותבים רגולציה חדשה.

<אליהו אבן שטיין: מה אתה חושב?

<אליהו אבן שטיין: מתעלמים מכולנו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: גברתי.

<בשמת נגינס: אני מנהלת כספים בנגב מינרלים תעשייתיים.

<בשמת נגינס: אנחנו נמצאים כמעט בסיומה של ההסבה במפעל.

<בשמת נגינס: גם אני רוצה לדבר על מכון התקנים שעכשיו זו עז חדשה.

<בשמת נגינס: אנחנו בסיומו של תהליך ונדרשים עכשיו לאשר את ציוד הקצה על-ידי מכון התקנים.

<בשמת נגינס: לא בדיוק ידוע מה נדרש.

<בשמת נגינס: והחשש שלנו - -

אבישי ברוורמן: זו הערה נוספת - - -

<בשמת נגינס: - - שזה יעכב את לוחות-הזמנים.

<בשמת נגינס: אם אפשר היה, לתת איזה תקופת מעבר לאלה שכבר נמצאים בתהליך.

<בשמת נגינס: ברור שמי שיתחיל אותו עכשיו יכול במקביל להסבה לעשות את התהליך עם מכון התקנים.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אדוני.

<בוריס סגלין: אני מהנדס ראשי של דור אלון.

<בוריס סגלין: אנחנו חברה שמבצעת הסבות וגם אנחנו, כמשווקי גז טבעי, כבר ביצענו שלושה פרויקטים של הסבה, פרויקטים יחסית גדולים, וכרגע אנחנו בתהליך.

<בוריס סגלין: אני בא לפה לייצג את אלה שעושים את ההסבות ובקשר עם כל הרשויות, על מנת להזיז את העגלה.

<בוריס סגלין: ב-2009 אחרי תפילות רבות מצאנו גז במדינת ישראל.

<בוריס סגלין: באמת היתה שמחה רבה לכולם שסוף-סוף נתחיל לפתח פה תעשיית אנרגיה ונתחיל לעבור ממפעלים מזהמים למפעלים נקיים.

<בוריס סגלין: אני גר בדרום, לא רחוק מרמת חובב, ואני רואה את ההשפעה של הגז הטבעי שהוא נתן ברגע שמפעלים כמו מכתשים, תרכובות ברום, קיבלו את זה.

<בוריס סגלין: כמות הריחות ירדה והאוויר באמת התחיל להיות הרבה יותר צח.

<בוריס סגלין: אלא מה, הגענו למפעלים הרבה יותר קטנים עם מעט כסף שיש להם להשקיע, והחברות משקיעות את זמנן, כוח-אדם וכסף, על מנת להזיז את התהליך ופתאום אנחנו נתקעים.

<בוריס סגלין: יש חוק הגז, הוא יפה, לא זכור לי אם הוא מ-2002 או מ-2003, אז כתבו אותו, אבל כנראה לא חשבו עד הסוף.

<בוריס סגלין: הכניסו בחוק הגז שעל רשות הגז להיות אחראית גם על השומר של המפעל.

<בוריס סגלין: נוצר מצב שהמפעל היום יכול לעבוד על מזוט, סולר, גפ"מ, שום דבר לא קורה, אין אחריות.

<בוריס סגלין: ברגע שהוא עובר לגז טבעי, פתאום מתחילים לחפש איך התנור מתאים, למה זה יגרום.

<בוריס סגלין: רבותי, הגז הטבעי הוא הגז הכי נקי.

<בוריס סגלין: אף אחד לא מתכוון – ומי שמכיר אותי יודע כמה עשיתי – אף אחד מאתנו לא הולך להוריד טיפה מהבטיחות.

<בוריס סגלין: אבל בואו נגדיר.

<בוריס סגלין: חייבים לשבת כולם, להקים כנראה ועדה בין משרדית - - -

אבישי ברוורמן: אני שומע את הצעתך.

אבישי ברוורמן: הלוא בישיבה שהיתה כאן בעבר, בפברואר, קראתי גם אלי.

אבישי ברוורמן: ומה קורה?

אבישי ברוורמן: כלום.

אבישי ברוורמן: ישבו אצלי במשרד, נכון?

אבישי ברוורמן: ישבנו כאן.

<בוריס סגלין: לא הייתי.

אבישי ברוורמן: לכן מה שקורה פה עכשיו זה הפרצוף של המשילות הישראלית, בגלל זה התעשייה לא מתפתחת פה, וכל הקשקושים על זה שישראל מובילה בעולם, זה רק באקזיטים.

אבישי ברוורמן: הערך המוסף והתעסוקה יוצאים החוצה, ולכן רוב העובדים מקבלים גם שכר נמוך, כי הם לא מפתחים דברים עם פריון ותפוקה.

אבישי ברוורמן: זאת הבעיה האמיתית.

אבישי ברוורמן: הדבר היחיד שאני יכול לעשות – אני לא יכול להוביל את הממשלה – הדבר היחיד זה לזעוק פה.

אבישי ברוורמן: עוד פעם, אנחנו נקיים אצלי ישיבה סגורה ואנחנו נקרא לכל הגורמים ביחד, והיא תהיה במהירות.

אבישי ברוורמן: ואם זה לא ייגמר עכשיו, נחשוב על כל הסנקציות האפשריות, כי לא תהיה תעשייה בישראל.

אבישי ברוורמן: אני הייתי המגשר של כל הנושא של רמת חובב, הייתי הבן-אדם של נשיא האוניברסיטה בגלל כל הדברים האלה.

אבישי ברוורמן: עכשיו יש לנו גז טבעי במקום מזוט, וגז טבעי זה לא גז בישול, לעזאזל, זה משהו אחר.

אבישי ברוורמן: אי-אפשר לפתור את הבעיה הזאת?

<בוריס סגלין: הרי יש ניסיון בעולם.

<בוריס סגלין: עם כל הכבוד למדינת ישראל, אנחנו לא הראשונים.

<בוריס סגלין: יש ניסיון באירופה איך רגולטור אמור לעבוד.

<בוריס סגלין: לא יכול להיות מצב שבכל שני וחמישי אנחנו משנים את כללי המשחק.

<בוריס סגלין: מפני שיש לנו ניסיון רב בנושא הזה, אנחנו מביאים חברות מחו"ל.

<בוריס סגלין: נכון שזה עולה לנו ים כסף, אבל אני חייב להעביר בצורה הכי בטיחותית שיכולה להיות.

<בוריס סגלין: ואנחנו פה חייבים להגדיר את הגזרות, איפה כל אחד עובד.

<בוריס סגלין: ואי-אפשר להפיל על גוף אחד את כל האחריות.

<בוריס סגלין: רבותי, תעזרו לנו לקדם, כי כל המפעלים - -

אבישי ברוורמן: זה מזעזע.

<בוריס סגלין: - - יושבים על הגדר ואנחנו פותחים עיתון וכתוב: הגז במדינת ישראל זורם.

<בוריס סגלין: בואו נמכור אותו לחו"ל, וזהו, ונאכל בננות.

אבישי ברוורמן: זה מה שיקרה פה.

אבישי ברוורמן: התכוונת שאנחנו רפובליקת בננות, לא נאכל בננות.

אבישי ברוורמן: רבותי, בקצרה.

<משה שפיצר: נכנסתי אחרי שעשו את הרשימה.

אבישי ברוורמן: את מי מייצג אדוני?

<משה שפיצר: אני מנכ"ל נגב גז טבעי.

<משה שפיצר: חיברנו עד עכשיו שלושה אזורי תעשייה בדרום, כולל רמת חובב, לגז הטבעי.

<משה שפיצר: עשרה מפעלים מחוברים לגז הטבעי, מתוכם שישה צורכים.

<משה שפיצר: ארבעה לא צורכים מהסיבה הפשוטה שהתהליכים שם הם בלתי אפשריים.

<משה שפיצר: לא סביר שאנחנו - - -

אבישי ברוורמן: תסביר בבקשה רק בקצרה מה זה תהליך בלתי אפשרי.

<משה שפיצר: בקצרה, אם מפעל כמו טבע מחובר לגז הטבעי מאוגוסט בשנה שעברה ועדיין לא מסוגל לצרוך גז, זה מצב בלתי אפשרי.

<משה שפיצר: אם מפעל כמו קוניאל בירוחם מחובר לגז הטבעי מאוקטובר בשנה שעברה ולא צורך גז טבעי, אלה מצבים בלתי אפשריים.

אבישי ברוורמן: מדוע הוא לא יכול לצרוך?

<משה שפיצר: משום שההסבה לא נגמרת ומשום שחוק הגז הטבעי – אני חמש שנים מנכ"ל נגב גז טבעי ו-15 שנה קודם לכן הייתי סמנכ"ל תפעול בחברת גפ"מ, במקרה באמישראגז, כך שאני מכיר את החוק הזה מכל כיוון אפשרי, גם מהגפ"מ וגם מהגז הטבעי – אימצו פה חוק, לפני שידעו מה זה גז טבעי, ב-2002.

<משה שפיצר: אמרו: גז-גז, ובזה נגמר העניין.

<משה שפיצר: מטילים פה אחריות, אומרים: יאשה, יאשה.

<משה שפיצר: הוא איש שעושה עבודת קודש, אבל מטילים עליו אחריות שהיא בלתי אפשרית.

<משה שפיצר: אי-אפשר להטיל את זה על בן-אדם אחד בגלל חוק שכתוב בצורה לא נכונה ואימצו אותו בהינף יד, בשנייה אחת.

<משה שפיצר: אני חושב שצריך לשבת קצת, כמו שאתה אומר, ועדה קטנה, ולהביא מהניסיון של העולם ומהידע שלנו, יחד עם - - -

אבישי ברוורמן: אני אקים רק לפתרון הזה ועדת משנה בראשותי, כדי לסגור את העניין הזה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, מר שפיצר.

<משה שפיצר: רק עוד משפט.

<משה שפיצר: מה שנאמר פה, שאנחנו סובלים מבעיית רגולציה אדירה.

<משה שפיצר: ספר החוקים של מדינת ישראל קובע לנו שתוכנית עבודה תאושר בשלושה חודשים.

<משה שפיצר: בינתיים זה שלושה חודשים ועוד 27 חודשים.

<משה שפיצר: זה מה שמתרחש בפועל.

<משה שפיצר: במפעלים כמו יהודה, כמו נגב מינרלים, שעכשיו אנחנו עובדים כדי לחבר אותו, סובלים מהעניין הזה, שלא בצדק.

<משה שפיצר: זה לא רק בוועדה הזאת, זה גם בוועדת הפנים.

<משה שפיצר: חייבים פה לעשות עבודה יסודית אם אנחנו באמת רוצים שהתעשייה תחובר לגז טבעי, ומהר.

<משה שפיצר: וניתן לעשות פה מהלכים וחייבים לשתף פעולה.

אבישי ברוורמן: תאמין לי, מבחינתי הדבר הזה הוא הדבר מהחשובים ביותר במדינת ישראל, גם באיתות שלו.

אבישי ברוורמן: כשבאים אלי ומדברים פה על משקיעים זרים – אני בעד משקיעים זרים.

אבישי ברוורמן: אני לא בעד שימכרו את כל החברות לחו"ל, אלא משקיעים זרים.

אבישי ברוורמן: זה הורס את המשקיעים.

אבישי ברוורמן: עוד 1% מס פחות 1% מס, זה מעניין מישהו?

אבישי ברוורמן: זה שבאים לכאן ורואים את כל הביורוקרטיה וכל שר עובד לחוד.

אבישי ברוורמן: אנשים אומרים: נלך לעבוד במקום אחר שיש one stop או שלוקחים את הבן אדם וזה עובד בלוח-זמנים.

<משה שפיצר: אם היינו יכולים להגיע לנגב טקסטיל שנסגר לפני חצי שנה בלוח-זמנים שהחוק קבע, הוא לא היה נסגר.

אבישי ברוורמן: נכון, אני מסכים אתך.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, מר שפיצר.

אבישי ברוורמן: מי אדוני?

<שרון רוזנבלט: אני מחברת דלק גז טבעי.

<שרון רוזנבלט: אני מאוד מתחבר לדברים שאמר פה מנכ"ל פניציה.

<שרון רוזנבלט: אומנם הם לא לקוח שלנו, אלא לקוח של חברת סופרגז והבעיות שיש להם הן בין היתר בגלל אותו ריב סמכויות בין משרד האנרגיה למשרד התחבורה שלא כל-כך ברור מי אחראי, כשאדוני כבר בישיבה בפברואר נתן הנחיות מפורשות בהקשר הזה.

<שרון רוזנבלט: כתבנו מכתב עם בקשות מפורשות בהקשר הזה שיכולות לתת פתרון בהקשר של חוק הגז (בטיחות ורישוי).

<שרון רוזנבלט: אנחנו חושבים, אם יאמצו את ההמלצות שלנו, שהאחריות בנושא של אישור רכבים, בין אם זה לצריכה עצמית ובין אם זה להובלה, יעברו לרגולטור הנכון, שזה משרד התחבורה, יש לו כלים לעשות את זה.

<שרון רוזנבלט: ואני חושב שגם העמדה המקצועית של מי שרלוונטי במשרד האנרגיה בהקשר הזה - - -

אבישי ברוורמן: אני אגיד לך את האמת.

אבישי ברוורמן: אמר את זה מר שפיצר יפה.

אבישי ברוורמן: איפה יאשה?

<יאשה יורברסקי: אני כאן.

אבישי ברוורמן: יאשה, בוא, בוא.

אבישי ברוורמן: תנו ליאשה מקום.

אבישי ברוורמן: הכול יאשה.

אבישי ברוורמן: יאשה – אני אכתוב עליו ספר קצר.

אבישי ברוורמן: אני אכתוב ספר על יאשה מאז שאני מכיר אותו.

אבישי ברוורמן: מה הם רוצים מיאשה?

אבישי ברוורמן: שישחררו את יאשה, זה מה שאני מבקש.

אבישי ברוורמן: ראש ממשלה יוציא – אני משחרר את יאשה מהסיפור הזה ונלך קדימה, אבל הם זורקים הכול על יאשה, ויאשה אומר: אני עושה - - -

<שרון רוזנבלט: אני מציע לשאול את פי הנערה.

אבישי ברוורמן: האם אתה רוצה להגיד עוד מילה לפני שיאשה אומר מילה?

<פליקס וסרשטיין: אני המהנדס הראשי של דליה אנרגיות כוח.

<פליקס וסרשטיין: דליה אנרגיות כוח מקימה תחנת כוח באזור שריגים.

<פליקס וסרשטיין: אנחנו מקימים היום כנראה את מתקן הגז הגדול בישראל.

<פליקס וסרשטיין: אנחנו מקימים תחנת כוח שהיא כנראה מתקן הגז הגדול במדינת ישראל.

<פליקס וסרשטיין: אני מצטרף לכל מה שאמרו קודמי.

<פליקס וסרשטיין: אני מבקש, מר ברוורמן, במקרה הזה ספציפית ללכת לשורש, למקור הבעיה.

<פליקס וסרשטיין: מקור הבעיה בסך הכול בהגדרה של מתקן גז בחוק הגז.

<פליקס וסרשטיין: אם נתקן טיפה את ההגדרה, 50% מהבעיות הביורוקרטיות ייעלמו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נגיע לזה ונחליט איך לעשות את זה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: לפני יאשה, האם מישהו ממשרד הכלכלה רוצה לדבר?

אבישי ברוורמן: כלכלה זה תעשייה, כלכלה זה פיתוח, כלכלה זה פריון, כלכלה זה גז שמגיע למפעלים, זה להקים תעשיות דלק, אנרגיה, פלסטיק, להעלות פה שכר כדי שעם הפריון יעלה השכר.

אבישי ברוורמן: איפה משרד הכלכלה?

אבישי ברוורמן: מי כאן?

רן כהן: שלום, אני ממשרד הכלכלה.

רן כהן: אני ממינהל הבטיחות במשרד הכלכלה.

רן כהן: הפעילות שלנו במינהל רלוונטית - - -

אבישי ברוורמן: לא לפעילות, לבעיה.

רן כהן: אנחנו רלוונטים בעיקר לעניין של מכון התקנים.

רן כהן: אני לא יכול להתייחס לכל הפעילות של המשרד מעבר לעובדה - - -

אבישי ברוורמן: אתה לא עונה לי לשאלה.

אבישי ברוורמן: שמעת פה את הבעיה, האם אתה מודע לה?

רן כהן: אנחנו מודעים.

אבישי ברוורמן: מה יש לך להציע לי בתור נציגו של שר הכלכלה שהוא ממונה על פיתוח התעשייה והוא רוצה שתתפתח תעשייה?

אבישי ברוורמן: האם יש לך מה לעזור לנו בעניין?

רן כהן: שני דברים.

רן כהן: מהפן הכלכלי, המשרד הגדיל את המענק שהוא נותן למפעלים שמתחברים מ-250,000 ל-750,000 שקלים.

רן כהן: מעבר לזה, הפעילות היחסית חדשה שמשולבת ביחד עם הפעילות של משרד האנרגיה בהיבט של מכון התקנים היא פעילות שאנחנו עושים כל העת בשיתוף התעשיינים - - -

אבישי ברוורמן: האם שמעת את ההערות פה לגבי מכון התקנים?

רן כהן: שמעתי את ההערות.

רן כהן: אנחנו עדיין חושבים שהפעילות הזאת היא פעילות חשובה.

רן כהן: אנחנו גם רואים את הריג'קטים שעולים מהפעילות של מכון התקנים.

רן כהן: אנחנו מבינים שהרגולציה צריכה להיות בהירה יותר.

רן כהן: הפעילות יחסית חדשה.

רן כהן: אנחנו מעדכנים אותה.

אבישי ברוורמן: תקשיב אלי.

אבישי ברוורמן: אתה מדבר, ואני מכבד אותך מאוד, כמו פקיד שבא ואומר: אנחנו עושים את זה, זה הסתדר וכך וכך.

אבישי ברוורמן: אני פעם ניהלתי דברים גדולים בחיים שלי, ודברים כאלה זה לא שיחה.

אבישי ברוורמן: אני אומר שתעביר לשר שלך – אנחנו בידידות ומכירים אחד את השני – שפה יש בעיה של התעשייה, והוא אחראי על התעשייה.

אבישי ברוורמן: אם הוא שר האנרגיה, שהוא יבין את הדבר הזה.

אבישי ברוורמן: זה שאתה אומר לי: כן, כולם עושים טוב – לאט-לאט לא ישקיעו פה בארץ ולא יקימו דברים.

אבישי ברוורמן: מה שאמרת לי, זה הערות כלליות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: יאשה, מילה.

אבישי ברוורמן: יאשה, איך אני משחרר אותך מהמעמסה הזאת שהפכת להיות הפקק הישראלי?

<יאשה יורברסקי: קודם כול, גז טבעי הגיע וזה טוב, וגז טבעי זורם וזה עוד יותר טוב.

<יאשה יורברסקי: עם זאת, יש רשות הגז הטבעי ועם רשות הגז היא צריכה להתעסק.

<יאשה יורברסקי: היא צריכה לפתח את משק הגז הטבעי, את תשתיות הגז הטבעי, שהתשתיות צריכות להגיע לצרכנים, ולא שום דבר אחר.

<יאשה יורברסקי: הנושאים שהיו בין לבין.

<יאשה יורברסקי: שאלת על מתקני צריכה, אחר-כך זה הובלת CNG ואולי אני אמציא עוד איזה דברים, לקח מאתנו, אנחנו הגדולים, זה יאשה וחיים - - -

אבישי ברוורמן: זה הכול יאשה.

אבישי ברוורמן: כשאומרים הרשות, זה יאשה.

<יאשה יורברסקי: צריכים לפתח את המשק.

<יאשה יורברסקי: המשק - - -

אבישי ברוורמן: נכון.

אבישי ברוורמן: הוא תקוע.

<יאשה יורברסקי: כולו עדיין קטנצ'יק, יש הרבה מה לעשות ואנחנו צריכים לפתח את המשק.

<יאשה יורברסקי: אפשר לטפל בכול.

<יאשה יורברסקי: תאמין לי, אני יכול לסדר הכול.

<יאשה יורברסקי: חוץ מזה, כמו שבוריס אמר, ובצדק רב, יש ניסיון בעולם.

<יאשה יורברסקי: לנו יש יתרון אדיר.

<יאשה יורברסקי: יש לנו יתרון אדיר.

<יאשה יורברסקי: אנחנו יכולים ללמוד מאחרים.

<יאשה יורברסקי: אנחנו מבין המדינות האחרונות שנכנסנו לשוק הזה, והשוק הזה הוא ברכה.

<יאשה יורברסקי: קודם כול נלמד מחירים ולא נמציא את הגלגל, כמו שאנחנו רגילים.

<יאשה יורברסקי: יש ניסיון בעולם, הוא נקבע וזה לא סתם.

<יאשה יורברסקי: יש דברים מאוד-מאוד ברורים.

אבישי ברוורמן: יאשה, אתה מבין שהתעשייה הישראלית לא מתפתחת.

יעקב מרגי: ההיפך, זה צריך להמריץ את התעשייה.

יעקב מרגי: אתה אומר משהו ואתה סותר את עצמך, תסלח לי.

יעקב מרגי: מצד אחד אתה אומר שכבר יש ניסיון עולמי ואנחנו צריכים ללמוד ממנו, אבל הכול מתעכב.

אבישי ברוורמן: רבותי, המפעלים ייסגרו, המשקיעים לא יגיעו לפה.

אבישי ברוורמן: נמאס מהסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: אני אומר עוד פעם, פניתי ליאשה.

אבישי ברוורמן: ואני אומר, מה יאשה?

אבישי ברוורמן: במדינת ישראל, שהשרים יחליטו.

אבישי ברוורמן: רוצים להעלות את - - -, שיעשו.

אבישי ברוורמן: לא רוצים, שיגידו גם למשקיעים: אין, לא מקימים תעשייה בישראל, לא בגליל, לא בנגב, כי אנחנו עובדים לאט ובוחנים את כל הדברים.

אבישי ברוורמן: אני אומר עוד פעם, אם הייתי שר, אני נותן ליאשה תפקיד ואני לא צריך שהכול יהיה אצל יאשה.

אבישי ברוורמן: פתאום הכול יאשה.

אבישי ברוורמן: מה יאשה?

אבישי ברוורמן: יאשה זה ספר בפני עצמו הופך להיות פה.

אבישי ברוורמן: סיפור יאשה זה בדיוק המשל מה קרה למדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: הוי, פנחס ספיר.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אמרתי מה שאמרתי, אני לא מוסיף יותר.

אבישי ברוורמן: הקמתי ברגע זה ועדת משנה בראשותי.

<לאה ורון: לא, אדוני, נעמיד את זה על סדר-היום, ואז הוועדה - - -

אבישי ברוורמן: הוועדה תצביע על זה, שאני לא חס וחלילה - - -

<לאה ורון: שלא נחטא לתקנון הכנסת.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים בהקראה של החוק, החוק שאנחנו קוראים לו "חוק בטיחות הגז", וכמו שאמרו פה, חוק שעד עכשיו אנחנו לא רואים שהוא עוזר להפוך את הגז הטבעי לגז נגיש ולפיתוח התעשייתי.

אבישי ברוורמן: בבקשה, מי קורא את החוק?

אבישי ברוורמן: מי הקריין?

<לאה ורון: עו"ד גל נוי.

אבישי ברוורמן: עו"ד גל נוי אפרת.

<איתי עצמון: אדוני, אולי אני רק אזכיר איפה אנחנו נמצאים.

<איתי עצמון: בישיבה האחרונה, שהתקיימה ב-26 במאי, הוועדה התחילה לדון בסעיף 15 להצעת החוק, שעניינו תיקון סעיף 14 לחוק העיקרי.

<איתי עצמון: הוועדה דנה בסעיף הזה, אך טרם אישרה אותו.

<איתי עצמון: נוסף על כך כמובן כל נושא הסדרת מתקן גז, התיקון להגדרת מתקן גז ותיקון סעיף 4 לחוק העיקרי, גם הם טרם אושרו.

<איילת גולומב-פלנר: סליחה, אדוני, היתה גם החלטה לגבי סעיף 13 לחוק.

<איילת גולומב-פלנר: התקבלה החלטה, אבל היתה הזדמנות להעביר נתונים נוספים ונאמר שידונו בנתונים האלה עכשיו בוועדה, וזה לגבי הארכה אוטומטית של היתרים שמתבקשים.

<איתי עצמון: הנתונים הוגשו הבוקר.

<איילת גולומב-פלנר: הנתונים הוגשו אתמול, למיטב ידיעתי, אבל אני חושבת שהנתונים מדברים בעד עצמם ואני אשמח להרחיב על זה אם יינתן לי.

<דרורה ליפשיץ: ההחלטה שהיתה שאתם תעבירו נתונים למשרד, כדי שהמשרד יבוא עם תשובות.

<דרורה ליפשיץ: לא קיבלנו במשרד נתונים ולא היתה לנו הזדמנות לקרוא.

אבישי ברוורמן: רבותי, מה שהתקבל הבוקר לא רלוונטי.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, אני רק רוצה להגיד שתי מילים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: לא.

<איילת גולומב-פלנר: אפשר אולי לקבוע את זה לישיבה הבאה.

אבישי ברוורמן: אי-אפשר.

אבישי ברוורמן: אם הדברים לא הוגשו, אז נמשיך הלאה.

<איתי עצמון: ראיתי את הנתונים הבוקר.

יצחק וקנין: בכל מקרה, הבקשה, אני חושב, לא היתה כפי שאת אומרת, אלא זה היה צריך לבוא לפה לוועדה - -

<איילת גולומב-פלנר: זה הובא לוועדה.

יצחק וקנין: - - ולא כפי שאת אומרת.

<דרורה ליפשיץ: ביקשנו – אפשר לעיין בפרוטוקול – שיעבירו לנו כדי שנוכל להתייחס.

יצחק וקנין: אני לא מייצג את פז-גז.

יצחק וקנין: ישבתי בכל הישיבות עד היום.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, התוצאה תהיה שיהיה פקק, שלא נקבל היתרים וכל החברות יימצאו עברייניות.

אבישי ברוורמן: לא קיבלנו את החומר.

<איילת גולומב-פלנר: קיבלתם את החומר, אדוני, אתמול.

אבישי ברוורמן: אתמול זה לא מספיק.

<איילת גולומב-פלנר: ניסינו לאסוף את החומר.

<איילת גולומב-פלנר: מדובר על כמה וכמה היתרים וגם היינו צריכים לבדוק את כל המתקנים, לאיזה מתקנים שלנו נדרשים היתרים, כי יש פה גם שינוי ממתקנים לצמיתות למתקנים שעכשיו יהיה צורך בהיתר אחת לחמש שנים.

<איילת גולומב-פלנר: מספר ההיתרים גדל פי כמה וכמה.

<איילת גולומב-פלנר: העומס שייווצר על משרד התשתיות הוא כזה שלא יינתנו היתרים וכל החברות יימצאו עברייניות.

<איילת גולומב-פלנר: אני רוצה להסביר שתי דקות את הנתונים, אני חושבת שהדברים יהיו ברורים, ואפשר לחכות עם זה לישיבה הבאה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, תסבירי בקצרה.

<איילת גולומב-פלנר: תודה, אדוני.

<איילת גולומב-פלנר: כרגע המשמעות של הסעיף היא שאין יותר היתרים לצמיתות, מעכשיו כל ההיתרים הם היתרים לחמש שנים - - -

<איתי עצמון: האם תוכלי לומר לוועדה על איזה סעיף את מדברת?

<איילת גולומב-פלנר: סעיף 13 לחוק.

<איילת גולומב-פלנר: אני אקרא אותו.

<איתי עצמון: הוא מדבר על בקשות לרישיון.

<לאה ורון: תנאים למתן רישיון ספק גז?

יצחק וקנין: זה הסעיף שמגביל את התקופה של ההתקשרות, אם אני לא טועה, עד חמש שנים.

<איילת גולומב-פלנר: אני אקרא את הנוסח שסוכם בוועדה הקודמת.

אבישי ברוורמן: הנושא של היתרים למתקני גז לא נידון היום בכל מקרה.

<איתי עצמון: את מדברת על סעיף 13, שעניינו בקשות לרישיון ספק.

<איילת גולומב-פלנר: נכון, אדוני.

<איילת גולומב-פלנר: אני אקרא את הנוסח.

<דרורה ליפשיץ: זה לא סעיף שיהיה מדובר בו על חמש שנים וזה לא סעיף שאנחנו עושים בו עכשיו שינוי באורך התקופה.

<איילת גולומב-פלנר: אני אקרא מה שסוכם בישיבה הקודמת.

אבישי ברוורמן: רבותי, כדי שנבין, נסתכל - - -

<איילת גולומב-פלנר: בסוף סעיף 13 בישיבה הקודמת נקבע כך.

אבישי ברוורמן: תיקון סעיף 13.

<איתי עצמון: סעיף 14 להצעת החוק.

<איילת גולומב-פלנר: נכון, סעיף 14 להצעת החוק.

<איילת גולומב-פלנר: בישיבה הקודמת נקבע כך: "בקשה לרישיון או לחידוש רישיון תוגש 90 ימים לפני מועד הפקיעה.

<איילת גולומב-פלנר: המנהל ייתן החלטה בבקשה תוך 60 ימים.

<איילת גולומב-פלנר: לא סיים המנהל את הטיפול בבקשה ותוקף הרישיון פקע, רשאי המנהל להאריך את תוקף הרישיון לתקופות נוספות עד לסיום הטיפול בבקשה, ובלבד שאין לדעתו מניעה בטיחותית להאריך את תוקף הרישיון כאמור".

<איילת גולומב-פלנר: כלומר, אנחנו מגישים בקשה 90 ימים לפני, יש 60 יום לענות לבקשה, ואם לא קיבלנו תשובה, ההיתר לכאורה פוקע, אלא אם הוא מוארך באופן אקטיבי.

<איילת גולומב-פלנר: הגשנו נתונים, הנתונים שאני מחזיקה כרגע בידי והועברו לוועדה הם שבשנת 2013 - - -

אבישי ברוורמן: הם הועברו לוועדה אתמול.

<חן בר יוסף: אלינו הם בכלל לא הגיעו.

אבישי ברוורמן: הם לא הגיעו למשרדים.

<איילת גולומב-פלנר: אני מתנצלת, אדוני.

אבישי ברוורמן: אני רק אומר את זה לפרוטוקול, שחס וחלילה לא יתפרש שהוועדה לא עשתה עבודתה או הממשלה.

<איילת גולומב-פלנר: חס וחלילה.

<איילת גולומב-פלנר: אין לי טרוניה לאיש.

<איילת גולומב-פלנר: להיפך, רק לעצמנו.

אבישי ברוורמן: ראינו אותם רק הבוקר.

<חן בר יוסף: זה גם נתון שבלי לבדוק אותו אי-אפשר להגיד שזה הנתון.

אבישי ברוורמן: הבנו.

אבישי ברוורמן: אמרתי את זה ברור.

<בוריס סגלין: מדובר פה, תסלחו לי, על העיקרון.

<בוריס סגלין: תבינו, אנחנו ספקי גז - - -

אבישי ברוורמן: היא כרגע בזכות דיבור.

<איילת גולומב-פלנר: אנחנו לפחות העברנו נתונים, אדוני, אני לא יודעת מה אחרים.

<איילת גולומב-פלנר: העברנו נתונים שלפיהם כל ההיתרים שהוגשו במהלך 2013 - - -

<איתי עצמון: היתרים למתקני גז?

<דרורה ליפשיץ: היתרים או בקשות לרישיונות?

<איילת גולומב-פלנר: בקשות חידוש רישיון.

<דרורה ליפשיץ: מה הסעיף הרלוונטי?

<איילת גולומב-פלנר: בקשה לחידוש רישיון.

<איילת גולומב-פלנר: אני רוצה להסביר, אדוני.

<איילת גולומב-פלנר: אספנו את כל מה שהגשנו, כאשר בסעיפים שכבר אושרו נוצר מצב שהעומס על המשרד יגדל פי כמה.

<איילת גולומב-פלנר: בטבלה שהעברנו למטה כתוב: מספר הרישיונות וההיתרים שניתנים לצמיתות, כשעכשיו הם כבר לא יהיו לצמיתות.

<דרורה ליפשיץ: אין רשימות לצמיתות, גם קודם לא היו, לכן אל תערבבי - - -

אבישי ברוורמן: סליחה.

אבישי ברוורמן: עו"ד ליפשיץ, קודם כול, אני מוכרח להגיד שאני מצר מפני כבודי הגדול למשטר הישראלי.

אבישי ברוורמן: את הנתונים האלה לא הייתי צריך לקבל מהם, הייתי צריך לקבל מהמשרד.

אבישי ברוורמן: זה שהם עושים את העבודה של המשרד, זה חלק מהבעיה של הממשל הישראלי.

אבישי ברוורמן: אם זה המצב בכל זאת, אני רוצה לשמוע אם רלוונטי מה שהיא אומרת.

<דרורה ליפשיץ: לא היו נתונים שהוועדה ביקשה מהמשרד והיא לא קיבלה, סליחה.

<דרורה ליפשיץ: זה לא חלק מהנתונים שהתבקשנו למסור.

<דרורה ליפשיץ: היתה טענה שההצעה שהוועדה קיבלה בישיבה הקודמת לא נותנת מענה למצב.

<דרורה ליפשיץ: בעקבות כך ביקשנו נתונים שיסבירו, והחברות התבקשו לתת נתונים.

<דרורה ליפשיץ: לא היתה בקשה של הוועדה כלפי המשרדים.

אבישי ברוורמן: הנקודה לא זאת.

אבישי ברוורמן: אני לא משפטן פה.

אבישי ברוורמן: אני אומר שמי שמוביל את המערכת, צריך לחשוב על הנתונים שהוא צריך לקבל, והייתם צריכים לחשוב מראש שאתם צריכים את הנתונים.

אבישי ברוורמן: אני מדבר על אנשים שמקבלים קדימה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איילת גולומב-פלנר: הראינו בטבלה 21 בקשות לחידוש היתרים וחידוש רישיונות, ואנחנו מראים שמתוך הבקשות האלה 14 מתוך 21 לקח יותר מ-60 יום לענות עליהם, וזה במצב הקיים היום, לפני שכל מה שלצמיתות יהפוך להיות עכשיו שבכל חמש שנים נצטרך להגיש, שמדובר על כ-100 ורק בחברה שלנו.

<איילת גולומב-פלנר: זאת אומרת, כל שנה בממוצע 20.

<איילת גולומב-פלנר: זאת אומרת, פי שתיים לפחות ממה שיש היום.

<איתי עצמון: תוכלי בבקשה רק לחדד האם מדובר על היתרים למתקני גז או על רישיונות?

<איילת גולומב-פלנר: היתרים למתקני גז.

<איתי עצמון: לא על כך מדובר - - -

<דרורה ליפשיץ: זה לא רלוונטי.

<דרורה ליפשיץ: להיפך, אני חושבת שההחלטה שקיבלה הוועדה בישיבה הקודמת נותנת פתרון.

<דרורה ליפשיץ: הלוא בסעיף הזה מדובר פה על בקשה לחידוש רישיונות שהוועדה קבעה עכשיו שצריך להגיש את הבקשה הזאת 90 ימים לפני תום המענה.

<דרורה ליפשיץ: זה ייתן מענה, כי יהיה מספיק זמן לענייני בטיחות, כל הנתונים - - -

<קריאה: אם לא?

יצחק וקנין: יש פה בעיה.

יצחק וקנין: את מציגה את זה כל כך פשוט.

יצחק וקנין: נאמר שאני צריך לקבל את האישור שלך על-פי השיטה שהיא הסבירה כרגע.

יצחק וקנין: עוברים 90 יום ואין אישור.

יצחק וקנין: אני בין הפטיש לסדן, גם הספק וגם אני.

<דרורה ליפשיץ: קבענו שצריך לתת תשובה בתוך 60 ימים.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, אני רק רוצה להסביר את הפתרון שאנחנו מציעים.

<איילת גולומב-פלנר: אנחנו מציעים פתרון ביניים.

אבישי ברוורמן: רבותי, השיחה היא לא מי אשם ומי תוקע.

אבישי ברוורמן: העסק תוקע.

אבישי ברוורמן: בואו נשמע רעיונות איך לחלץ פקקים.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איילת גולומב-פלנר: תודה, אדוני.

<איילת גולומב-פלנר: בדיון הקודם הוועדה אמרה באופן נחרץ שלא יהיה - - -

אבישי ברוורמן: איציק, בוריס, תקשיבו.

יצחק וקנין: אני מבין את המטריה.

אבישי ברוורמן: מה את מציעה?

<איילת גולומב-פלנר: בישיבה הקודמת נאמר לנו באופן נחרץ שלא יסכימו לשתיקה כהסכמה.

<איילת גולומב-פלנר: אנחנו מקבלים את זה.

<איילת גולומב-פלנר: אנחנו מציעים שההארכה תהיה אוטומטית עד החלטה אחרת.

<איילת גולומב-פלנר: זאת אומרת, אם ישב מינהל הגז והחליט שלא נכון לתת כאן היתר מסיבות בטיחותיות, בסדר, אבל עד שהוא לא החליט, יש היתר באופן זמני.

יצחק וקנין: נוצר מצב ביניים.

יצחק וקנין: מה אתם עושים במצב הביניים?

יצחק וקנין: זה מה שהיא אומרת.

<דרורה ליפשיץ: אדוני יושב-ראש הוועדה, ברור שהנושא כאן לא מדבר על ביורוקרטיה ועל מי תוקע ועל מי לא תוקע, מדובר פה על ענייני בטיחות, כאשר אנחנו מדברים על חידוש רישיונות עיסוק.

<דרורה ליפשיץ: הפתרון שנמצא בפעם הקודמת בוועדה, פתרון שיוצר את האיזון הראוי בין אפשרות לבחון מספיק זמן את הבקשות, הוראה שהחברות צריכות להגיש את הבקשה לחידוש 90 ימים לפני תום המועד, הממונה צריך לתת את תשובתו בתום 60 ימים.

<דרורה ליפשיץ: אם לא מצליחים, ברור שברירת המחדל בענייני בטיחות שזה דיני נפשות, לא יכולה להיות שיראו - - -

<איילת גולומב-פלנר: למה?

חנא סוייד: אז טענו להם.

<איילת גולומב-פלנר: מדובר על מתקנים קיימים, על מחסן קיים.

חנא סוייד: אז הברירה היא שטענו להם - - -

אבישי ברוורמן: רבותי, סליחה.

יצחק וקנין: אנחנו חברי כנסת לא בתוך המטריה, לא בתוך התחום, מנסים להבין את הרציונל שלך, אני לא מבין אותו.

אבישי ברוורמן: עו"ד ליפשיץ, אני אגיד לך מה הבעיה, את משפטנית.

אבישי ברוורמן: אני מחפש פה מנהל.

<דרורה ליפשיץ: אני מודה באשמה.

אבישי ברוורמן: לא, תקשיבי למה שאני אומר.

אבישי ברוורמן: מנהל בדרך כלל מה שעושה, הוא מסתכל על הביצועים.

אבישי ברוורמן: כל החיים שלי זה כך.

אבישי ברוורמן: משפטן מסתכל מה העכבות ופה ושם.

אבישי ברוורמן: אני צריך מנהל, כי מנהל חושב מתי לסגור את הבעיה, הוא מוצא משפטנים.

אבישי ברוורמן: משפטנים מסתכלים – זה תפקידך, ואת עושה אותו נאמנה – מי אשם ומי סוגר.

אבישי ברוורמן: אני צריך פה מנהל עם לוח-זמנים.

אבישי ברוורמן: היה פעם אדם שהערצתי, הוא היה מנכ"ל משרד הביטחון, מגיבורי מדינת ישראל, איש צנוע.

אבישי ברוורמן: קראו לו פרופ' סיקו זוסמן.

אבישי ברוורמן: כשהוא היה מנכ"ל משרד הביטחון הוא אמר שהדבר הכי חשוב במשרד הביטחון – אני באתי בתור כלכלן, הוא היה פרופ' לכלכלה, הוא היה גם גיבור מלחמה – שהוא קבע כללים, ואז עורכי הדין היו סוגרים.

אבישי ברוורמן: אם היו לוקחים עורכי דין בהתחלה, הם היו מסבירים את כל הסיבות למה זה לא יקרה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה מנהל שיגיד לי שהוא פותר את הבעיה פה, ואת עונה על כל הסיבות: את לא אשמה, הוא לא אשם.

אבישי ברוורמן: אני רוצה מישהו שיבוא ויגיד שיש בעיה בישראל, איך פותרים אותה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני רוצה בסבך הזה להביא אנלוגיה למערכת התכנון והבנייה.

חנא סוייד: במערכת התכנון והבנייה כולם יודעים שיש ביורוקרטיה ולתוכניות לוקח 10 שנים להיות מאושרות.

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: בגלל הנקודה הזאת בדיוק.

חנא סוייד: אתה מגיש בקשה, ולמרות שעוברים כל המועדים בחוק, לא נותנים לך תשובה, וגם לא כן ולא לא.

חנא סוייד: זה מצב שעכשיו הגיעו למסקנה שצריך לשנות.

חנא סוייד: אתה לא עונה לי – המשמעות שאתה מאשר.

חנא סוייד: אם לא, תגיד לי לא.

יצחק וקנין: היא מנסה להסביר לי בדיוק הפוך.

יצחק וקנין: אתם לא עונים תשובה לאותו ספק.

יצחק וקנין: מה הוא יעשה מחר?

יצחק וקנין: הוא לא יכול להתקשר יותר.

אבישי ברוורמן: כל משרד מגן על עצמו.

אבישי ברוורמן: מי מגן על - - -

יצחק וקנין: אם הוא יתקרב למתקן, הוא עובר עבירה, כיוון שסגרתם אותו בחוק.

יצחק וקנין: מה הוא עושה?

יצחק וקנין: חבר'ה, תסבירו.

<אבי אשכנזי: אז ייקחו לו את רישיון הספק.

אבישי ברוורמן: רבותי, מה שמפריע לי בחוק הזה שמחוקקים חוק ואני רוצה מישהו שהוא מנהל במשרדים, שמסתכל מה קורה בתעשייה.

אבישי ברוורמן: כל החקיקה פה היא שזה מסדר את זה, והחוק פה והחוק שם.

אבישי ברוורמן: העסק תקוע.

חנא סוייד: עכשיו יתחילו להכניס אותנו בהבדל בין היתר לרישיון.

חנא סוייד: לך תצא מזה.

אבישי ברוורמן: עכשיו אני חושב פה להעביר את החוק הזה.

אבישי ברוורמן: מה יקרה אחרי שנגמור את החוק הזה?

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, עוד מילה בהקשר של היתר ורישיון.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, סליחה, בסעיף 4, שכבר עברנו, דנו בעניין של היתר ונקבע שהיתר הוא לחמש שנים.

<איילת גולומב-פלנר: אומרת עו"ד ליפשיץ - - -

<איתי עצמון: הסעיף טרם אושר.

<איילת גולומב-פלנר: אני מבינה, אדוני.

<איילת גולומב-פלנר: כשאנחנו מדברים על סעיף 14, אנחנו מדברים בדיוק על רישיונות, ואני חושבת שאותו כלל צריך לחול גם על היתרים, שכל ההארכה נעשית אוטומטית, אלא אם הוחלט אחרת.

<יהודה גסנר: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להגיב כמנהל לענייני בטיחות הגז, הכוונה לגפ"מ.

אבישי ברוורמן: בבקשה, מר גסנר.

<יהודה גסנר: בוא נבחין בין רישיונות לספקי גז ולמתקני גז.

<יהודה גסנר: רישיונות לספקי גז – בלי לנקוב בשמות, אמרתי גם בדיון הקודם, כשמישהו מתעורר בערב ונזכר שהרישיון שלו פוקע באותו לילה, הוא קיבל את החידוש הזמני וזה לא מקרה יחיד.

<יהודה גסנר: שום ספק גז למיטב זכרוני לא נתקע בלי רישיון של ספק גז.

<יהודה גסנר: גם אם לא הושלם הטיפול, הוא קיבל הארכה של תוקף הרישיון והוא המשיך לעבוד כספק גז.

<יהודה גסנר: בנקודה הזאת, למיטב זכרוני, לא היה ספק גז אחד שעבד בלי רישיון ספק גז.

<יהודה גסנר: לגבי המתקנים, הסיפור אחר לגמרי.

<יהודה גסנר: במתקנים זה לא היה מנושא הדיון שנידון בסעיף הזה באותה ישיבה.

<יהודה גסנר: בכל אופן לגבי מתקנים, יש סדרה שלמה של אישורים שנדרשים להביא.

<יהודה גסנר: דיברנו לא פעם ולא פעמיים על נושא בטיחות, דיברנו על אישורי כבאות אש, סיפרו לי סיפורי אלף לילה ולילה למה תחנת דלק במקום מסוים, אי-אפשר לקבל לה היתר לכבאות אש.

<יהודה גסנר: לא נתתי אישור ובתוך שבועיים הגיע היתר כבאות אש.

<יהודה גסנר: כל דבר שנאמר פה, אני מבקש שתיקחו אותו במידה הנכונה.

<יהודה גסנר: רישיונות עסק, אם לא ניתנים לי רישיונות עסק, לא יקבלו רישיון למתקן.

<יהודה גסנר: מה לעשות, זה החוק.

<יהודה גסנר: אם רשות מקומית לא נותנת רישיון עסק, נא לפנות אליה.

<יהודה גסנר: אנחנו נקפיד על רישיונות עסק והיתרי כבאות וכל מה שנדרש.

אבישי ברוורמן: רבותי, אנחנו נתקדם עכשיו בסעיפי החוק.

אבישי ברוורמן: יש לנו בעיות מהותיות, שעל חלק מהן אני אדון בצורה סגורה, על חלק נדון במקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: אני רוצה כרגע להוריד מהפרק כמה דברים, במיוחד בנושא הגפ"מ הדברים יותר ברורים.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איתי עצמון: אדוני, אם כך נתקדם לסעיף 15 להצעת החוק?

<איילת גולומב-פלנר: סליחה.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, אני רוצה להבין, כי כבר היתה החלטה בפעם הקודמת.

<איילת גולומב-פלנר: האם ההחלטה הזאת מבוטלת וזה נדחה?

<איתי עצמון: ההחלטה לא מבוטלת, ההחלטה שרירה וקיימת.

<דרורה ליפשיץ: - - -

אבישי ברוורמן: עו"ד ליפשיץ, את לא מנהלת הוועדה הזאת.

אבישי ברוורמן: ברור לך?

אבישי ברוורמן: תדברי רק בזכות דיבור.

<איתי עצמון: ההחלטה שרירה וקיימת, הוועדה אישרה את סעיף 14 להצעת החוק, שעניינו תיקון סעיף 13, עם התיקון שדיברת עליו, שקראת אותו בהתחלה.

אבישי ברוורמן: כל הלוביסטים עובדים פול טיים בחדר הזה ובחדרים הרגילים.

אבישי ברוורמן: את לא יכולה להגיש הצעות לשינוי, יש חברי כנסת שיכולים לבקש רביזיה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<לאה ורון: הכוונה לבקשה לדיון מחדש.

<איילת גולומב-פלנר: אם הבנתי נכון, חברת הכנסת מיכל רוזין, שניהלה את הוועדה, אמרה במפורש שזה נשאר פתוח לדיון היום.

<אופיר שגב: זה נשאר פתוח, גם אני הבנתי כך.

<אופיר שגב: לא ניתנה החלטה.

<אופיר שגב: לא ניתנה בזה החלטה, גם אני זוכר.

<איילת גולומב-פלנר: היא אמרה במפורש שזה נשאר פתוח לדיון היום.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון יבהיר את הנושא.

<איתי עצמון: אני שוב אבהיר אם הדברים לא היו ברורים.

<איתי עצמון: קודם כול, ברמה הפרוצדורלית הסעיף אושר.

<איתי עצמון: מה שאמרה ממלאת-מקום יושב-ראש הוועדה הוא שככל שהיא תראה צורך, לאור נתונים שיוגשו, והכוונה לא לנתונים שיוגשו ביום ראשון בלילה, כאשר הדיון הוא ביום שני, היא תוכל להגיש בקשה לדיון מחדש, אבל זה בשיקול דעת.

אבישי ברוורמן: אם יהיה צורך, מיכל תגיש את הרביזיה.

אבישי ברוורמן: בבקשה, הלאה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: תתקדם.

<איתי עצמון: אני מציע, אדוני, לחזור - - -

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אם זה לעיקרון הזה שאתה מגיש בקשה או היתר – עכשיו יתחילו להגיד לי שזה רישיון או היתר, זה מתקנים או ספק, אז נאבד את הידיים והרגליים – לעיקרון עצמו, אם אתה מגיש בקשה, ובמסגרת הזמן שנקבעה בחוק אתה לא מקבל תשובה, המשמעות של הדבר היא שצריך להבין מכך שאתה ממשיך, שיש לך היתר.

חנא סוייד: זה היגיון פשוט.

חנא סוייד: אם זה לא כך, אני מבקש להגיש את הרביזיה.

אבישי ברוורמן: מר גסנר, שמעת?

אבישי ברוורמן: השאלה היא כזאת.

אבישי ברוורמן: הלוא יש לו פה מה שנקרא בקבלת החלטות, type 2, type 1.

אבישי ברוורמן: אם בנקודת זמן לא מקבלים את האישור, כאילו אושר.

<קריאה: זה החוק עכשיו.

<יהודה גסנר: אני חוזר ואומר ככל שיהיה חסר אלמנט מכריע בנושא בטיחות, ואני נותן לדוגמה אישור כבאות אש, לא יכול להיות.

חנא סוייד: אז תענה לו שמכיוון שעבר הזמן, אתה לא מקבל, אין לך.

אבישי ברוורמן: תגיד לו "לא".

אבישי ברוורמן: הוא אומר שתעשה את זה בינארי; כן – כן, לא – לא.

<איילת גולומב-פלנר: תן לו "לא" זמני אפילו.

<אברהם פרל: אדוני, צריך להפריד, עם כל הכבוד, בין שני רישיונות.

<אברהם פרל: קודם כול, יש מתקן שהיה וקיים, ויש דבר שנקרא "חידוש", ויש מתקן חדש.

<אברהם פרל: נתחיל מזה שקודם כול מתקן וספק גז קיים, שצריך לבקש חידוש רישיון וחידוש אישור למתקן, לא יכול להיות מצב שקרה משהו מהותי ואיזו בעיה, לא יכולים לא לתת לנו תשובה בתוך הזמן הקבוע היום בחוק, בתוך 60 יום, ולהשאיר מצב שאתה מספק בלי היתר, בלי רישיון, בלי ביטוח וכל מה שקשור ובלי שקרה שום דבר.

אבישי ברוורמן: סליחה, אמרת את זה בפעם שעברה.

<אברהם פרל: אתה אמרת, אדוני היושב-ראש, שיש עסקים של משקיעים שרוצים פה להשקיע ורוצים להיכנס ומבקשים רישיון לקבל רישיון ספק או רישיון למתקן חדש, והעגלה לא זזה.

<אברהם פרל: היא פשוט לא זזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני רושם פה והבקשה שלי מהמשרדים הרלוונטיים, כרגע זה משרד האנרגיה, לקראת הישיבה בדיון מחדש לקבל מסמך מפורט, ברור, שמפרט את סוגי הבקשות והתנאים לקבלתם והמועדים, שהדברים יהיו ברורים, מה כן, מה לא.

אבישי ברוורמן: מר גסנר, החלטות בינאריות – עבר הזמן, אין, כן, לא, מה שאמר ד"ר סוייד, שתהיה מטריצה ברורה.

אבישי ברוורמן: יהיה ברור לכולם – עסק חדש, עסק ישן, מאשר, לא מאשר.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך.

אבישי ברוורמן: תודה.

<חן בר יוסף: אדוני יושב-ראש הוועדה, אם אפשר, רק נקודה אחת שחשוב להבין.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע מי אדוני.

<חן בר יוסף: אני מנהל מינהל הדלק והגז.

<חן בר יוסף: לכאורה זו בקשה שמגיעה פה מהחברות.

<חן בר יוסף: לדעתי מה שהולך לקרות שזה הולך להיות חרב פיפיות שתתהפך עליהן בצורה מאוד קשה.

<חן בר יוסף: אם מחר מגיש מישהו בקשה לאישור וחסר לו אותו רכיב פשוט שהוא או שכח או טעה, התשובה שלנו תהיה פשוטה: נפסלת.

<חן בר יוסף: כאשר היום אני מחויב בשימוע, הוא מביא את עורכי-הדין שלו וכן הלאה וכן הלאה.

<חן בר יוסף: לכן, אם אתה מקל עלינו את התהליך, יכול להיות שנברך על זה.

<חן בר יוסף: התהליך יהיה קל, קצר, אני לא יודע כמה הוא יהיה מידתי, אני לא יודע כמה הוא יעמוד בכל מיני כללים של חקיקה אחרת שקיימת במדינת ישראל, אבל מצדנו זה יותר קל.

<חן בר יוסף: חסר לך סעיף, עפת.

אבישי ברוורמן: חן, תקשיב רגע.

אבישי ברוורמן: אתה מבין שיש בעיה?

<חן בר יוסף: ברור לנו.

<חן בר יוסף: דרך אגב, גם יש פתרונות באופן שוטף, הם לא הזכירו את זה.

<חן בר יוסף: רוב המתקנים שלא קיבלו בתוך 60 יום או 90 יום את האישורים שלהם, קיבלו אישור זמני, אף אחד לא נשאר פה תלוי באוויר.

<חן בר יוסף: אם הוא נשאר, הוא קיבל פתרון.

<קריאה: למה שזה לא יהיה מעוגן?

אבישי ברוורמן: סליחה, רגע.

אבישי ברוורמן: מה שאני מבקש ממך, במטריצה שאתה מגיש לחברי הוועדה, אתה רושם: אם יש דבר כזה, יש אישור זמני למשל, שיהיה ברור שהתהליך הזה לא תהליך ad infinitum.

אבישי ברוורמן: בלי הדברים האלה, לכל דבר נקודת זמן.

אבישי ברוורמן: יש דברים, הדברים מתפקדים, ואז הדברים האלה, אם צריך, נחזק אותם בחקיקה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: איתי, בבקשה.

אבישי ברוורמן: איפה אנחנו ממשיכים?

<איתי עצמון: סעיף 15 להצעת החוק.

<איתי עצמון: אני מציע, אדוני, שיקראו את הסעיף ואני אזכיר מה התיקונים שהוועדה באופן עקרוני דנה בהם.

<איתי עצמון: היא עוד לא קיבלה החלטה סופית, מכיוון שהסעיף לא אושר.

אבישי ברוורמן: האם לקרוא עוד פעם?

אבישי ברוורמן: – בבקשה.

אבישי ברוורמן: מי קורא?

אבישי ברוורמן: עו"ד גל נוי אפרת.

<גל נוי אפרת: אני בסעיף 15.

<איתי עצמון: כאן הוועדה דנה וקיבלה החלטה עקרונית "באישור ועדת הכלכלה של הכנסת".

אבישי ברוורמן: פיסקה אחרונה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מעלה את זה להצבעה.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

<כרמל פלדמן אבוטבול: רגע.

אבישי ברוורמן: רק לא פיליבסטר – קצר.

<כרמל פלדמן אבוטבול: לא, לא.

<כרמל פלדמן אבוטבול: אני מנהלת איגוד הכימיה בהתאחדות התעשיינים.

<כרמל פלדמן אבוטבול: זיהינו בסעיף הספציפי הזה בעיה גם קניינית וגם בעיה שקיימת, כי בפועל חוץ מספק מרכזי שאפשר לנתק אותו, ספקים עם מיכלים, אנחנו לא יכולים לנתק.

<כרמל פלדמן אבוטבול: זה להיכנס לבית שלו, ולנתק צריך אישור שלו בשביל להיכנס.

<כרמל פלדמן אבוטבול: זה פשוט לא מעשי עבור החברות לעשות את הניתוק הזה.

אבישי ברוורמן: העברתן להן את המסר הזה קודם?

<כרמל פלדמן אבוטבול: בוודאי.

<כרמל פלדמן אבוטבול: מה תשובת גסנר ובר-יוסף?

<כרמל פלדמן אבוטבול: אם זה לא פרקטי, למה זה קיים?

<רונן לשם: עוד דבר אחד קטן, אם אפשר.

<רונן לשם: אני עו"ד מסופרגז.

<רונן לשם: צריך לזכור שבמכלים פרטיים שצרכן צורך, הוא כבר רכש את הגז הזה מראש, זאת אומרת, הגז שם הוא כבר שלו.

<רונן לשם: ברגע שאני מנתק אותו, אני יוצר בעיה קניינית בחוק.

אבישי ברוורמן: זה כבר רכוש פרטי?

<רונן לשם: בדיוק.

<חן בר יוסף: אתה יכול לפצות אותו, אם זאת הבעיה.

אבישי ברוורמן: עו"ד ליפשיץ, יש לך תשובות להם?

<דרורה ליפשיץ: מבחינתנו מדובר פשוט בהבהרת המצב הקיים.

<דרורה ליפשיץ: כבר היום המצב שאסור לספק למי שלא אפשר את הבדיקה.

<רונן לשם: אסור לספק, אבל יש הבדל בין לספק לבין לנתק.

<דרורה ליפשיץ: לכן אמרתי שזה הבהרת המצב הקיים.

<דרורה ליפשיץ: מבחינתנו כאשר אסור לך לספק, אתה צריך לדאוג שאתה לא מספק, כשהמשמעות היא ניתוק.

<רונן לשם: את אומרת לי שאני יכול להיכנס לבית של צרכן ולנתק אותו ממערכת הגז.

<בוריס סגלין: לא.

<בוריס סגלין: לא. לא.

<בוריס סגלין: היא אומרת - - -

אבישי ברוורמן: רגע.

אבישי ברוורמן: בוריס יסביר.

<רונן לשם: אני יכול לספק גז, אבל - - -

אבישי ברוורמן: רגע, בוריס חי את זה בשטח.

אבישי ברוורמן: הוא יסביר.

אבישי ברוורמן: בוריס, תסביר.

<בוריס סגלין: אתם מתכוונים שאסור לספק בלונים חדשים ללקוח.

<בוריס סגלין: האם לזה מתכוונים?

<בוריס סגלין: זה מתאים לנו.

<דרורה ליפשיץ: הבנת שזה לא מה שאמרתי.

<בוריס סגלין: צריך להבהיר די ברור שיש לי בלונים, אני רוצה שמישהו יבוא אלי הביתה וייקח את הבלונים ממני.

<בוריס סגלין: מה את מציעה?

<בוריס סגלין: שחברת הגז תגיע לחצר ותחתוך את הצינור?

אבישי ברוורמן: לכן מה שאני מבקש ממך ומר גסנר זאת דוגמה.

אבישי ברוורמן: תביאו דוגמה לאור מה שנאמר כאן ותסבירו לי מה קורה כרגע, מה החוק הזה משנה.

אבישי ברוורמן: דוגמה.

<חן בר יוסף: המציאות היא מציאות של סתירה בין שני חוקים.

<חן בר יוסף: בפועל, כידוע לנו - - -

אבישי ברוורמן: קח דוגמה ותסביר לנו איך זה נופל בין הכיסאות.

<חן בר יוסף: הדוגמה לדעתי נאמרה פה במפורש והיא גם נאמרת בהבהרה בחקיקה הזאת.

אבישי ברוורמן: תחזור על זה.

<חן בר יוסף: הדוגמה היא כזאת, יש צרכן גז, צרכן הגז הזה עם שני בלונים נגיד, במקרה היחיד שיש חצרים פרטיים, כי הרי יש בלונים שמחוברים לבניינים, ואז אין שום בעיה לגשת לבלונים, לנתק אותם.

<חן בר יוסף: האמירה שהגז הוא שלו, זה נכון, אבל הבלונים הם שלך, חברת הגז, ולכן אתה יכול לנתק את הבלונים, לקחת, לזכות את הצרכן על הגז שנמצא בבלונים, יש דרך לפצות אותו.

אבישי ברוורמן: אז אפשר.

<רונן לשם: אני רוצה רגע להבהיר אם אפשר.

<חן בר יוסף: אם הבית עם גדר ושני כלבים שבעל הבית מתנגד בנחרצות לבדיקה כזאת ולביקורת כזאת, צריך למצוא כלי עבודה של החברות.

<חן בר יוסף: כשהם רוצים לקחת מהצרכן כסף, הם מוצאים דרך לקחת ממנו כסף.

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: רגע, רבותי.

אבישי ברוורמן: תקשיבו אלי.

אבישי ברוורמן: למה אני צריך לבזבז פה את הזמן של כל הציבור הגדול והנורא הזה?

אבישי ברוורמן: למה לא להכין לי נוסח ברור שפותר את הבעיה?

אבישי ברוורמן: למה אני צריך את כל הדיונים האלה כאן, אי-אפשר להכין קודם את הדברים האלה?

<בוריס סגלין: אם היינו מעבירים אחריות להזמין בדיקה תקנית על הצרכן, אז היינו פותרים את כל הבעיה.

<חן בר יוסף: הוא לא זוכר לעשות טסט לאוטו פעם בשנה, אז פעם בחמש שנים הוא יזכור - - -

אבישי ברוורמן: יש פתרונות.

אבישי ברוורמן: מר גסנר, אני רוצה פתרונות.

<חן בר יוסף: הוא מקבל טופס 4 והוא שוכח מבדיקות חשמל.

<רונן לשם: יש פתרון.

אבישי ברוורמן: מה הפתרון?

<רונן לשם: קודם כול, אני רק רוצה להבהיר שהחוק כרגע מאשר לחברת גז להיכנס לשטח פרטי של צרכן בלי אישור.

<רונן לשם: אתם רוצים שאני אנתק אותו - - -

אבישי ברוורמן: אם עו"ד עצמון אומר לי לא, אני חושב שזה לא.

<רונן לשם: איך לא?

<רונן לשם: אתם רוצים שאני אנתק?

<רונן לשם: איך אני אנתק אם אני לא אכנס אליו לחצר?

<רונן לשם: אני חייב להיכנס אליו לחצר בשביל לנתק את הבלונים הפרטיים שלו.

<איתי עצמון: זה לא מה שכתוב בחוק.

<רונן לשם: בלונים פרטיים נמצאים אצלו בחצר.

<רונן לשם: הניתוק חייב להיות פיזי אצלו בחצר.

<דרורה ליפשיץ: אתה צריך לעשות כל מה שמוטל עליך, ואם זה דורש ממך פנייה לערכאות כדי לנתק אותו, אז - - -

<רונן לשם: את יודעת כמה צרכנים כאלה יש?

אבישי ברוורמן: למה ביקשתי דוגמה?

אבישי ברוורמן: יש בלונים בחצרים, והבלונים האלה, בשביל להיכנס אליהם, אתה פונה לבית משפט שנותן לך אישור להיכנס לניתוק.

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: אני מסכים שצריך דוגמה אנושית, איך זה מתפתח.

חנא סוייד: ישר הולכים לבית משפט?

<אורן תמיר: גם משרד התשתיות, אם הוא רוצה להיכנס - - -

<איילת גולומב-פלנר: האם אפשר להציע הצעה פרודוקטיבית?

חנא סוייד: אם כל אחד שצריך להיכנס לחצרים צריך ללכת לבית משפט, כולנו ניפגש שם.

אבישי ברוורמן: זאת המציאות.

<אורן תמיר: זאת המציאות, חוץ מהמשטרה אם יש חשד לביצוע פשע.

<אורן תמיר: היית רוצה שכך יפרצו?

חנא סוייד: תביאו דוגמה מהחיים.

<אורן תמיר: אם יש סכנה דחופה לבטיחות, משרד התשתיות יכול להיכנס.

<אורן תמיר: אם הספק מגלה שיש חשש לדליפה או משהו כזה - - -

<קריאות: לא דליפה, בדיקה חמש-שנתית.

<אורן תמיר: בבדיקה חמש-שנתית, אנחנו לא בעולם הזה.

<אורן תמיר: אנחנו בבדיקה הרגילה.

<איילת גולומב-פלנר: האם אפשר להציע הצעה?

אבישי ברוורמן: רבותי, אני אגיד לכם עוד פעם מה שמפריע לי, כבר פעם אחת עשיתי את הדברים האלה גם לגבי משרד אחר, לא המשרד שלכם.

אבישי ברוורמן: כל הבעיות האלה אפשר לא לפתור, אבל אני חושב שהשימוש בוועדת הכלכלה כרגע לא אפקטיבי.

אבישי ברוורמן: זה קורה גם במקומות אחרים.

אבישי ברוורמן: במקום שאנשים ישבו קודם, ישבו יחד הגורמים ויקשיבו ויחסכו את הזמן כאן ויגמרו את הדברים, ואני אוכל לשבת פה ולהמליץ ולהחליט, אנחנו נכנסים לכאן וזה בזבוז זמן, וזה לא אפקטיבי.

אבישי ברוורמן: למה אתם לא יכולים, חן, מר גסנר, לבוא עם הצעה מגובשת?

אבישי ברוורמן: יש פה הרבה אנשים אינטליגנטיים, שבו ביחד, תבואו לכאן, אחרי שעשיתם את הדברים האלה, ואז חוכמת השולחן כאן תהיה הרבה יותר מהירה.

אבישי ברוורמן: למה לבזבז פה את הזמן כל הזמן?

חנא סוייד: אולי תטיל עליהם.

אבישי ברוורמן: זה מה שאני אומר.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, כתבנו להם את הדברים גם קודם.

<איילת גולומב-פלנר: אני רוצה להציע הצעה.

<איילת גולומב-פלנר: נדמה לי שיש פה הצעה שפותרת את הבעיה.

<איילת גולומב-פלנר: הבעיה היא שיש שני סוגים, יש מכלים - - -

אבישי ברוורמן: רגע.

אבישי ברוורמן: כשאת מציעה הצעה, אם אין הקשבה, זה לא משנה שום דבר.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איילת גולומב-פלנר: אנחנו מדברים על בעיה של מכלים פרטיים, מכלים ניידים שאפשר לשים והם הופכים להיות קניינו של הצרכן.

<קריאות: הם לא קניינו של הצרכן.

<איילת גולומב-פלנר: הגז הוא קניינו.

<קריאה: הגז הוא קניינו של הצרכן, לא המכלים.

אבישי ברוורמן: תפסתם אותה.

אבישי ברוורמן: היא טעתה, היא תיקנה.

<איילת גולומב-פלנר: ההצעה היא שכאשר הצרכן מסרב לקיומה של בדיקה תקופתית, האחריות עוברת לצרכן, זה הכול.

<איילת גולומב-פלנר: ואז החברה לא אחראית, הצרכן הופך להיות אחראי.

<איילת גולומב-פלנר: אני רק רוצה להבהיר שבמדינות העולם הצרכן אחראי, יש מדינות שבהן הוא אחראי לבקש את הבדיקה.

<איילת גולומב-פלנר: יש איזו מידה של אחריות.

<איילת גולומב-פלנר: הבן-אדם מסרב שאני אכנס אליו לחצרים, אז האחריות עוברת אליו, זה הכול.

חנא סוייד: מה הבעיה שלכם עם זה?

<חן בר יוסף: לא נמצא פה הממונה על הגנת הצרכן, אבל אנחנו נפגשנו אתו לפני שנה, והוא סיפר לנו סיפורי זוועות על התיאומים ועל הקושי, כשאומרים: מחר ב-10:00 בבוקר אני מגיע אליך לעשות בדיקה, לא תהיה בבית, מאותו רגע מבחינתי סירבת.

<חן בר יוסף: מעכשיו זה גם אחריות שלך.

<חן בר יוסף: מחרתיים הבן-אדם הפך להיות מהנדס גז בעל כורחו, כי הוא רצה לעשות - - -

<איילת גולומב-פלנר: מקובל.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני - - -

<חן בר יוסף: אז רגע.

<חן בר יוסף: לכן אני מציע, כמו שהיושב-ראש אמר, נשב וננסה להגיע לנוסח מוסכם על העניין הזה.

<חן בר יוסף: יש מקרים בודדים לדעתי, וגם נדרוש מהחברות מידע ודיווח מסודר, כמה מקרים כאלה בחצרים פרטיים שאי-אפשר לגשת אליהם ורק אחר כך נחשוב מה עושים.

אבישי ברוורמן: מר בר יוסף, תודה רבה לך.

<דרורה ליפשיץ: הסכנה בבלונים בחצרים יכולה להיות גם לשכנים לו, לא רק לו עצמו.

אבישי ברוורמן: ברור.

אבישי ברוורמן: ברור.

<דרורה ליפשיץ: להטיל עליו את האחריות, זה לא פותר את הבעיה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מבינים.

אבישי ברוורמן: כשיש פיצוץ, הרבה מתפוצצים.

<בוריס סגלין: הבעיה לא בבלונים בדרך כלל, הבעיה בבית של הלקוח, בכיריים שלו.

<בוריס סגלין: בואו נכניס לפרופורציות, האירועים בדרך כלל בתוך הבית של הלקוח.

אבישי ברוורמן: רבותי, בסעיף 15 תתכנסו ותתנו לנו את הנוסח.

אבישי ברוורמן: אני עובר לסעיף 16.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני מציע.

חנא סוייד: בסעיף ב-14א למה לא להכניס באישור או בהתייעצות עם ועדת הכלכלה.

<איתי עצמון: באישור.

אבישי ברוורמן: אני מקבל את המלצתך, חבר הכנסת סוייד.

אבישי ברוורמן: אם כך, אם אין הערות - - -

<דרורה ליפשיץ: בדרך כלל אמות מידה לצרכנות לא נעשות באישור ועדה, כך גם אמות מידה לפי חוק משק החשמל שקובעת רשות החשמל, אמות מידה שקובעת רשות הגז.

<דרורה ליפשיץ: גם כאן, אמות מידה לצרכנות זה לא בדרג של חקיקת משנה שמצריכות אישור ועדה.

חנא סוייד: אני חייב להגיד לך שבוועדת הכלכלה, במיוחד הזאת, רק מחכימים, רק יוצאים עם דברים יותר טובים, אז למה לא?

<חן בר יוסף: היינו פה בוועדה בדיון לפני שבועיים בנושאים טכניים שאני חושב שגם הוועדה - - -

<איתי עצמון: זה לא נושא טכני.

<חן בר יוסף: אמות המידה בסוף הן טכניות.

אבישי ברוורמן: חן, בסופו של דבר אני רוצה כמה שפחות ביורוקרטיה, אבל בנושאים הכלליים האלה אפשר.

אבישי ברוורמן: אנחנו מאשרים את זה.

<איתי עצמון: אדוני, אני מבקש לשאול, מה היחס לדיני הגנת הצרכן, כלומר, אמות המידה האלה, לכשיאושרו בוועדת הכלכלה, איך הן יעמדו לצד ההוראות הקבועות בחוק הגנת הצרכן למשל?

<דרורה ליפשיץ: כמובן בנוסף.

<דרורה ליפשיץ: זה פרטני שיחול בהקשר הזה של ספקי גז בנוסף לכל דין אחר שחל עליו.

<איתי עצמון: יש הוראת שמירת דינים בחוק העיקרי?

<איתי עצמון: כן, בסעיף 33.

<איתי עצמון: כלומר, בכל מקרה מובהר שאמות המידה האלה אינן גורעות מהוראות לפי חוק הגנת הצרכן.

<אורן תמיר: הן לכל היותר יהיו עקרונות כשבאים לפרש את חוק הגנת הצרכן.

<אורן תמיר: כשרוצים לפרש הוראה כללית בחוק הגנת הצרכן להקשר הספציפי של הגז, יכולים לפנות לאמות המידה וליישם בהקשר הזה.

<איתי עצמון: האם אפשר לשמוע סעיף קצר לגבי סעיף 14ב המוצע?

<גל נוי אפרת: בסעיף 14ב מוצע לאסור על שיווק גז למי שעוסק שלא כדין בהספקת גז.

<איילת גולומב-פלנר: אני מתנצלת.

<איילת גולומב-פלנר: אמרו לי להתנצל, אז אני מתנצלת.

<איילת גולומב-פלנר: אני מנסה להעיר רק הערות חשובות, ונדמה לי שזה גם הוכח.

אבישי ברוורמן: עד עכשיו רק הוספת לדיון.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<איילת גולומב-פלנר: תודה רבה, אדוני.

<איילת גולומב-פלנר: ראשית, אנחנו דווקא מברכים על התוספת, אנחנו רק חושבים שלא נכון להגביל את ההגבלה הזאת רק על שיווק, אלא על כל הפעולות שקשורות בגז, גם חיבור וניתוק מכלים, מילוי וכל הפעולות, כי אני חושבת שהבטיחות נדרשת דווקא הרבה פעמים בממשק הזה שהוא לא רק שיווק.

<איילת גולומב-פלנר: זה דבר אחד.

<איילת גולומב-פלנר: דבר שני, בעניין של אחריות צרכנים אנחנו חושבים שנכון להטיל את האחריות הזאת גם על הצרכן.

<איילת גולומב-פלנר: הרי אחת הבעיות עם מה שנקרא חאפרים שהצרכנים רוכשים את הגז מחברות שאין להן רישוי.

<איילת גולומב-פלנר: העצירה של זה יכולה להיות רק דרך הצרכן, ולכן הצרכן צריך לבקש לראות את הרישיון, זה דבר ציבורי ומותר לו לעשות את זה ולהעביר את האחריות גם עליו.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: חן, מר גסנר, יש לכם משהו לומר בנושא?

<חן בר יוסף: דבר אחד, נכון שחאפרים זו תופעה קשה במשק הגז הביתי.

<חן בר יוסף: להבנתנו השיטה הנכונה, ואנחנו עובדים על זה ביחד עם משטרת ישראל לא מעט, זה מה שנקרא "לייבש את הביצה" ולא לרדוף אחרי היתוש.

<חן בר יוסף: האחריות הפלילית על הציבור, ואני מזכיר חברת גז, זה לא חברת גז, חברת גז זה שלל סוכניה, סוכניה מופיעים תחת ח.פ אחרים, ואז הציבור, כשהוא בא לרכוש מיכל גז, אומר לו מאן דהו: אני סוכן של חברה א'.

<חן בר יוסף: הוא צריך להיות חוקר נוסחי הסכמים, האם הח.פ הזה שאתו עכשיו הוא מתקשר, האם הוא אכן הסוכן, והאם החוזה שלו בתוקף או לא בתוקף והאם היתה הפרה שלו וכן הלאה וכן הלאה.

<חן בר יוסף: לכן האמירה שהציבור ידע אם הוא קונה מחאפר או לא – ודאי ראוי שהציבור לא יקנה מחאפרים, אבל האם הוא יכול בקלות לדעת את זה – התשובה היא שמאוד קשה לו.

<חן בר יוסף: לכן להטיל פה אחריות פלילית על הציבור בהיבט הזה, לדעתנו זה לא נכון.

<חן בר יוסף: נכון לייבש את החאפרים מלמעלה.

<חן בר יוסף: דהיינו, לגרום לזה שאם חברת גז מסודרת סיפקה גז או רכשה גז ממי שאיננו בעל רישיון – הרי הגז של החאפרים האלה לא צומח מהשמים, או שהם רוכשים אותו לצערנו או שהם גונבים אותו.

<חן בר יוסף: בתחום הגניבות והפעילות הפירטית הכבדה, אנחנו מטפלים, והסעיף הזה בא למנוע מהחברות להיות הספקים של אותו מי שאחר-כך כולנו בוכים בגללו.

<פליקס וסרשטיין: רק משפט אחד, כבוד היושב-ראש, אני חושב שהדיון הזה מוסט לאט-לאט כל הזמן לכיוון של גז בישול.

אבישי ברוורמן: לא, לא, לא.

אבישי ברוורמן: תסלח לי.

<פליקס וסרשטיין: גז בישול כבר קיים במערכת כבר 50 שנה, אולי יותר.

אבישי ברוורמן: אנחנו כרגע מדברים על גז בישול, בדיוק כך.

אבישי ברוורמן: בגז טבעי יש לנו בעיה בפני עצמה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מנסים לפתור אותה, אולי בוועדת משנה.

אבישי ברוורמן: אני מבין את הנקודה.

אבישי ברוורמן: כרגע זה גז בישול.

חנא סוייד: נהרגים אנשים בגלל זה, לכן צריך לדון בזה.

אבישי ברוורמן: כן, אנחנו מדברים על גז בישול.

<צור חרס: אני סמנכ"ל התפעול של פז גז.

<צור חרס: דווקא בעניין הזה של זיהוי הסוכן, מלאכתו של הצרכן יחסית קלה.

<צור חרס: חברות מחויבות לדווח למשרד התשתיות על כל רשימת הסוכנים המותרים, אנחנו מעדכנים אותם כאשר סוכן עוזב או מצטרף, הרשימות האלה מופיעות באתר משרד התשתיות.

<צור חרס: כל צרכן שרוצה, יכול בקלי קלות לא רק לראות באתר של אותה חברה, אלא גם באתר הרשמי של משרד התשתיות, מי סוכן של איזו חברת גז.

<צור חרס: מעבר לכך, סוכנים כאלה ממותגים, הם הולכים בבגדים של חברת הגז, המכוניות שלהם משולטות - - -

<חן בר יוסף: אצלך, לא בכל החברות.

<צור חרס: כך עובד סוכן בחברה מסודרת.

<צור חרס: אנחנו מדברים על הסוכנים של החברות המסודרות.

אבישי ברוורמן: רבותי, מה ההצעה?

אבישי ברוורמן: מה הפתרון?

<צור חרס: עוד מילה - - -

אבישי ברוורמן: שמעתי.

אבישי ברוורמן: יש פה גישה אחת על הצרכן, בסדר, יש בזה גם היגיון מסוים, אבל יש גם בעיה מסוימת שהכול על הצרכן.

<צור חרס: אני רוצה בעוד מילה אחת להסביר למה זה לא מסודר - - -

<אברהם פרל: צריך לדרוש מהצרכן לבקש קבלה, את המינימום.

<אברהם פרל: רק קבלה.

<אברהם פרל: לדרוש מהצרכן דבר אחד, שהוא קיבל, לפחות שתהיה לו קבלה.

<אברהם פרל: זו ההוכחה.

<יהודה גסנר: מקובל לחלוטין.

אבישי ברוורמן: גברת פלדמן.

<כרמל פלדמן אבוטבול: תודה רבה.

<כרמל פלדמן אבוטבול: אני חושבת שההקבלה והרתיעה של משרד התשתיות לנושא האחריות הצרכנית, ואולי זה משרד המשפטים, אנחנו יכולים לקחת את הדוגמה של העסקת עובד זר והחובות של מי שמעסיק אותו - - -

<אורן תמיר: איך את יכולה להשוות בין מעסיקים של עובדים לבין צרכני גז?

אבישי ברוורמן: רגע, אדוני.

אבישי ברוורמן: היא לא סיימה את הדיבור.

אבישי ברוורמן: מה ההתלהבות הזאת?

<אורן תמיר: אדוני, אני מקבל את ההערה.

<לאה ורון: הרימו לו להנחתה.

אבישי ברוורמן: באה עורכת-דין מכובדת או אפילו לא עורכת-דין.

<אורן תמיר: לא עורכת-דין, כימאית.

אבישי ברוורמן: בכלל מכובדת.

<כרמל פלדמן אבוטבול: אני לא עורכת-דין ולא כימאית.

<כרמל פלדמן אבוטבול: כמו שיש אחריות על המעסיק להעסיק לפי חוק ולעמוד בחוקים האלה, גם הצרכן יכול באותה מידה, והרשימה נגישה וקלה, לבדוק - - -

אבישי ברוורמן: מי אחראי?

<אורן תמיר: אני חושב שהעמדה ברורה.

<אורן תמיר: הדברים גם עלו בדיון הקודם.

אבישי ברוורמן: אז עלו.

אבישי ברוורמן: תגיד כבר את התשובה.

<אורן תמיר: אתה סקרן, אדוני.

<אורן תמיר: מאוד בקצרה, החשש שלנו מהטלת אחריות צרכן נובעת משני עניינים.

<אורן תמיר: קודם כול, צרכנים הם מגוונים, יש להם רמת השכלה, רמת ידיעה שונה, להכניס אותם ולקטלג אותם לקטגוריה ולהשוות אותם פה למעסיקים של חברות קבלניות - - -

<איילת גולומב-פלנר: לא חברות, אנשים פרטיים.

<אורן תמיר: אני שמח שגם אני מרים להנחתות.

אבישי ברוורמן: דבר.

אבישי ברוורמן: איך אתם מפריעים לו?

<אורן תמיר: זה חשש אחד, ואני חושב שהטענה ברורה – הצרכנים מגוונים.

<אורן תמיר: החשש השני, ואמר אותו, אני חושב בצורה יפה, מנהל מינהל הדלק, זה חשש של מניפולציה שיעשו על הצרכנים.

<אורן תמיר: שני החששות האלה בלי הסדרים מגובשים וקונקרטיים - - -

חנא סוייד: איך?

חנא סוייד: לא הבנתי.

<קריאה: אפשר להסביר מה זה "מניפולציה"?

<אורן תמיר: אמר את זה מקודם, דיברנו על זה בהקשר של בדיקת התקינות בכל חמש שנים, למשל מתקשרים ואומרים: תוך שעה אני מגיע, אם אתה לא נמצא - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: זה לא נכון.

<קריאה: זה לא קורה.

<אורן תמיר: אדוני, אם לא עושים את ההסדרים.

<אורן תמיר: אני אומר שיש דוגמאות כאלה.

<אורן תמיר: לכן צריך להיות מאוד זהירים וכל מה שאמרנו שכרגע, כשאין הסדרים קונקרטיים עדינים, זהירים ורגישים, להתנגד להצעה של חברות הגז להטיל בצורה לא אחראית וגורפת את האחריות על הצרכנים.

<אורן תמיר: זו עמדתנו בהקשר הזה, על אחת כמה וכמה - - -

חנא סוייד: מה האלטרנטיבה שלך?

<אורן תמיר: דיברנו על ההקשרים האלה ואמרנו שנהיה מוכנים לבחון את הדברים, בין היתר בשים לב להסדרים המשווים.

<אורן תמיר: אגב, כמו שאדוני ציין, שהגיעו נתונים מעניינים אתמול בלילה, גם אנחנו קיבלנו ממש בימים האחרונים סקירות משוות, שמראות מה קורה במדינות אחרות לגבי אחריות צרכן.

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה לחדד.

אבישי ברוורמן: עו"ד גולומב אמרת "במדינות העולם", העולם זה קוסטה ריקה, זה יפן.

אבישי ברוורמן: זה כל העולם.

<איילת גולומב-פלנר: ארצות-הברית ואנגליה, אדוני.

אבישי ברוורמן: כל אחד אומר "כל העולם" ומוצא לו את המדינה שלו.

<אורן תמיר: אדוני, גם ארצות-הברית ואנגליה אלה דוגמאות שצריך לקחת בעירבון מוגבל.

אבישי ברוורמן: ברור שיש לנו שאלה פה האם להטיל הכול על הצרכן, וכמו שנאמר, זה כנראה לא נכון.

אבישי ברוורמן: מצד שני, לפטור את הצרכן.

אבישי ברוורמן: לכן אני מציע שגם בנושא הזה תשבו ביחד.

<אורן תמיר: בהחלט אנחנו מוכנים לקיים בדיקה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: סעיף 16, חבר הכנסת סוייד, עם השינוי ועם השליחה שלהם להתקדם בתנאים אחרים.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 16 – פה אחד

אבישי ברוורמן: אנחנו בעד.

אבישי ברוורמן: אישרנו.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: סעיף 17, תיקון סעיף 15.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: הסבר פשוט.

<גל נוי אפרת: סעיף 15 לחוק קובע את התנאים למתן רישיון לעיסוק בעבודות גז.

<גל נוי אפרת: התנאי שמופיע בפסקה (1) בנוסח הנוכחי, היות המבקש בן 18 שנים, הוא תנאי שלא מקובל כיום בחקיקה שמסדירה רישוי, ולכן אנחנו מציעים לבטל את התנאי הזה ובמקומו לקבוע תנאי של היות המבקש תושב או אזרח ישראל.

<גל נוי אפרת: זה לגבי פסקה (1).

חנא סוייד: מה הכוונה ל"עיסוק"?

חנא סוייד: באיזה קטעים מהעיסוק?

חנא סוייד: זה עולם ומלואו.

<גל נוי אפרת: עבודת גז מוגדרת בסעיף 1.

חנא סוייד: עבודה, הספקה?

<גל נוי אפרת: עבודת גז מוגדרת בסעיף 1.

<גל נוי אפרת: עיסוק בעבודת גז.

<גל נוי אפרת: ההגדרה של עבודת גז בסעיף 1: תכנון, התקנה, בדיקה, שינוי, תיקון או פירוק של מתקן גז, מילוי, הולכה או הובלה של גז, לרבות השגחה על ביצוע עבודה כאמור.

<גל נוי אפרת: כל אחת מהפעולות האלה נכנסת להגדרה של עבודת גז, והסעיף הזה רלוונטי לגביה.

חנא סוייד: מה שאני מבין כאן שמי שעוסק בתכנון ומי שעוסק בהובלת בלון גז והרכבה, שהם צריכים אותה הכשרה.

<יהודה גסנר: צריכים הסמכה ספציפית לכל אחד מהם.

<יהודה גסנר: זה בתקנות העוסקים בעבודות גפ"מ.

<גל נוי אפרת: נגיע לסעיף 18 בחוק הנוכחי, יש סמכות לשר התשתיות הלאומיות לקבוע שעיסוקים מסוימים בגז פטורים מרישיון והם טעונים הסמכה בלבד.

<גל נוי אפרת: הדוגמה שהבאת, של מוביל משאית, היא דוגמה לעיסוק שהשר קבע בתקנות הגז משנת 2006, רישוי עוסקים בעבודות גפ"מ, זו עבודה שפטורה מרישיון והיא טעונה הסמכה.

<גל נוי אפרת: זאת אומרת, הדרישות הן פחותות לגבי סוג מסוים של עבודות שהשר קבע בתקנות.

<איתי עצמון: אדוני, יש לי שתי הערות לנוסח.

אבישי ברוורמן: קודם כול, גברת פלדמן, אחרי זה – עו"ד עצמון.

<כרמל פלדמן אבוטבול: בהתייחס לסעיף הקודם לא היה לנו ברור לגבי הסעיף הקודם שדנו בו מה נסגר, כי אמרתם שהיו שינויים.

<איתי עצמון: השינוי היחיד הוא שהתקנות לפי סעיף 14א יהיו באישור ועדת הכלכלה.

<אורן תמיר: הבענו נכונות לבחון את הדברים.

אבישי ברוורמן: הובעה נכונות לבחון את כל הדברים האלה ביחד.

אבישי ברוורמן: תשבו ביחד.

<איילת גולומב-פלנר: אדוני, אם החוק לא משתנה, לא יקרה שום דבר.

<איילת גולומב-פלנר: אם האחריות לא עוברת.

<אורן תמיר: לרבות אם צריך תיקוני חקיקה, בהחלט.

אבישי ברוורמן: אמרו שהם מוכנים לשבת אתכם.

אבישי ברוורמן: אני גם אסכם את זה בסוף.

אבישי ברוורמן: ישבו אתכם, יקשיבו ואם צריך ניקח מישהו, הוא יעשה רביזיה, אני אעשה רביזיה ונגמור את הסיפור.

<איתי עצמון: אדוני, לגבי סעיף קטן (א1) המוצע, ניתנת כאן סמכות לשר לקבוע כתנאי למתן רישיון חובה לערוך ביטוח לכיסוי חבותו של בעל הרישיון בשל נזקים.

<איתי עצמון: השאלה אם לא צריך להרחיב מעט את הסעיף המסמיך ולקבוע שהשר יהיה רשאי לקבוע גם להתקין תקנות לעניין הביטוח, כלומר, לא רק חובה לערוך ביטוח, אלא גם תנאים לעניין זה.

<איתי עצמון: אני שואל את המשרד האם ההסמכה רחבה מספיק לדעתם.

<גל נוי אפרת: אין מניעה מבחינתנו.

<איתי עצמון: נוסיף גם "ורשאי הוא לקבוע הוראות לעניין ביטוח כאמור".

אבישי ברוורמן: בסדר.

<איתי עצמון: אדוני, הסוגיה השנייה היא לגבי סעיף קטן (ג) המוצע.

<איתי עצמון: לפי הסעיף הזה המנהל יהיה רשאי לתת היתר מיוחד לעיסוק בעבודת גז מסוימת לאדם שאינו אזרח או תושב ישראל.

<איתי עצמון: הקושי שלי, אדוני, בסעיף הזה, שהסעיף נותן סמכות מאוד רחבה, סמכות שבשיקול דעת למנהל, לדרוש מאותו אדם להציג בפניו רישיון או תעודה ממדינת חוץ.

<איתי עצמון: כלומר, לא תהיה חובה לדרוש תעודה כזאת, אלא הדבר יהיה לפי שיקול דעת, שלא ברור לי איך הוא יופעל, לפי אילו אמות מידה.

<איתי עצמון: כלומר, מתי יידרש רישיון כזה או תעודה כזאת ומתי לא.

<איתי עצמון: גם כשאני בוחן את הסעיף הזה לעומת הסדרים דומים בחקיקה, ההסדרים מצומצמים יותר.

<איתי עצמון: כאן ניתן שיקול דעת מאוד-מאוד רחב.

<יהודה גסנר: אני אביא דוגמה.

<יהודה גסנר: ככל שיש עיסוק בתחום ההנדסה, שאין בארץ ידע וניסיון, נניח אחסון בתת-הקרקע, במנהרה, או פריקה מאוניה במתקן שלא קיים, בהחלט הכוונה היא להיעזר בידע מחו"ל ולתת את הרישיון לתקופה מוגבלת.

חנא סוייד: השאלה נכונה, למה שהמנהל לא יבקש מאותו אדם שייתן אותו ייעוץ אסמכתאות שהוא - - -

<איתי עצמון: כתוב שהוא רשאי לעשות כן, אבל לא ברור מתי כן ומתי לא.

<איתי עצמון: אין אמות מידה לעניין הזה.

<צחי בר ציון: אני מהלשכה המשפטית של משרד התשתיות.

<צחי בר ציון: הסעיף הזה מאוד חשוב בעיקר לעניין הגז הטבעי, כי ברגע שאנחנו מכניסים נושאים חדשים, בעיקר בעלי רישיונות חדשים, שעד היום לא התמודדנו אתם, להבדיל מהגפ"מ, כמו למשל אחסון וכדומה, הדרך להכניס את הנושא הזה – הרי לבעל הרישיון אין ניסיון – היא על-ידי המומחה.

<צחי בר ציון: לכן אנחנו צריכים את הגמישות, אחרת ייווצר מצב שבגלל אלמנטים ביורוקרטיים נצטרך למנוע מתן רישיון מאוד קריטי בגלל משהו ביורוקרטי.

<צחי בר ציון: לכן מאוד חשובה הגמישות הזאת.

<איתי עצמון: אדוני, הסעיף חל גם על גפ"מ, לא רק על גז טבעי.

<איתי עצמון: אני רוצה לשמוע התייחסות של משרד המשפטים לשאלה.

<אורן תמיר: שוב, אני מבין את הטענה של עו"ד עצמון, כלומר, הוא מדבר על זה שיש כאן שיקול דעת שאי-אפשר לצפות.

<אורן תמיר: עם זאת, המשרד אומר פה שיש אמות מידה מקצועיות.

<אורן תמיר: בעיני הוא כבר כפוף - - -

אבישי ברוורמן: אפשר שיקול דעת לפעמים.

<אורן תמיר: אנחנו שמחים לשיקול דעת.

אבישי ברוורמן: אני מביא להצבעה, חבר הכנסת סוייד.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 15 – פה אחד

אבישי ברוורמן: מאשרים.

אבישי ברוורמן: עו"ד גל אפרת נוי.

אבישי ברוורמן: האם יש הערה כללית בנושא?

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה לצאת מהדיון הזה - - -

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, רציתי להדגיש שהתעניינתי בנושא הזה, בין השאר בגלל השלכות של בטיחות וכל המאורעות שהיו בתקופה האחרונה, ואני לא רוצה לצאת מהדיון הזה מבלי שאני בטוח שלפחות מי שעוסק בחומר הנפץ הזה שנקרא "גז" ו"בלונים" יהיה עם הכשרה מינימלית או הכשרה תקנית, סטנדרטית, מוגדרת, שכל אזרח במדינת ישראל ירגיש טוב עם העניין הזה, שמי שמתעסק בחומר הנפץ הזה הוא מוכשר, הוא קיבל איזו הכשרה תקנית, סטנדרטית שכל אחד יוכל לישון בשקט.

אבישי ברוורמן: התכוונת במוכשר שהוא trained ולא במיוחד שהוא capable.

<לאה ורון: מאומן.

<אברהם פרל: אדוני היושב-ראש, יש חוק ספציפי.

אבישי ברוורמן: לגבי הכשרה.

<אברהם פרל: כן, למה שדואג חבר הכנסת סוייד.

<אברהם פרל: יש חוק ספציפי.

אבישי ברוורמן: הוא מכיר את כל הדברים האלה לפני ולפנים יותר מכל אחד אחר.

חנא סוייד: חוק ספציפי של חוק העוסקים.

חנא סוייד: הייתי גם חבר בוועדה.

אבישי ברוורמן: מר גסנר, מה אתה אומר?

<יהודה גסנר: תקנות העוסקים בעבודות גפ"מ מגדירות, ואנחנו גם מעניקים רישיון לעיסוק בעבודת גפ"מ.

<יהודה גסנר: יש שני עוסקים: רמה 1, רמה 2, כל אחד יודע בדיוק מה מותר.

חנא סוייד: אם זה כל כך מסודר, למה זה כל-כך גרוע בשטח?

<יהודה גסנר: כיוון שאנשים עוברים על החוק.

אבישי ברוורמן: יש חאפרים ערבים, יש חאפרים יהודים, יש ממזרים, יש כל מיני דברים כאלה.

אבישי ברוורמן: אתה לא מכיר את החבורה שגרה פה במזרח התיכון?

חנא סוייד: אני לא ישן בשקט עם ההסבר הזה.

חנא סוייד: אני אגיד לך את האמת, עם ההתנסות שהיתה בירושלים ובעכו לאחרונה, אני לא ישן בשקט.

<קריאה: בעכו זה היה חבלה.

חנא סוייד: אני חושב שמה שצריך לעשות זה להגדיר עוד פעם.

אבישי ברוורמן: הם אומרים שזה מוגדר.

חנא סוייד: תאמין לי, אני מכיר אנשים שבאים להרכיב לי גז בבית, שלקרוא שתי שורות הם לא יכולים.

חנא סוייד: אני כמובן מאוד מכבד אותם כבני אדם ויש לי את כל הכבוד אליהם.

חנא סוייד: אני מכבד אותם באמת כשהם מגיעים אלי, אבל אני לא מתרשם מהיכולות הטכניות שלהם.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני אתן לבוריס הערה, ואחרי זה אני אבקש ממר גסנר אישית.

אבישי ברוורמן: כיוון שידידי, ד"ר חנא סוייד, בין השאר הוא גם יושב-ראש ראש הוועדה לאנרגיות מתחדשות, שתיפגשו ותעביר לו את כל החומר לגבי ההכשרה, שהוא ידע לפחות שלפחות דה-יורה מבחינת ההכשרה עושים הכול.

אבישי ברוורמן: מה שקורה דה-פקטו, זו כבר בעיה אחרת.

<איילת גולומב-פלנר: הם לא דה-יורו.

אבישי ברוורמן: עו"ד גולומב-פלנר אומרת לי שגם אין הכשרה דה-יורה.

<איילת גולומב-פלנר: נשאיר את זה לפעם הבאה.

אבישי ברוורמן: בוריס, מה אתה אומר?

חנא סוייד: אני רוצה לבדוק.

חנא סוייד: אם משאירים את זה לפעם הבאה, אני אבדוק את זה.

<בוריס סגלין: חבר הכנסת סוייד, היום על מנת להיות טכנאי רמה 1 לא מספיק שיהיו לו 12 שנות לימוד.

<בוריס סגלין: המבחנים שהטכנאים אמורים לעבור הם כל-כך קשים וכל-כך דורשים, שהיום אנחנו יושבים גם עם המשרד וגם עם ההתאחדות ומנסים לבנות תוכניות, קודם כול, על מנת לא להוריד את הרמה, אבל להכניס אנשים לשוק.

<בוריס סגלין: ייווצר מצב – אישתי מורה – כמו שיהיה במשרד החינוך.

<בוריס סגלין: לא יהיו לנו טכנאי גז.

<בוריס סגלין: לא יהיו.

חנא סוייד: למה?

<בוריס סגלין: על מנת להיות טכנאי רמה 2, יותר קל לעשות תואר שלישי.

<בוריס סגלין: אני אומר לך את זה.

חנא סוייד: אל תסבך את זה.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני עוצר את הדיון.

אבישי ברוורמן: מצד אחד, אנחנו לא רוצים להגזים בדברים האלה, אנחנו רוצים לעשות את הדברים בחוכמה.

אבישי ברוורמן: מצד שני, אנחנו רוצים להבטיח שאין כאלה.

אבישי ברוורמן: מר גסנר, לקחת את חבר הכנסת חנא סוייד אישית לוחצת?

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: הוא יקבל את החומר.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אם כך, נצביע על הסעיף הזה, סעיף 18.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 18 – פה אחד

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לסעיף 19.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: הערות.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מאשר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: אני רואה שחבר הכנסת סוייד יצא.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 19 – פה אחד.

אבישי ברוורמן: אני מאשר.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אבישי ברוורמן: סעיף 20.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

אבישי ברוורמן: הסבר קצר.

<גל נוי אפרת: סעיף 17 לחוק העיקרי קובע את העילות לביטול או לאי-חידוש רישיון של ספק גז או רישיון לעיסוק בעבודות גז.

<גל נוי אפרת: אנחנו מציעים לתקן את הסעיף כך שהוא יסמיך את המנהל גם להגביל את הרישיון, כך שבין השאר ניתן יהיה למנוע מספק גז לספק גז לסוכן מסוים או לאזור מסוים.

<גל נוי אפרת: אמצעי שלטעמנו הוא מידתי יותר מביטול הרישיון כולו.

<גל נוי אפרת: בדומה לדברי חקיקה אחרים שמסדירים רישוי, אנחנו מציעים להוסיף לרשימת העילות לביטול או אי-חידוש רישיון מקרה שבו חדל להתקיים תנאי מהתנאים לקבלת הרישיון לפי החוק.

<גל נוי אפרת: למען הסר ספק אנחנו מציעים להבהיר כי סמכות המנהל להתלות רישיון במקרה של פתיחה בהליכים תהיה החל מפתיחה בחקירה על-פי דין.

<גל נוי אפרת: לגבי פסקאות (3) ו-(5) אנחנו מציעים לתת זכות טיעון לבעל הרישיון לפני הפעלת סמכות המנהל לפי הסעיף הזה.

<גל נוי אפרת: עם זאת, אנחנו מבקשים לקבוע חריג במקרה שלמנהל יסוד סביר להניח כי בשל פעילות של בעל רישיון לעיסוק בעבודות גז נפגע אדם או נגרם נזק חמור לרכוש, המנהל רשאי להתלות או להגביל את הרישיון אף לפי מתן זכות טיעון כאמור, ובלבד שייתן זכות טיעון בהקדם האפשרי.

<גל נוי אפרת: כאשר המטרה היא כמובן להבטיח את שלום הציבור.

<גל נוי אפרת: לעניין הפסקאות הבאות אנחנו מציעים לקבוע כי הודעה על ביטול רישיון, התלייתו, הגבלתו, סירוב לחדשו, תפורסם באתר האינטרנט של המשרד, וזאת כדי להבטיח שהדבר יובא לידיעת הציבור.

<גל נוי אפרת: לעניין פסקה (ו), הפסקה הזאת נולדה לאפשר למנהל להורות למי שהרישיון שלו בוטל, הותלה, הוגבל או לא חודש, לפעול להסדרת סיום עיסוקו בהספקת גז או בעבודת גז, כדי להבטיח את עניינם של הצרכנים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: עו"ד גולומב, אני רואה שהפעם שמת את היד נמוך.

<איילת גולומב-פלנר: אולי מישהו אחר יגיד את זה ואז לא ינזפו בי.

<אופיר שגב: אני מייצג את אובק גז.

<אופיר שגב: אדוני, אני אתחיל בסעיף קטן (א), לעניין ההגבלה באזור שבו רשאי בעל הרישיון לפעול.

<אופיר שגב: אני אשמח ללמוד מה הרעיון שעומד מאחורי הדבר הזה, כי זה נראה לי איזו ענישה קולקטיבית, הגבלה.

<יהודה גסנר: ההיפך.

<יהודה גסנר: בדיוק ההיפך.

אבישי ברוורמן: מר גסנר, מותר לו לשאול, ואתה תשיב.

אבישי ברוורמן: דבר דבור על אופניו.

אבישי ברוורמן: תודה.

<אופיר שגב: יכול להיות שאני לא מבין טוב, אבל בגלל זה יש פה את אנשי המשרד.

<אופיר שגב: הדבר הזה נראה לי לא מידתי.

<אופיר שגב: זה יוצר גם בעיה מבחינת התפעול של בעל הרישיון, כשפתאום אומרים לו: אל תספק לפתח-תקווה, אל תספק לכפר הזה והזה.

<אופיר שגב: לעניין סעיף (3), "חדל להתקיים תנאי מהתנאים לקבלת הרישיון", זה גם נראה לי רחב מדי.

<אופיר שגב: הרי למדנו שמי שקובע את התנאים לרישיון זה המנהל, שעוד פעם, אין שום קווים או הגבלות, הוא יכול לקבוע איזה תנאי שהוא רוצה.

<אופיר שגב: גם פה הייתי מציע שזה יהיה תנאי מהותי או תנאי בטיחותי שקבוע ברישיון, ולא כל תנאי שקבוע ברישיון.

אבישי ברוורמן: תנאי מהותי או תנאי בטיחותי, רשמנו.

אבישי ברוורמן: והנקודה האחרונה.

<אופיר שגב: אני אשתדל.

<אופיר שגב: הנקודה הנוספת זה העניין של הליכים בשל עבירה, החל בפתיחת חקיקה.

<אופיר שגב: גם פה זה נראה לי לא מידתי.

<אופיר שגב: מספיק שפותחים בחקירה, שכבר אומרים לך: אפשר לקטוע לך את הענף.

<אופיר שגב: מינימום זה הגשת כתב אישום או משהו, חקירה שכבר הבשילה לדבר מסוים.

<אופיר שגב: מספיק שאיזה חוק שהלך ופתח בחקירה, אפשר לבטל - - -

אבישי ברוורמן: השאלות שלך מאוד ברורות.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה כתב אישום, כמו לחברי כנסת, לשרים.

<אופיר שגב: זה משהו בסיסי, אני חושב.

<אופיר שגב: אחרי זה אני אמשיך הלאה.

אבישי ברוורמן: עו"ד גולומב, יש לך משהו להוסיף אחרי כל הדברים האלה?

<איילת גולומב-פלנר: משהו קצר.

<איילת גולומב-פלנר: אני רוצה להציע את ההצעה, ואז אני אסביר מדוע.

<איילת גולומב-פלנר: בסוף סעיף 22(א) כתוב "לעניין האזור שבו רשאי בעל הרישיון לפעול", אני רוצה להוסיף "והסוכן שעמו הוא רשאי להתקשר", ואני אסביר מדוע.

<איילת גולומב-פלנר: בחוק הוכנס מושג "הסוכן".

<איילת גולומב-פלנר: אנחנו חשבנו שאנחנו החברה ולא נכון שהסוכנים ייכנסו.

<איילת גולומב-פלנר: הוועדה קיבלה החלטה שהסוכנים כן נכנסים באופן פורמלי, ולכן אנחנו חושבים שמידתית שאחד הכלים שיעמדו למנהל זה גם להורות לא לעבוד עם סוכן מסוים - - -

<אופיר שגב: במקום האזור, לא גם האזור.

<אופיר שגב: תעניש את הסוכן שעשה את הבעיה.

<איילת גולומב-פלנר: די לי "בנוסף".

<איילת גולומב-פלנר: חברי רוצה במקום.

<דרורה ליפשיץ: "בנוסף" אנחנו מסכימים.

אבישי ברוורמן: רק רגע, רבותי, תיכף תענו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: האם היה עוד מישהו שרצה להתבטא לפני שתהיה תשובה?

אבישי ברוורמן: משרד האנרגיה, בבקשה.

אבישי ברוורמן: מי עונה, מר גסנר?

<חן בר יוסף: אני אענה, כל אחד בתחומו.

<חן בר יוסף: לעניין ההגבלה האזורית.

<חן בר יוסף: אני חושב שגם בזה פתחנו כשהצגנו את החוק.

<חן בר יוסף: מצאנו את עצמנו עם חברות שביצעו עבירות, כאשר היקף הלקוחות שלהם הוא ארצי, והעבירה היתה מקומית, בעפולה עילית.

<חן בר יוסף: העבירה בוצעה בין אם על-ידי החברה במישרין ובין אם על-ידי סוכן, והכי נכון היה להפסיק את הפעילות של הסוכן באותו אזור, ואני אסביר רגע למה, למה גם החברות ולא רק הסוכן, כי בעינינו הסוכן, לא נשכח, הוא שלוחה וידה הארוכה של החברה, ונכון שהיא תפקח עליו ושהיא תהיה מוטרדת שאם הוא יפסיק לספק שם, היא לא תמצא גורם אחר שדרכו היא תספק, אלא שהיא תבין שהיא מאבדת את האזור – מדובר פה בחיי אדם – על מנת שהסנקציה תהיה סבירה ומידתית ולא ארצית וכן הלאה.

<אופיר שגב: משהו לא פרקטי לחלוטין.

<חן בר יוסף: בעיניך זה לא פרקטי, אבל כיוון שאנחנו הרגולטור, בעינינו - - -

אבישי ברוורמן: עו"ד שגב, זה שאני נותן לך לשבת בכל הוועדות שלי ולייעץ, גם עכשיו?

אבישי ברוורמן: תיכף תענה לי.

<אופיר שגב: סליחה, אדוני.

<חן בר יוסף: זה לעניין האזור וההגבלה האזורית.

אבישי ברוורמן: היו שלוש נקודות של שגב ונקודה אחת של גולומב.

<אופיר שגב: הדבר השני זה תנאי מהתנאים ברישיון.

<אופיר שגב: זה כל תנאי מהתנאים שברישיון, אפשר לקחת לך את הרישיון.

<אופיר שגב: תנאי שקשור לבטיחות, תנאי מהותי - - -

<אורן תמיר: אני יודע שאדוני לא אוהב תשובות של משפטנים, אבל בכל זאת.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה אני אוהב.

<אופיר שגב: גם אני משפטן בעוונותי.

<אורן תמיר: - - - אני יודע שמשפטנים זה ממש בתחתית.

<אורן תמיר: .., אבל בסדר.

אבישי ברוורמן: פוליטיקאים זה יותר נמוך.

<אורן תמיר: מסר מעודד בכל זאת מהוועדה.

<אורן תמיר: רק ההוראה הזאת, אני חושב שגם אמר את זה עו"ד שגב בדיון הקודם, ההוראה להפקיע או להתלות רישיון, בגלל שחדל אחד מהתנאים שקבע המנהל היא הוראה סטנדרטית, היא נמצאת בכל החיקוקים.

אבישי ברוורמן: בכל מקום.

<איתי עצמון: אני מאשר.

<אופיר שגב: זה אומר שזה טוב?

<אורן תמיר: כשאדוני אמר בטיחות, כל תנאי שלא קשור לבטיחות, אין למנהל בכלל סמכות לחקור.

<אורן תמיר: החוק כולו עוסק בבטיחות.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון - - -

<איתי עצמון: זו הוראה סטנדרטית.

<אורן תמיר: זה קשור לבטיחות במובן הרחב.

<דרורה ליפשיץ: היום החוק הוא גם חוק צרכני - - -

אבישי ברוורמן: רבותי, מספיק.

אבישי ברוורמן: הנקודה השלישית של מר שגב.

<אופיר שגב: מספיק בפתיחת חקירה.

<אופיר שגב: היום במדינת ישראל מספיק בפתיחת חקירה, ואפשר - - -

<אורן תמיר: התשובה היא אותו דבר.

<אורן תמיר: אנחנו עוסקים בבטיחות, בחיי אדם.

<אורן תמיר: ברגע שיש חשד שמעורר ומצדיק פתיחת חקירה - -

<אופיר שגב: אי-אפשר לנופף בזה כל הזמן.

<אורן תמיר: - - בעינינו זו עילה להתליה, לא לביטול.

<אורן תמיר: זה מידתי, עולה בקנה אחד.

<אופיר שגב: מספיק פתיחת חקירה לחרוץ דינים.

<אופיר שגב: בסדר.

<אופיר שגב: במדינת ישראל גם מספיקה ידיעה בעיתון.

אבישי ברוורמן: להערה של עו"ד גולומב פלנר.

<אורן תמיר: ההצעה "בנוסף", המשרד היה מוכן לקחת את זה על עצמו.

<דרורה ליפשיץ: לדעתנו זה כלול, כי כתוב "לרבות - - -".

אבישי ברוורמן: תבדקו את זה.

אבישי ברוורמן: תבדקו בנוסח אם זה קיים.

<איילת גולומב-פלנר: זה לא קיים.

<דרורה ליפשיץ: זה חלק מה"לרבות", אבל אין לנו בעיה שזה יהיה כתוב במפורש.

<איילת גולומב-פלנר: מצוין.

<איילת גולומב-פלנר: תודה.

אבישי ברוורמן: אנחנו מקבלים את התיקון של גולומב-פלנר, מכניסים אותו לפה.

<אופיר שגב: אדוני, אני מציע שזה יהיה במקום.

<אופיר שגב: ללכת ולהגיד לספק שאתה לא מספק לעיר שלמה?

אבישי ברוורמן: עו"ד עצמון.

<איתי עצמון: אדוני, אני מבקש להסב את תשומת הלב לכך שהגבלת רישיון יכולה להיות בכל מיני נושאים או עניינים, לרבות לעניין האזור שבו רשאי בעל הרישיון לפעול.

<איתי עצמון: המשרד כמובן יכול להגביל לי את הרישיון בעניינים אחרים.

<איתי עצמון: אם על המשרד מקובל להוסיף כאן, לרבות לעניין הסוכן שבאמצעותו פועל הספק, לי אין קושי עם העניין.

<דרורה ליפשיץ: בגלל שזה "לרבות", להבנתנו זה היה ממילא, אבל אין בעיה עקרונית.

אבישי ברוורמן: נוסיף את זה כדי שלא יהיה ספק בנושא.

<איתי עצמון: הסמכות שניתנת כאן להתלות את הרישיון היא לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים או עד למילוי תנאים שיקבע.

<איתי עצמון: השאלה שלי, מה אמור לקרות בתום ששת החודשים?

<איתי עצמון: האם זהו אמצעי עונשי או אמצעי שנועד באמת לוודא קיום תנאים מסוימים?

<איתי עצמון: העליתי את הנושא הזה בישיבות פנימיות עם המשרדים וחשבנו שאולי אפשר לקשור בין שתי העילות.

<איתי עצמון: כלומר, התליה עד למילוי תנאים שיקבע ולתקופה שלא תעלה על שישה חודשים, וניתן לתת למנהל סמכות להאריך את התקופה הזאת בהתקיים תנאים מסוימים.

אבישי ברוורמן: עו"ד ליפשיץ, האם זה מקובל?

<דרורה ליפשיץ: כן.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: אם כך, עם התיקונים של עו"ד עצמון, אני מעלה להצבעה.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 17 – פה אחד

אבישי ברוורמן: אני מאשר פה אחד.

אבישי ברוורמן: כבר הגענו לפרק הבא, נעצור כאן.

אבישי ברוורמן: אני מבקש ואני פונה, חן, אני מסתכל עליך, ועל דרורה ועל גסנר ועל תמיר ועל כל מי שנמצא פה, ואני מסתכל גם לכיוון של נציגי החברות: שבו עכשיו בצורה אינטנסיבית, כי אני רוצה לגמור את הסיפור הזה.

אבישי ברוורמן: לגבי הנושא הראשון שאמרתי, נפעל באמצעים יותר נחושים.

<לאה ורון: את סעיף 21 אישרו?

<איתי עצמון: לא אישרו.

אבישי ברוורמן: סעיף 21.

אבישי ברוורמן: עו"ד גל אפרת נוי, סעיף 21.

<גל נוי אפרת: התיקון הזה הוא תיקון טכני, מכיוון שסעיף 18 לחוק קובע כי השר רשאי לקבוע בתקנות סוגים של עבודות גז שאינן טעונות רישיון לפי סעיף 11, שרשאי לעסוק בהן מי שקיבל תעודת הסמכה.

<גל נוי אפרת: הוא מפנה היום לסעיף 11, שהסעיף הזה בוטל במסגרת התיקון המוצע, וההוראה הקבועה בו הועברה לסעיף 9, ולכן אנחנו מציעים לתקן את ההפניה שבסעיף 18 מסעיף 11 שבוטל לסעיף 9.

אבישי ברוורמן: הבנתי.

אבישי ברוורמן: זה טכני לחלוטין.

אבישי ברוורמן: בעד סעיף 18 – פה אחד

אבישי ברוורמן: אני מאשר.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכם על ההקשבה.

אבישי ברוורמן: להתראות.

<שרון רוזנבלט: אדוני, מה עם הקמת ועדת המשנה?

אבישי ברוורמן: אני אפעל בנושא.

אבישי ברוורמן: כבר אמרתי.

אבישי ברוורמן: אני לא צריך לעשות את זה כאן.

אבישי ברוורמן: אני פועל בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: לפי התקנון אני אקים את זה כי זה נושא מרכזי, מיידי וחמור.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.