ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 363, 2014-06-23 11:00

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים, ישיבה חגיגית, מצד אחד בצער, שאנחנו נפרדים מחבר ותיק - -

סתיו שפיר: למה, רובי, אתה ממשיך לבוא לוועדה, לא?

ניסן סלומינסקי: לא כדאי לך כי הוא מגיע תמיד בזמן ונוזף בי אם אני לא מתחיל באותה שנייה כך שלא בטוח...

סתיו שפיר: גם אני מגיעה בזמן.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, בצער מצד אחד ומצד שני, בכבוד גדול ובשמחה שכן נבחרת לנשיא.

ניסן סלומינסקי: זה לא סוד שגם רצינו שתיבחר אז כך שאנחנו שמחים.

אחמד טיבי: אל תדבר בשם כולם.

ניסן סלומינסקי: יש לנו את הרשימה.

ראובן ריבלין: תסמוך עליו שהוא יודע מה הוא מדבר.

אחמד טיבי: הבחירות היו חשאיות.

ניסן סלומינסקי: הסדר יהיה כך: חברי, ירצו – ידברו.

ניסן סלומינסקי: אני אפתח בברכה קצרה, ב-11:50 אנחנו נרים כוסית כדי שנוכל להתחיל בזמן.

ניסן סלומינסקי: ובכן, פרשת השבוע שלנו דנה בדיוק בנושא של מנהיגות.

ניסן סלומינסקי: פעם ראשונה שבאופן ישיר, קטגורי, ישנו ערעור על המנהיגות, על משה רבינו, והטיעון של האופוזיציה, נקרא לזה כך, שקורח ועדתו, והצטרפו אליו הבכורים מראובן, היה טיעון פשוט: הרי כל העדה כולה קדושה - - - .

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה?

ניסן סלומינסקי: צריך להיות שוויון.

ניסן סלומינסקי: מה פתאום שאתה?

ניסן סלומינסקי: כולנו קדושים.

ניסן סלומינסקי: מה הכוונה, למה כולנו ראויים למנהיגות?

ניסן סלומינסקי: אז מביא רש"י את מה שחכמים אומרים, שכולנו שמענו בהר סיני את שתי הדברות הראשונות, ואם שמענו – יש לנו את היכולת ומגיע לנו להיות בהנהגה, אתה לא ראוי יחיד.

ניסן סלומינסקי: טיעון מכובד.

ניסן סלומינסקי: מה התשובה לזה?

ניסן סלומינסקי: שביהדות, הנושא של שמענו, שמי שיש לו רעיונות, אמונה, חזון, דברים כאלה זה דבר חשוב מאד אבל ביהדות זה לא מספיק.

ניסן סלומינסקי: יש נעשה ונשמע.

ניסן סלומינסקי: ביהדות, כדי להיות מנהיג, לא מספיק רק שיש לך חזון, שהאידיאולוגיה שלך נכונה, שיש לך אמונה נכונה.

ניסן סלומינסקי: מה שצריך להיות זה נעשה ונשמע, צריך את העשייה.

ניסן סלומינסקי: ואתם, בני קורח, אומרים רק שמענו, יש לנו רק רעיונות, חזונות, אידיאולוגיה.

ניסן סלומינסקי: זה לא מספיק להיות מנהיג כי המנהיג נבחן גם בעשיה שלו.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שזה ממש מתאים לסיטואציה שיש לנו פה.

ניסן סלומינסקי: זה בדיוק הנשיא שלנו, שהוא המנהיג של מדינת ישראל שיהיה עכשיו, המנהיג הייצוגי.

ניסן סלומינסקי: הוא, מעבר לנושא הזה שיש לו את המשמעת, האידיאולוגיה, את החזון, וכולנו מכירים אותו ויודעים שהוא עוד שייך להדר הבית"רי מה שנקרא, זה אדם עם אידיאולוגיה ברורה וכולי, המיוחד שבך זה גם הנושא של העשייה.

ניסן סלומינסקי: לא רק שאתה מאמין במשהו אלא במה שאתה מאמין, אתה הולך ופועל ועושה.

ניסן סלומינסקי: אם זה באידיאולוגיה של תפיסות עולם, אם זה בנושא הדמוקרטי, בכל תחום ותחום שבו אתה מאמין, אתה גם עושה.

ניסן סלומינסקי: ולכן, אתה בדיוק עונה על הקריטריונים שהתורה מכתיבה כדי להיות מנהיג.

ניסן סלומינסקי: לא רק נשמע, כולנו שמענו, אלא גם נעשה ונשמע, לממש את הדברים.

ניסן סלומינסקי: לכן, אנחנו שמחים שיהיה לנו נשיא - -

ראובן ריבלין: לכן, אני מציע שבוועדת הכספים נשמע ואחר כך נעשה.

ראובן ריבלין: לא הפוך.

ניסן סלומינסקי: זה גם אני אומר.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל לפעמים יש נעשה ואחר כך נשמע.

ראובן ריבלין: זה רק במעמד הר סיני.

ניסן סלומינסקי: - - טוב.

ניסן סלומינסקי: בכל מקרה, לכן אנחנו שמחים מאד שאתה תהיה מנהיגה של מדינת ישראל, המנהיג המייצג והמוביל את העם ומאחד את העם, שגם יש בך את הנושא של הנשמע אבל גם את הנושא של נעשה, ואני בטוח שאתה לא תסתפק רק בקבלת כתבי אמנה של שגרירים ובכל מיני דברים כאלה אלא תעשה עוד הרבה הרבה מעבר לזה, בעשייה בפועל - -

חיים כץ: תאשר תקציבים, העברות.

חיים כץ: ..

ניסן סלומינסקי: - - ואנחנו סמוכים ובטוחים בדבר הזה ולכן, אנחנו מאד שמחים.

משה גפני: מה, יש הצעה להעביר את ההעברות לנשיא?

חיים כץ: אתה גפני, רבנו, שלא תדע את זה?

סתיו שפיר: ועדה מיוחדת תתכנס בבית הנשיא מדי שבוע כדי לחתום על ההעברות התקציביות.

ניסן סלומינסקי: אני חשבתי שאנחנו צריכים עוד לאשר אותך כנשיא, לא?

ראובן ריבלין: את המנכ"ל תצטרכו לאשר.

ניסן סלומינסקי: בסדר, לאט לאט, עוד נדבר בעניין.

ניסן סלומינסקי: ושם זה יהיה נעשה ונשמע או נשמע ונעשה?

ניסן סלומינסקי: רבותי, אז בשם עצמי ומפלגתי ובשם כל חברי הוועדה אנחנו מברכים אותך באמת, שהאיש הנכון נבחר וכן שתהיה ההצלחה לך באישי, והצלחה שלך זה הצלחה של כולנו, של כל עם ישראל כולו.

ניסן סלומינסקי: שיהיה בהצלחה.

ראובן ריבלין: חן, חן.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעשה סבב קצר אבל באמת.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שיהיה קצר.

גילה גמליאל: קודם כל, אנחנו צריכים להתרגל להפסיק לקרוא לך "רובי" ולומר "הנשיא ראובן ריבלין".

גילה גמליאל: אז אני אפתח ראשונה.

גילה גמליאל: לפי האווירה פה זה מראה לך שעדין לא התנתקו מרובי, החבר בוועדה ובהחלט, אני מאחלת לך את כל ההצלחה ואני רוצה שתשמור על חוש ההומור שלך.

גילה גמליאל: אין לי ספק שאתה לא רק שתהיה נשיא של העם - -

ראובן ריבלין: להיות בליכוד ולא לשמור על חוש ההומור זה דבר מסוכן מאד.

גילה גמליאל: אני אקח את זה לתשומת לבי כי אני עדין כאן, כמו שאתה רואה.

גילה גמליאל: אז ראשית, יש רף ציפיות מאד גבוה ממך.

גילה גמליאל: אני חושבת שתהיינה עבורך הקלות בעצם העובדה שכשתבוא לדיוני תקציב, אתה כבר יודע איך זה מתנהל פה, בוועדה, בסוגיה של תקציב בית הנשיא אז יש לך פה קרדיט.

סתיו שפיר: אף אחד מאתנו לא יוכל להשתתף, כולנו נהיה מנועים.

גילה גמליאל: כולנו נהיה בניגוד עניינים.

גילה גמליאל: טוב, יש פה באמת הרבה אהבה עבורך ויש הרבה ציפיות מהעם.

גילה גמליאל: אני חושבת שיש כאן רצון וצורך בשינוי תפיסה, כמו שאתה הגדרת בעצמך, את הראיה כלפי פנים, לתוך הבעיות שקיימות אצלנו במדינה, ואין לי ספק שאתה - - רק שלי יכולה לעמוד בין חיים כץ לרובי.

שלי יחימוביץ': וליהנות מזה מאד.

גילה גמליאל: - - אז באמת, אני מאחלת לך את כל ההצלחה.

גילה גמליאל: אין לי ספק שתצליח, בעזרת השם, ושעם ישראל זכה ויחי הנשיא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: עליזה, אם את רוצה משפט...

עליזה לביא: בטח, מה זאת אומרת?

עליזה לביא: באתי על רגל אחת, דילגנו פה בין המעליות.

עליזה לביא: קודם כל, אנחנו מאד אוהבים אותך ומאד שמחים שאתה הנשיא שלנו.

עליזה לביא: אתה הנשיא שלנו ושל כל העם היהודי, ואתה יודע את זה יותר טוב מכולנו, בטח בעת הזאת.

עליזה לביא: תדע להמשיך לנווט, כמו שתמיד ידעת, ולמצוא את המאחד בחברה הישראלית - -

ראובן ריבלין: אני נשיא של כל העם היהודי ושל כל אזרחי ישראל.

עליזה לביא: - - נכון, ואזרחיות ישראל, ויש לנו הרבה עבודה לעשות.

עליזה לביא: אני יודעת שהבית שלך יהיה פתוח והבית שלנו יהיה פתוח, ואני מאחלת לך הרבה מאד הצלחה.

עליזה לביא: אני רוצה לברך אותך שתמשיך להיות רובי ותוביל אותנו.

עליזה לביא: הרבה הצלחה.

ניסן סלומינסקי: סתיו שפיר.

סתיו שפיר: שמת שעון?

ניסן סלומינסקי: אתה יודע, אחד מהשופטים כותב ואחרים כותבים: גם אני מצטרף.

סתיו שפיר: רובי היקר, יש בך גדולה שאין ולא היתה בהרבה מאד פוליטיקאים שהיו במשכן הזה והיא, שאתה יודע ועשית את זה לפחות מהחוויה שלי, מהרגע שאני נכנסתי לכאן, לטפח, ללמד ולהעביר את הידע והניסיון שצברת גם אל הדור הצעיר ולחסרי הניסיון ולמי שהצטרפו ומחפשים את הידע הזה.

סתיו שפיר: כשאני נכנסתי למשכן, ואני חושבת שזה נכון לגבי הרבה מאד מחברי הכנסת החדשים, נכנסנו לפה בלי שום תורה או ספר הדרכה שיכול לספר לנו מה עושים, ואתה היית אחד מהאנשים הנדירים שידעו בכל רגע לבוא ולתת עצה וגם לחבק ולהדריך ולהכווין ולברך.

סתיו שפיר: מהרגע הראשון שהכנסת אותנו לפה, כראשון בכנסת שהכניס את המחאה לתוך המשכן, בתקופת המחאה לפני בדיוק שלוש שנים, ונתן לנו להביע את דעתנו והקשיב לנו באמת וגם אחר כך, כשנכנסנו לפה כחברי כנסת וידעת תמיד לעמוד לצדנו וגם להגן על זכותנו בתוך הוועדה הלא פשוטה הזאת, אתה מאד מאד תחסר לנו כאן.

סתיו שפיר: שיהיה לך המון בהצלחה.

סתיו שפיר: זו גאווה בשביל כולנו שאתה הולך לאן שאתה הולך עכשיו.

סתיו שפיר: תודה רבה.

אלעזר שטרן: אני אתמצת את מה שסתיו אמרה ואני אוסיף: "הלומד מן הקטנים, למה הוא דומה?

אלעזר שטרן: לאוכל ענבים קהות ושותה מגתו.

אלעזר שטרן: והלומד מן הזקנים, למה הוא דומה?

אלעזר שטרן: לאוכל ענבים בשלות ושותה יין ישן.

אלעזר שטרן: " אז אתה השקית את כולנו יין ישן.

אלעזר שטרן: אני חושב שצחקו עלי כשאמרתי שאני אעשה מה שאמא שלי תגיד.

אלעזר שטרן: אז עוד לא ידעתי שאמא שלי ביום הראשון של המשכן אמרה לך שהמקום שלך זה בבית הנשיא אבל אני חושב שאני אמרתי שאני אעשה מה שאמא שלי תגיד בגלל שאני חושב שנשיא צריך לבחור העם.

אלעזר שטרן: ואנחנו, כחברי כנסת שבוחרים, צריכים לייצג את העם.

אלעזר שטרן: אני חושב שהפופולריות שאתה זוכה לה בעם היא גם ממה שאנחנו למדנו פה, בתוך ועדת הכספים, שעם כל הידע וכל הניסיון - ואני אגיד אולי עוד דבר אחד: אני, לפחות, הסתכלתי עליך גם בעין בוחנת איך מועמד לנשיא שצריך את האצבע של כל אחד מאתנו מתמרן בין קואליציה, אופוזיציה, ערבים, יהודים, כל מה שיש פה.

אלעזר שטרן: אני חושב שרק מי שבאמת אוהב את העם הזה ומביא את כל הניסיון שלו לתוך הדיונים של וועדת הכספים, כיוון שזאת פרידה מוועדת הכספים, אז אני מצטרף למה שנאמר פה עד עכשיו ויש לי רק מילה אחת – תודה.

ניסן סלומינסקי: זבולון.

ניסן סלומינסקי: תנסו לקצר.

ניסן סלומינסקי: חברי קצרו.

זבולון כלפה: באופן טבעי חלק מהדוברים מתמקדים במציאות שתחסר מפה ואילך, לנוכחות שלך בוועדה, בכנסת, במסדרונות פה, בתוך הכנסת, לניסיון הציבורי והרב של עשרות שנים.

זבולון כלפה: אבל מצד שני, אין לי ספק שלתפקיד, שבעזרת השם, אליו אתה מתחיל בעוד שבועות ספורים, יש שם אתגרים גדולים ורבים מאד.

זבולון כלפה: ולי, אישית, בתור אחד שחווה את אחד מרגעי המשבר של האומה הזאת באחד מהשיאים הכי נמוכים שהמציאות ידעה פה - ידענו למצוא בך כתובת.

זבולון כלפה: היית כתף, ידעת לחבק, לתמוך, לומר את המלים הנכונות בזמן הנכון.

זבולון כלפה: ולהזכירך, לפני קרוב לשלוש וחצי או ארבע שנים היה סיור של ועדת הכלכלה והגעתם אלינו לקיבוץ.

זבולון כלפה: ואז ירדנו לרפת יחד עם כרמל שאמה.

זבולון כלפה: שאלת אותי: מה זה ממול?

זבולון כלפה: אמרתי לך: זה הכרמים החדשים שנטענו, שזה הבציר הראשון.

זבולון כלפה: אמרתי לך ששמרנו בקבוקים בצד כדי לפתוח במשכן הנשיא כבר אז.

זבולון כלפה: זה היה ב-2012 לדעתי.

זבולון כלפה: אז בעזרת השם, אני מבטיח לך שאת אותם בקבוקי יין של הבציר של 2012 אנחנו נדאג להעביר אליך, למשכן הנשיא, ובעזרת השם - -

אילן גילאון: אסור לו, זה יין יקר מדי.

זבולון כלפה: לא, לא, זה יין של הארץ, מקומי.

זבולון כלפה: אל תדאג, יהיה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אחמד, בבקשה.

אחמד טיבי: נכבדי הנשיא, אדוני היושב ראש, אנחנו מכירים שנים רבות, עוד לפני שנכנסו לכנסת ב-99.

אחמד טיבי: הופענו יחד, התעמתנו יחד, תהום מדינית פעורה בינינו, תהום עמוקה בנושאים אידיאולוגיים-פוליטיים לאומיים אבל הכרתי אותך מקרוב, במיוחד כאן, בכנסת, יחד עם עמיתיי, חברי כנסת ערבים, והצורה ההוגנת שבה נהגת בנו, גם כשמאד לא אהבת את מה שאנחנו אומרים.

אחמד טיבי: זה מבחנו של יושב ראש, זה מבחנו של אדם.

אחמד טיבי: לפעמים אמרנו דברים קשים, מתריסים, שקוממו רבים, קוממו גם אותך אבל ידעת להשתמש בעמדתך גם כיושב ראש וגם כאדם בעל סמכא כדי לבלום הסתה נגדנו, כדי לבלום גם חוקים בעלי אופי גזעני ושילמת על כך מחיר.

אחמד טיבי: אני קראתי, אני שמעתי לפני הבחירות לנשיאות שיש אנשים שאמרו "רק לא ריבלין" בגלל ארבע סיבות, וארבע הסיבות קשורות בנו.

אחמד טיבי: - -

יצחק כהן: כל הארבע?

אחמד טיבי: כל הארבע קשורות בנו.

אחמד טיבי: - - ולכן, אני אומר שמצפים ממך, כנשיא, ואני יודע שאתה תעשה את זה, הקשבה לצורך של המיעוט - גם להשמיע את קולו, גם לא לשלם מחיר על השמעת קולו וגם על הצרכים של האזרחים הערבים המבקשים להיות שווים, והקושי הרב הקיים בחברה הישראלית במדינה, במיוחד בעתות משבר.

אחמד טיבי: אני כועס עליך בגלל סיבה אחת: כל המועמדים לנשיאות פנו אלי חוץ ממך.

אחמד טיבי: אל תעשה את זה עוד פעם.

אחמד טיבי: יש עוד נושא שאני אמשיך לנצח אותך בו ואתה תאכל את עצמך - המשחקים בטדי של בני סכנין.

אחמד טיבי: אנחנו נמשיך לנצח את בית"ר, ואל תיקח את זה באופן אישי.

חיים כץ: גם תרנגול עיוור מוצא פעם גרגר.

חיים כץ: תהיה רגוע, אנחנו נותנים לכם.

חיים כץ: עכשיו לא תקבל יותר.

ניסן סלומינסקי: אילן ואחר כך ליצמן.

אילן גילאון: תודה רבה.

אילן גילאון: אני חושב שפעם ראשונה בחרתי בנשיא שאני מכיר את מקור המעין של הדמעות שלו.

אילן גילאון: עליתי עליו.

אילן גילאון: בחרתי אותו לא משום מה שהוא מספר על עצמו ואחרים מספרים עליו אלא מתוך צפייה שלי באיש במהלך השנים.

אילן גילאון: הבנתי במשך כל הזמן שהאיש הזה, רובי ריבלין - אתה יודע, כל מסיבת פרידה, גם אם היא נעימה, היא סוג של - -

חיים כץ: שמע, אתה מדבר בשמנו, אז תחשוב על מה שאתה אומר.

אילן גילאון: - - השליחות שלו גדולה ממנו.

אילן גילאון: שאלו אותי מבחינה אידיאולוגית, איך אני יכול לעשות דבר כזה, כי אני הרי כל דבר בוחן באופן אידיאולוגי.

אילן גילאון: אני אומר לך שגם את הבחירה שלך בחנתי באופן אידיאולוגי מדוקדק משום שהאנושיות שלך היא בעיניי הרבה יותר שמאלנית במטען השמאלני של תפיסת העולם שלי מאשר האמירה שלך על ארץ ישראל במטען הימני של הדברים.

אילן גילאון: אני חושב שאתה תהיה נשיא טוב, מצוין, מתאים לעת הזאת.

אילן גילאון: אתה בן אדם נגיש, ואדם נגיש זה לא רק אחד שאפשר לגשת אליו אל אחד שמזמין לגשת אליו.

אילן גילאון: ולכן, מכל הסיבות האלה, אני באמת חושב שעשינו בחירה מצוינת.

אילן גילאון: תהיה חבר ורע, ורובי, תודה רבה על כל מה שהיית פה משום שתמיד הבנתי מה זה כבוד והדר בית"רי.

אילן גילאון: אני באמת הבנתי את זה בעיניים השמאלניות שלי ולכן, אני מאחל לך הצלחה.

אילן גילאון: אני בטוח שאתה תצליח.

אילן גילאון: אני חושב שלעת הזאת, זה מה שצריך העם - יד מנחמת, יד נוגעת בכתף ומקום להסתופף בו ולהסתתר בו, וזה בטח יהיה הבית שלך, של הנשיא רובי.

ניסן סלומינסקי: ישר כוח.

ניסן סלומינסקי: יעקב ואחר כך בועז.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: הנישא הנבחר הוא האיש הנכון במקום הנכון במפלגה לא נכונה.

יעקב ליצמן: עובדה שמהמפלגה, הבית שלך, חוץ מחיים וגילה אף אחד לא כאן.

יעקב ליצמן: - -

יצחק כהן: לא צריך.

חיים כץ: לא הודיעו להם.

אחמד טיבי: הרי ללא התמיכה של רוברט וחבריו זה לא היה קורה.

חיים כץ: תשמע, אם לא הייתי בא והייתי בוועדה עכשיו, אז זאת אומרת שלא הייתי תומך?

חיים כץ: תן לי להבין.

חיים כץ: זה שאתה לא בא לדיונים בוועדה, זה בסדר?

יעקב ליצמן: - - אף על פי כן, אני לא חוזר בי.

יעקב ליצמן: עכשיו, אני רוצה להגיד משהו רציני יותר: אני זוכר את השיתוף פעולה ביני ובין הנשיא הנבחר.

יעקב ליצמן: חיים אורון היה - - בתחילת הקדנציה שעשינו את הבלגן לראשונה.

יעקב ליצמן: אז ראינו שיתוף פעולה, אכפתיות, שהגענו להישג תלת-שנתי על סל התרופות.

יעקב ליצמן: זה היה בוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אחר כך, אני לא מדבר כיושב ראש, ראינו איך הוא בא במאור פנים לכולם.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה נתן את היכולת, שזה מדבר על הבן אדם, מי זה הבן אדם הזה.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר גם על הנושא שהוא קרוב למסורת וכל הדברים.

יעקב ליצמן: זה לא סוד שחתמתי בשבילך ויצאתי בדרך כלל חוץ מגדרי כי אנחנו בדרך כלל לא חותמים כל כך על אף שמדיניות המפלגה בדרך כלל, שלא לעשות החלטה אבל בכל אופן עשיתי את זה כי חשבתי שזה היה נכון.

יעקב ליצמן: אני שמח שעשיתי את זה, ואני בטוח שהנשיא הנבחר, כפי שהיה נשיא של כולם שהצעתי ממפלגת השלטון, נשיא של כו-לם.

יעקב ליצמן: תצליח בדרכיך.

ניסן סלומינסקי: ישר כוח.

ניסן סלומינסקי: באסל גטאס צריך ללכת אז בבקשה.

באסל גטאס: כבוד הנשיא הנבחר, זה לא סוד שאנחנו שייכים לשני עולמות שונים, גם מבחינה אידיאולוגית וגם מבחינה אתנית-לאומית.

באסל גטאס: לא יצא לי להכיר אותך חוץ מהישיבות של ועדת הכספים, ואולי אם היה הטקס הזה נעשה מחוץ למסגרת הזאת, הייתי חושב אם לבוא או להגיע אליך לבית הנשיא לברך.

באסל גטאס: אבל זה היה הבית או המקום הזה, החדר הזה, כינס אותנו כמה וכמה פעמים במשך השנה האחרונה, ופה למדתי להכיר גם את הרצינות והמקצועיות שלקחת בדיונים פה, וגם כשהתלבטת בהצבעות ולפעמים הצבעת לא בדיוק עם הכיוון של הקואליציה כי זה נבע ממקום בפנים של האמונה שלך ושל היושר המקצועי שלך ושל היושר האינטלקטואלי שלך.

באסל גטאס: אני, בתפקידיי הקודמים, היתה לי תובנה מהפוליטיקה הישראלית.

באסל גטאס: לא בדיוק קשרים מקצועיים מול האוכלוסייה הערבית נעשים על פי שמאל וימין.

באסל גטאס: דווקא שרים, שבין הטובים ביותר שעבדתי אתם היו שייכים לליכוד, אני לא אוהב להשתמש בקלישאה הזאת של העבר הבית"רי אבל באו בתוך הליכוד מאותו זרם חירות קלאסי ישן כמו מיקי איתן וכמו בני בגין, והם ידעו לדבר בגובה העיניים ולעבוד באופן מקצועי.

באסל גטאס: אני חושב שאתה שייך לאותה קבוצה שגם בתור נשיא מדינה תעשה את זה ככה, ותסתכל ותתייחס לאוכלוסייה הערבית בגובה העיניים מתוך כבוד הדדי.

באסל גטאס: תודה רבה, אני מאחל לך הצלחה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: בועז.

בועז טופורובסקי: כבוד הנשיא הנכנס, שלא כמו באסל גטאס, אני מכיר אותך עוד מ-67, מהניצחון הגדול.

בועז טופורובסקי: אני חייב להגיד שמהרגע שנכנסתי לכנסת - -

יעקב ליצמן: איזה ניצחון?

בועז טופורובסקי: אחר כך אני אסביר לך, ניצחון רוחני חזק.

בועז טופורובסקי: - - מהיום הראשון שנכנסתי לכנסת, עזרת, חנכת באופן אישי.

בועז טופורובסקי: כל בקשה מהניסיון שלך לימדת אותי המון וגם הראית דוגמה אישית, שזה לא פשוט בכלל, בטח לא במשכן הזה.

בועז טופורובסקי: הגעת לכל הישיבות כמעט, תמיד עזרת, תמיד היו לך דברים חכמים להגיד על נושאים, דברים שבאו מניסיון וממחשבה מאד נבונה ומעשית.

בועז טופורובסקי: אני זוכר שפעם, בישיבות הארוכות שהיו לנו על התקציב הקודם, אחת מהבדיחות שסיפרה שנשפכנו על הרצפה, עופר ואני אמרנו אחד לשני, ביחד, בלי לתכנן, אמרנו אחד לשני: הבן אדם הזה צריך להיות הנשיא הבא.

בועז טופורובסקי: ככה, ביחד אמרנו את זה אחד לשני ואני לא יודע מה עופר הצביע אבל זה מה שאמרנו.

בועז טופורובסקי: מה שמאד מחמם את הלב זה שמהרגע שנבחרת, כל מי שאני פוגש מהאנשים ברחוב מבסוט, שמח.

בועז טופורובסקי: יש הרגשה של גאווה שאתה נבחרת להיות הנשיא, האזרח מספר אחד של מדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: המון בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: רבי יצחק.

יצחק כהן: כבוד הנשיא היקר רובי, היית לנו - -

משה גפני: זה שישבתי מאחורה זה סיבה - - -

יצחק כהן: זה שישבת מאחורה זו לא סיבה שתפריע לי.

יצחק כהן: רובי היקר, תמיד עקרונות הצדק והמוסר גברו אצלך על עקרונות הקואליציה, באופן קבוע.

יצחק כהן: תמיד הארת פינות שאף אחד לא ראה.

יצחק כהן: כולם מברכים ואני מצטרף לכל מה שהם אומרים אבל אני רוצה לומר משהו אחד, איזה שהוא מדרש על אותו הלך שהלך במדבר והשמש קפחה על ראשו, הוא היה צמא, ביקש את נפשו למות.

יצחק כהן: פתאום הוא ראה אילן, אילן יפהפה, עם נוף מדהים, עם פירות מתוקים, שאמת המים עברה תחתיו.

יצחק כהן: נח בצלו ואכל מפריו ושתה ממי המעיין ואמר: אילן, אילן, במה אברך אותך?

יצחק כהן: שנופך נאה, הרי צלך נאה.

יצחק כהן: שפירותיך מתוקים, הרי פירותיך מתוקים.

יצחק כהן: שאמת המים תעבור תחתיך, אמת המים עוברת.

יצחק כהן: רק יהי רצון שכל הנטיעות שיצאו ממך יהיו כמותך.

יצחק כהן: יהי רצון.

יצחק כהן: אנחנו בטוחים שתהיה לך סייעתא דשמיא.

יצחק כהן: תמשיך לקדש שם שמיים ותחסר לנו פה אבל תלך למלא חלל ענק.

יצחק כהן: אני חושב שחלילה אם אתה לא היית נבחר, היה כדאי לסגור את המוסד הזה, וטוב שנבחרת.

ניסן סלומינסקי: משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אדוני הנשיא, חברי הכנסת, אני נעזרתי בחבר הכנסת ריבלין.

משה גפני: מאז שנכנסתי לכנסת, אנחנו נכנסנו יחד בתשמ"ט, 1988, אנחנו מהוותיקים פה.

משה גפני: אני התדרדרתי לאופוזיציה ואתה הלכת להיות נשיא.

משה גפני: זה בסדר - -

עפר שלח: מצבו של מי גרוע יותר?

משה גפני: - - על כל פנים, אני רוצה להגיד לחברי הכנסת – אני נעזרתי ברובי במהלך כל התקופה גם בכל התפקידים שנשאתי.

משה גפני: בקדנציה הקודמת הייתי יושב ראש ועדת הכספים והוא היה יושב ראש הכנסת.

משה גפני: באמת נעזרתי בו כמו כל חברי הכנסת.

משה גפני: כל חבר כנסת הרגיש, גם בהיותו יושב ראש הכנסת וגם בתפקידים אחרים וגם כשהיה חבר כנסת מן המניין את הממלכתיות שלו, את השוויון שהוא נהג כלפי כולם, יהודים וערבים, דתיים ושאינם דתיים, שמאל וימין.

משה גפני: כולם הרגישו חשיבות לענין הזה.

משה גפני: אני לא יכול להגיד מה הצבעתי ומה לא הצבעתי, לא רלוונטי הענין הזה כבר אבל מה שרלוונטי, שכשהיו ספקות לגביו קיבלתי טלפונים מכל העולם.

משה גפני: הלכתי ברחוב, מה, אתה לא מצביע לרובי?

משה גפני: זאת אומרת, העם אתך.

משה גפני: זה דבר שהוא ברור ואמר את זה קודם בועז - -

ראובן ריבלין: אפשר להחליף את העם.

משה גפני: - - אין תכנית כזאת.

משה גפני: מה המצב במשרד האוצר?

ניסן סלומינסקי: העם שמצלצל לגפני, אותו אתה לא יכול להחליף.

שלי יחימוביץ': גפני, המונית באילת שנסענו ביחד.

<קריאות: אוי, אוי.

<קריאות: - - -

שלי יחימוביץ': חבר'ה, זה כנס לשכת עורכי הדין באילת.

שלי יחימוביץ': נהג מונית שנמאס לו מהמערכת הפוליטית ולא מצביע יותר אבל רוצה שגפני - -

ניסן סלומינסקי: ליצמן לא שמע, זה בסדר.

משה גפני: על כל פנים, באמת הנסיעה במונית ההיא היתה בשבילנו טראומה.

משה גפני: הנהג, איש רציני, אומר: אני לא הולך להצביע לאף אחד.

משה גפני: הוא אמר מי כן ומי לא אבל הוא דיבר - - - האמת היא, אני מאחל לך מכל הלב, אתה הולך לתפקיד ואמרתי לך גם בטלפון: כל העולה לגדולה מוחלים לו על כל עוונותיו.

משה גפני: אתה הולך להיות עכשיו איש נקי, להמשיך בדרך שלך, לדאוג לכולם.

משה גפני: לא יודע מה התפקיד של הנשיא אבל תכנית אחת כנראה יורדת לי.

משה גפני: אני רציתי להציע לבטל את מוסד הנשיאות.

משה גפני: אני כבר רואה בעיני רוחי אותך בתור נשיא, אין מה להציע כבר.

משה גפני: שיהיה לך בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: חיים.

חיים כץ: אני רוצה להתייחס למה שאילן אמר, למה שאחמד טיבי אמר ואפילו למה שגפני אמר, שהוא הולך.

חיים כץ: שב, שב, לאן אתה הולך?

חיים כץ: תקשיב: כשנכנסתי לכנסת וראיתי את ההתנהלות שלך ואחר כך שהיית יו"ר הכנסת, ראיתי איך אתה נוגע באנשים.

חיים כץ: זה נגע ללבי ואמרתי: אני לא צריך מרובי כלום, הוא לא יכול לתת לי כלום אבל ההשראה שהוא משרה עלי ומה שאני יונק ממנו בלי שהוא ירצה לכל אורך הדרך, אמרתי: אני חוסה בצלו.

חיים כץ: כשרובי החליט ללכת להתמודד לנשיאות אמרתי שאני הופך להיות חייל ועשינו עבודה קשה שבסיומה אנחנו נפגשים פה ובמשפט אחד - אשרי העם שמקבל נשיא כמוך.

חיים כץ: שמעת?

חיים כץ: אתה עושה טובה גדולה.

חיים כץ: אשרי העם שמקבל נשיא כמוך.

חיים כץ: אתה נכנס לנעלים גדולות שיתבררו מהר מאד שהן היו קטנות.

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

חיים כץ: אני אומר לך.

חיים כץ: יש לו את היכולות, יש לו את היושרה, יש לו את ההגינות.

חיים כץ: חבל שעבדנו כל כך קשה אבל כשזה מגיע, זה כל כך מתוק.

חיים כץ: אם היינו גומרים בסיבוב ראשון זה לא היה מעניין.

חיים כץ: וכשזה מגיע...

חיים כץ: תודה רבה לך שנתת לנו את הזכות.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: רוברט.

רוברט אילטוב: רובי, קודם כל בהצלחה, זה הדבר הכי חשוב.

רוברט אילטוב: תייצג אותנו, את כל הכנסת, את כל העם, ולמרות שאחמד טיבי כל הזמן צוחק היו כאלה שנלחמו שתלך מהכנסת והיו כאלה שנלחמו שתישאר בכנסת.

רוברט אילטוב: אתה תהיה חסר לנו פה, בכנסת.

רוברט אילטוב: - -

אחמד טיבי: יש לכם תמיד נקודת מבט מעניינת.

רוברט אילטוב: תמיד יש לנו נקודת מבט מעניינת ומיוחדת.

רוברט אילטוב: רובי, בהצלחה מכל הלב.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: שלי.

שלי יחימוביץ': בגלל שהפוליטיקה כל כך מלאת מצבים שבהם צריך לעשות דברים שאתה לא ממש מסכים אתם אלא רק בחלק, אז יש משהו נורא מזכך ומהנה בלפעול יחד ובשביל אדם שיש כזאת שלמות בלתמוך בו.

שלי יחימוביץ': אני אתחיל מהסוף, רובי, כיוון שבקרוב אצטרך לקרוא לך "כבוד הנשיא", אני אנצל כל רגע ואני אגיד: רוביל'ה, אני נוראה אוהבת אותך.

שלי יחימוביץ': ממש.

שלי יחימוביץ': אני אסירת תודה לך על כל מה שאתה, על כל מה שלמדתי ממך.

שלי יחימוביץ': מיומי הראשון בכנסת חנכת אותי במלא מובן המילה, עם כל הסבלנות שבדבר, עם כל הידע שבדבר, עם כל הנדיבות ועם כל ההעצמה.

שלי יחימוביץ': ובאמת, כמו שאמר ליצמן, הואלתם לצרף אותי לחבורה מאד חזקה שלך, של ליצמן, של ג'ומס, ואני חושבת שעשינו יחד דברים באמת יוצאי דופן.

שלי יחימוביץ': גם וקנין היה שם.

שלי יחימוביץ': יש המון גינוני כבוד מיותרים בפוליטיקה ובשררה.

שלי יחימוביץ': מעולם לא ראיתי אותך נוהג באיזה שהם גינוני כבוד.

שלי יחימוביץ': אף פעם לא נזהרת בכבודך אלא בכבודם של אחרים, ולמרות זה, אני לא יודעת איך אתה עושה את זה אבל אתה מעורר המון כבוד בלי לתבוע את הכבוד.

שלי יחימוביץ': אז אני מכבדת אותך.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזכינו לחסות בצלך וליהנות מאורך ולקבל ממך השראה מאד מאד גדולה על התנהלות שהיא תמיד מעל ומעבר למקום הקטן והעכשווי, ותמיד היא צופה פני טובת המדינה, טובת האומה, טובת העם, וזה סוג של גדלות רוח שאנחנו לא רואים אותה לעתים קרובות, והיא מעצימה את כולנו ונותנת לנו הרבה השראה.

שלי יחימוביץ': אני בטוחה שזה יהיה מאד קשה בלעדיך פה.

שלי יחימוביץ': כבר עכשיו אני מוצאת את עצמי מסתכלת על המושב ממול במליאה ומחפשת אותך אבל אני בטוחה שאמנם ויתרנו עליך אבל הבאנו לכל אזרחי מדינת ישראל נשיא נפלא, שייצג אותו בכבוד, בממלכתיות, באהבה, באמפתיות, בגובה העיניים.

שלי יחימוביץ': המון בהצלחה והרבה אהבה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: ליפמן.

דב ליפמן: תודה רבה.

דב ליפמן: כבוד הנשיא הנבחר, אני באמת רציתי להגיד תודה מעומק הלב.

דב ליפמן: כאשר נכנסנו לכנסת, המון ותיקים הגיעו ואמרו: אנחנו פה לעזור לכם אם אתם צריכים, אבל אתה, באמת, כל שאלה השבת במליאה, היית שם להסביר לנו איך הדברים הולכים, מה לעשות, איך לעשות.

דב ליפמן: באמת תודה מעומק הלב על זה וגם דבר שאולי אנשים פה לא יודעים - שבוע לפני הבחירות היו אולי כמה ח"כים במליאה ואתה עמדת על במת הכנסת לפרט הצעת חוק חדשה, שלך.

דב ליפמן: אני אמרתי שזה משהו.

דב ליפמן: שבוע לפני הבחירות, הצעת חוק, ואמרת – זה תפקידי.

דב ליפמן: אני חושב שזה המסר עבורנו, מודל לחיקוי שלקחת את זה ברצינות אפילו לפני הבחירות כחבר כנסת, ובעזרת השם, תמשיך הלאה כנשיא המדינה.

דב ליפמן: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אייכלר.

ישראל אייכלר: > אדוני היושב ראש, כבוד הנשיא, בן עזאי אומר: "בשמך יקראוך, במקומך יושיבוך, ומשלך יתנו לך, ואין מלכות אחת נוגעת בחברתה כמלא הנימה".

ישראל אייכלר: אמרתי לך את זה לפני כחודש, ואני האמנתי כל הזמן שבסופו של דבר, עם כל התהפוכות, אתה תהיה הנשיא כי זה פשוט אתה.

ישראל אייכלר: אתה מייצג את הישוב הישן והחדש כאחד.

ישראל אייכלר: אתה מביא כבוד לירושלמים, שיש שנותנים בהם סימנים אחרים.

ישראל אייכלר: אני שמח בשבילך בשם כל הירושלמים בארץ ובעולם אבל אתה לא נולדת עם כפית זהב, נולדת עם פה מפיק מרגליות.

ישראל אייכלר: עקבתי אחריך מאז שניסית להיכנס לכנסת במחנה לוי בליכוד, אני לא יודע אם מישהו עוד זוכר, ואף פעם זה לא בא לך בקלות.

ישראל אייכלר: אפילו הנשיאות לא באה לך בקלות אפילו שכל העם חשב שאתה צריך להיות הנשיא, ועד הרגע האחרון לפני שנבחרת לנשיאות, לא היה מחסום שלא נוצר בדרכך.

ישראל אייכלר: כל כך למה?

ישראל אייכלר: למה לא מגיע, כמו שאמרה לי אחת מעובדות הכנסת הוותיקות בדמעות:

ישראל אייכלר: איך אפשר לחשוב על נשיא אחר שיביא כבוד למדינת ישראל מרובי ריבלין?

ישראל אייכלר: ויש לי תשובה לזה – אדם צריך לעבור דרך ייסורים לא רק בגלל הסיבות שאנחנו רואים אלא כדי שיוכל להרגיש את העם, כדי להבין את לב העם, להיות קשוב לאנשים שאין להם ולא לשלטון.

ישראל אייכלר: להיות קשוב לקשרי הלב כפי שהיית תמיד ולא למוקדי התקשורת.

ישראל אייכלר: אני רוצה לאחל לך ולעם ישראל שתהיה לך הרבה בריאות והרבה הומור ירושלמי, ותמשיך להיות עם העם מול הממסד ולא עם הממסד נגד העם.

ישראל אייכלר: אני יודע שזה לא פשוט אבל אתה תוכל לעשות את זה, ותזכה, בעזרת השם, לקבל את פני משיח צדקנו בירושלים.

ישראל אייכלר: אמן.

ניסן סלומינסקי: ישר כוח.

ניסן סלומינסקי: שמעון ואחר כך עופר.

עיסאווי פריג': כולם צריכים לדבר?

עיסאווי פריג': כי למרצ יש את הנציגות הכי גבוהה יחסית.

שמעון סולומון: תודה רבה.

שמעון סולומון: כבר אפשר להגיד "אדוני הנשיא" - -

אחמד טיבי: מה אתה מהנהן ככה?

אחמד טיבי: איזה נציגות ואיזה בטיח.

ראובן ריבלין: אחד, שניים - -

עיסאווי פריג': עיסאווי, מיכל, אילן, זהבה, ניצן - -

ראובן ריבלין: נכון, נכון.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: שמעון, בבקשה.

שמעון סולומון: - - אני כמובן הכרתי קצת לעומק את רובי כאן, בוועדת הכספים, ולמרות שהזכירו פה כמה קהילות, שתדעו שגם בקהילה הוא מאד מוערך ואני ראיתי את זה פה.

שמעון סולומון: כל הדיונים שקשורים לקהילה, גם לנו היה מקום לכבד.

שמעון סולומון: יש לך פינה חמה מאד בקהילה.

שמעון סולומון: אני מוכרח להגיד שממה שראיתי בזמן הקצר בשנה האחרונה, זה באמת ניסיון עשיר, הרבה סובלנות ובעיקר בעיקר לא תמיד הצבעת אוטומטית אלא לכל דבר היה שיקול מה לעשות.

שמעון סולומון: זה קשור גם לזה שאתה הולך לתפקיד וגפני אמר קודם, אני לא יודע מה התפקיד של נשיא.

שמעון סולומון: אולי זה המיוחד, שאדם עושה את התפקיד.

שמעון סולומון: אני מאחל לך שתהיה לך התבונה, שתהיה לך הכוונה נכונה כדי לחבר ולעשות טוב לעם ישראל.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: עפר.

עפר שלח: קודם כל, רובי, אדם לא זוכה בדרך כלל לשמוע דברים כאלה בעודו בחיים.

עפר שלח: זה כבר הישג גדול ומכיוון שנושאים דברים על אנשים, בדרך כלל זה מתחלק לנושא העניין, הנושא ואני, אז אני אספר סיפור עלי ועל רובי כמובן: במהלך המרוץ הקודם שלך לנשיאות, הזכרתי לך את זה ביום בחירתך – במהלך המרוץ הקודם שלך לנשיאות, עשינו עליך כתבה רביב דרוקר ואני, והמקום שבחרת לקחת אותנו היה קבר ז'בוטינסקי.

עפר שלח: בסוף אמרת משהו שנגע אלי ולקבר ז'בוטינסקי ואני לא אכנס אליו כי הוא באמת נוגע בי, אבל בשבילי, וגם את זה אמרתי לך ביום בחירתך, העובדה שז'בוטינסקאי, אולי הז'בוטינסקאי האחרון, אולי, מגיע להיות נשיא המדינה, היא עובדה רבת חשיבות.

עפר שלח: גם בסגירת מעגל היסטורי וגם בזה שאמרתי לך שבעיניי היום כבר השאלה היא לא מי הסכים עם ז'בוטינסקי אלא מי זוכר מי זה.

עפר שלח: הערכים שאתה מביא אתך לנשיאות, חמשת המ"מים, שהם לא ראשי תיבות של חברים באיזו שהיא סיעה פה, בכנסת, ההדר, הממלכתיות, אתה יודע שכל המועמדים שהיו לנשיאות, שנפגשו אתי, אתה היחידי שלא שאלתי אותו למה הוא רוצה להיות נשיא, כי אני, אגב, חושב שאתה הולך לעולם קשה מאד ביום יום שלו, אם אתה שואל אותי.

עפר שלח: ברור למה אתה מגיע לשם, ברור מה אתה מביא לשם, ברור מה תייצג שם, ברור מה תהיה בשבילנו שם ובמובן הזה, אתה הולך למקום שראוי לך ואתה ראוי לו, ואני מאחל לך הצלחה מעומק הלב.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: וקנין ואחר כך אראל.

יצחק וקנין: השם ראובן משפיע גדול על כל המהות של האדם.

יצחק וקנין: אז כשנולד ראובן אומרת לאה: "כי ראה השם בעוניי, כי עתה יאהבני אישי".

יצחק וקנין: אבל אם אתה תקרא את התרגום, אתה תבין מה עברת רובי.

יצחק וקנין: התרגום אומר ככה: "ארי גלי קדם השם עלבני ארי כען, ירחמנני בעלי.

יצחק וקנין: " זאת אומרת, העלבון שלי נגלה לפני בורא עולם, ועכשיו הוא ישלם לי את המחיר המלא על העלבון הזה.

יצחק וקנין: אז כולנו יודעים מה עברת בתקופה האחרונה אבל השיא של השם הזה מגיע במכירה של יוסף.

יצחק וקנין: כשמוכרים את יוסף כתוב שם, שראובן אומר: "אל נכנו נפש".

יצחק וקנין: ניקח ונזרוק אותו לאחד הבורות והכתוב אומר: למען הצילו מידם.

יצחק וקנין: אומר התרגום: לו ידע ראובן שייכתב עליו הפסוק הזה, היה מוסר את נפשו שלא יימכר יוסף.

יצחק וקנין: אז אתה, יש לך איזו מסירות נפש בפוליטיקה הישראלית, לפחות בשנים שאני נמצא פה אתך, קרוב ל-18 שנים ביחד.

יצחק וקנין: זכיתי גם להיות הסגן שלך תקופה ארוכה, ואני חושב שאתה ראוי לכל המעלה הזאת.

יצחק וקנין: אנחנו מקווים, בעזרת השם, שתוסיף כבוד למוסד הזה של נשיאות המדינה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אראל ואחר כך זהבה.

אראל מרגלית: אז קודם כל, כבוד הנשיא הנבחר, אני פה מטעם שדולת ירושלים, שהיה לי הכבוד להיות אתך יושב ראש משותף, ולהגיד לך שאתה מאד תחסר לנו בתור מישהו שכאן קידם את ירושלים.

אראל מרגלית: אני חושב שהדבר המרגש ביותר שקרה בשדולה לאחרונה בנושא של ירושלים היה הנושא של קהילה והנושא של חינוך והנושא של חדשנות וצעירים.

אראל מרגלית: היה תענוג לראות איך אתה הובלת, יחד עם חברים אחרים, את הפתיחה של הדיבור על ירושלים כמקום בר-קיימא, שחיים פה.

אראל מרגלית: אבל אני חושב שהדרמה היותר גדולה שהייתי שותף אליך פה זה דווקא בוועדת הכספים, קואליציה ואופוזיציה, בחוק שהיית שותף מאד קרוב שלו, של הפירוק של הפירמידות והפירוק של הריכוזיות שעשינו פה.

אראל מרגלית: אני חושב ששעות על גבי שעות, נושא על גבי נושא, נכנסת בעוביים של דברים כדי לנסות לקחת את הריכוזיות של המשק הישראלי ולהכניס בה קצת יותר צדק וקצת יותר פתיחות.

אראל מרגלית: זה לא סוד שאתה בא ממחנה אחר מהמחנה שאני רואה את עצמי כמי שבא ממנו.

אראל מרגלית: זה התחיל בירושלים מול טדי קולק, שהיה לי הכבוד לעבוד אתו, ואתה היית שם אתו במועצה.

אראל מרגלית: באמת עפר דיבר על זה שאתה ז'בוטינסקאי שהולך לנשיאות.

אראל מרגלית: אני מאד מקווה בנושאים האזרחיים, בנושאים הדמוקרטיים, בנושאים החברתיים, אין לי ספק שתביא משב רוח חדש, רענן, שוויוני יותר לכל קצוות הארץ, ואני מאחל לנו ולך, שהחזון הזה שעמד מול ז'בוטינסקי של בן-גוריון, שבסופו של דבר, אנחנו צריכים להתפשר גם על הארץ הזאת כי יש פה עם אחר שחי ברמה המוסרית וברמה הפרגמטית.

אראל מרגלית: כשתהיה ממשלה בישראל שתהיה מוכנה לעשות את הצעד האמיץ ולהגיע לאיזו שהיא פשרה היסטורית ולפתוח פה את האזור לעידן חדש למדינת ישראל, אני מאד מאד מקווה שאתה תיתן להם את הרוח הגבית.

אראל מרגלית: שיהיה בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: זהבה ואחר כך חמד.

זהבה גלאון: רובי, ידידי, זה לא סוד.

זהבה גלאון: אני חושבת שאני בחדר הזה מאלה שבאו אליך לפני הרבה מאד זמן לפגישה אישית, ואמרתי לך: רובי, ידידי היקר, באלה המילים, אני מחבבת אותך, אני מעריכה אותך, אני לא יכולה לבחור עבורך.

זהבה גלאון: אמרתי את זה ונימקתי את כל הטעמים האידיאולוגיים, זה היה לפני קרוב לשנה או קצת יותר.

זהבה גלאון: את כל הסיבות שבגינן ראיתי בך בן-פלוגתא מתוך הרבה הערכה, ואני רוצה לספר לחדר הזה שהדבר הכי מרגש שהיה בפגישה הזאת, שלא היתה קלה.

זהבה גלאון: זה לא פשוט לשמוע, אנשים רוצים לדעת שתומכים בהם.

זהבה גלאון: ואמר לי רובי בהרבה אצילות נפש, תפס אותי ואמר לי: תשמעי, אני מעריך את זה שאת אומרת לי את האמת.

זהבה גלאון: ממש מעריך את זה שאת אומרת לי את האמת.

זהבה גלאון: מה שאני רוצה להגיד עכשיו, שיושבים כאן לא במקרה כמעט כל חברי סיעתי.

זהבה גלאון: יש לנו אתך מחלוקת, כמו שאתה יודע.

זהבה גלאון: יש לנו אליך, אם אני יכולה לדבר בלשון הקולקטיב, בדרך כלל, אנחנו לא מדברים בלשון קולקטיב אבל הערכה רבה.

זהבה גלאון: באמת הערכה רבה וחיבה, שזה לא דבר מובן מאליו.

זהבה גלאון: ישבנו הרבה שנים ביחד והתווכחנו הרבה מאד פעמים וכל מה שנותר לי זה רק לאחל לך באמת הצלחה, שתוכל לעשות את התפקיד כמו שאתה רוצה, ותתחשב.

זהבה גלאון: תמיד תזכור שיש גם אנחנו.

זהבה גלאון: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: חמד תקצר מאד כי הנשיא עוד צריך לדבר ואנחנו רוצים לשמוע אותו.

חמד עמאר: קודם כל, אני רוצה לברך אותך ולאחל לך בהצלחה.

חמד עמאר: הכרתי אותך טוב כאן, בוועדת הכספים.

חמד עמאר: ראיתי את העבודה שלך, את העמידה שלך על הדברים ואני אגיד לך, אני נפגשתי עם כל המועמדים לנשיאות, ואת כולם שאלתי על העמדה שלהם בקשר לעדה הדרוזית.

חמד עמאר: אותך היחיד שלא שאלתי כי אני מכיר את העמדה שלך, אני מכיר את העמדה שלך לצד העדה הדרוזית ואת התמיכה שלך כל הזמן, בכל התפקידים בעדה הדרוזית.

חמד עמאר: אני רוצה לאחל לך בהצלחה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה רצית?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': אני לא אאריך ואגיד שני משפטים: רובי, אני יושב ושוחה לעצמי במחשבות - לשמוע את כל הפרגון הזה הן מהאופוזיציה, הן מהקואליציה, הן מהשמאל, הן מהימין, הן מחמשת המ"מים, הן משתי מדינות לשני עמים.

עיסאווי פריג': לשמוע את כל הפרגון הזה, אני אומר שאני רוצה להיכנס לנעליים של רובי - -

זהבה גלאון: אוהו, והוא לא מגלומן.

זהבה גלאון: ..

עיסאווי פריג': - - אז כנראה יש בך משהו מיוחד שהצליח לחבר את כל האמירות וכל התשבחות האלה ששמענו מהחברים, שאני גם שותף להם.

עיסאווי פריג': אני מאחל הצלחה.

עיסאווי פריג': כמו שהבטחת שתהיה נשיא המדינה של כל הציבור על כל גווניו במדינה, שזה יהיה הלכה למעשה.

עיסאווי פריג': הבטחת ואמרת וחזרת ואמרת: כפר-קאסם מחכה לך באוקטובר כנשיא מדינת ישראל, לקבל את פניך.

עיסאווי פריג': אני רוצה לציין את זה כי זה מאד חשוב, וזה מסמל המון לציבור הערבי ולמידת ההקשבה והיחס שאתה עתיד לתת לציבור הערבי בכלל.

עיסאווי פריג': שיהיה בהצלחה לך ולכולם.

ניסן סלומינסקי: דב, משפט אחד.

דב חנין: משפט אחד: כבוד הנשיא הנבחר, אני מניח שאמרו את זה אבל חשוב לי לומר שמבחינתי, זו שמחה מהולה בהרבה עצב.

דב חנין: אני שמח שאתה נשיא מדינת ישראל מפני שאתה תהיה נשיא מצוין.

דב חנין: אני חושב שכולנו נתכבד בדברים שאתה תעשה כנשיא אבל אני מצטער על זה שאנחנו מפסידים אותך בכנסת.

דב חנין: היית עבורי מודל של פרלמנטריזם לא רק כיושב ראש כנסת אלא כחבר כנסת, כחבר ועדה, כאדם שיודע לכבד את המליאה.

דב חנין: אדם שיודע להתנהל ולהתייחס בכבוד גם כשיש ויכוח.

דב חנין: אני חושב שכולנו נצטרך להיזכר בך בהרבה געגועים בכנסת, ולהתנחם בזה שאתה הנשיא שלנו.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, כבוד הנשיא.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: אדוני יושב ראש הוועדה הנכבד, אדוני, יושב ראש הוועדה לשעבר ליצמן, גפני שלא נמצא פה אבל אני מברך אותו גם בהעדרו כי הוא שומע גם כשהוא לא נמצא: באמת, לשמוע ממש הספדים בחיים זה דבר שזוכה לו אדם - -

אלעזר שטרן: זו סגולה לאריכות ימים.

ראובן ריבלין: סגולה?

ראובן ריבלין: אני לא מתכון לא לנצל את אריכות הימים.

ראובן ריבלין: - - אני מוכרח לומר לכם שבאתי לכנסת ונבחרתי אליה לאחר שהייתי חבר מועצת עיר יחד עם טדי קולק, שהשקפת עולמנו - תהום היתה פעורה ובכל זאת, הצלחנו לגשר.

ראובן ריבלין: אני הבאתי את הרעיונות והוא, למרות שהתנגד להם, בנה את ירושלים בצורה שלא היה מאז הורדוס אדם שבנה את ירושלים כך.

ראובן ריבלין: וגם הביא לידי הבנה וקשר במחלוקות הקשות בין יהודים וערבים ובין שומרי מצוות וכאלה ששומרים פחות מצוות, כפי שטדי היה אומר ואני מצטט אותו.

ראובן ריבלין: אצלו לא היו חילונים.

ראובן ריבלין: הוא היה מתקשה בכלל בנושא הזה, ואנחנו שם למדנו שבדמוקרטיה יש מיעוט, וצריך לשמוע למיעוט.

ראובן ריבלין: מה יותר גדול מזה ששלח מזכיר את הז'בוטינסקאי האחרון.

ראובן ריבלין: הרי בזמנו היה ז'בוטינסקי במיעוט נרדף, במיעוט שהיו מואסים בו.

ראובן ריבלין: רק לאחר מכן חידשו וצירפו את מק"י לז'בוטינסקי.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, בלי חירות ומק"י היו תקופות ארוכות שבהן המיעוט, אשר עמד על דעתו בין שצדק ובין שלא צדק.

ראובן ריבלין: בכל זאת, היום הפך להיות הדבר לאיזה שהוא ציון לשבח - הז'בוטניסקאי האחרון.

ראובן ריבלין: אז צא ולמד.

ראובן ריבלין: ובאתי לוועדת הכספים וביקשתי להיפרד מחבריה משום שכאן באמת הכנסת מתנהלת, וכאן הדמוקרטיה בכל עצמתה ובכל יכולותיה יכולה להפעיל את השפעתה.

ראובן ריבלין: לא שממשלה, זכותה למשול, ממשלה חובתה למשול והיא צריכה לנסות בעזרת קואליציה לבוא ולקיים את כל הדברים אשר היא קבעה כסדרי עדיפויות אבל לא סדר עדיפויות הוא זה שנדון כאן אלא פעמים רבות סדר ציבורי, שאני מוכרח לומר שאין אדם מתקנא בבניו ובתלמידיו, אז בין שהתלמידים הם צעירים ובין שהם אלופים בצה"ל ואלופים בדימוס בצה"ל, מאד שמחתי לראות אתכם מבינים וקולטים את הענין הזה.

ראובן ריבלין: תשגיחו להיות כך גם כאשר אתם נמצאים בצד האחר של המתרס, כאשר אתם מחויבים לשבת כאן ולקבוע את סדרי העדיפויות על פי החלטות הממשלה.

ראובן ריבלין: אני לא דואג, אני דואג לממשלה.

ראובן ריבלין: ..

ראובן ריבלין: אני מוכרח לבוא ולומר שזה באמת אותו תחום שבו אנחנו מחויבים להבין את תפקידנו כחברי כנסת.

ראובן ריבלין: אני הייתי ב-1988 לחבר כנסת ולא באתי צעיר.

ראובן ריבלין: הייתי כבר בן 48,49.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שמהרגע הראשון הייתי חבר בוועדת הכספים.

ראובן ריבלין: אני יודע שכל חברי נהרו וביקשו להיות חברים בוועדת חוץ וביטחון.

ראובן ריבלין: ועדת חוץ וביטחון חשובה ביותר בכל אותן ועדות משנה אשר מפקחות, גם כן לא תמיד ביכולת המקסימאלית שניתנת לכם כנציגי העם כי אנחנו הנבחרים היחידים.

ראובן ריבלין: העם לא בוחר נשיא ולא ממשלה ואפילו לא ראש אופוזיציה.

ראובן ריבלין: העם בוחר אותנו, את חברי הכנסת, על מנת שהם יבואו וייצגו אותו בין בחירות לבחירות.

ראובן ריבלין: אין גם צורך במשטר של דמוקרטיה פרלמנטרית ומשאל עם שכן משאל עם נערך אחת לארבע שנים, בין בחירות לבחירות.

ראובן ריבלין: ולכן, העוצמה האדירה של חברי הכנסת באה לידי ביטוי בוועדות שהן משפיעות.

ראובן ריבלין: הייתי פעמיים גם יושב ראש כנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו יצרנו מצב שבו ועדות הבית הופכות להיות יותר ויותר לוועדות סנאט, ועדות חוקרות, ועדות דורשות, ועדות אשר בלעדיהן אין ובלי החלטותיהן אי אפשר לקיים את הסדר הציבורי במדינה, ולא רק את הצורך הפוליטי, הצורך הקואליציוני.

ראובן ריבלין: צורך קואליציוני הוא דבר חשוב ביותר כי בלעדיו אין שלטון.

ראובן ריבלין: יחד עם זה, גם בקואליציה צריכים להיות עם ראש פתוח.

ראובן ריבלין: לבוא ולומר: נעשה ונשמע במעמד הר סיני, וכל השאר תבואו ותביאו לפנינו את כל הפרטים בין שאתה חבר כנסת מין המניין כמו סגן שר האוצר והשר לשעבר יצחק כהן, ובין שאתה שר, ובא ודורש ומבקש ממליאת הוועדה לבוא ולאשר כל דבר ודבר.

ראובן ריבלין: פעמים רבות ראיתי דבר שבו אנשים אשר לא היו שותפים בכלל לדיונים לוועדה, ואתה מקפיד ויפה שכך, לא היו יודעים בכלל את מהות התוכן של ההצבעה שאליה הם מתבקשים להרים את ידם, היו מגיעים ברגע האחרון ומחליפים חברים על מנת שיצביעו, בין שהיו מהאופוזיציה ובין שהיו מהקואליציה.

ראובן ריבלין: יצרנו פה במשך השנים מצב שבין שאנחנו חברים באופוזיציה ובין שאנחנו חברים בקואליציה, כאשר מדובר בסדר הציבורי, עמדנו על המשמר.

ראובן ריבלין: פעמים רבות הייתי אומר למרכז הקואליציה, למרכזת הקואליציה ולנציגי שר האוצר: יש דברים שאני אומר לכם מראש שאנחנו לא נוכל להצביע עליהם, לא משום שמדובר פה בסדר עדיפויות פוליטי אפילו אלא מדובר פה בסדר ציבורי מהמעלה הראשונה, שבו זכות הציבור לדעת והשקיפות מחייבים כדבר שבלעדיו אין.

ראובן ריבלין: לכן, ביקשתי לבוא בפני הוועדה שהייתי חבר בה מהכנסת הראשונה אליה נבחרתי, הכנסת ה-12.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שמצאתי כאן, בוועדה, את היכולת באמת להשפיע על המערכות בישראל.

ראובן ריבלין: עשינו זאת פעמים רבות בוועדות שונות.

ראובן ריבלין: פעמים רבות גם כיו"ר כנסת הייתי נותן את המעמד החשוב ביותר ליושב ראש הוועדה, על מנת שיבוא לממשלה ויאמר לה: עם כל הכבוד, אין אנחנו סרח עודף שלך וגם את לא סרח עודף שלנו אבל אתם צריכים להבין שלא יכול להיות מצב שבו אתם תעשו פלסתר את העובדה שהכנסת היא נציג הריבון היחידי שכן הריבון הוא הציבור בישראל, ונציג הריבון הוא חברי הכנסת שנבחרו.

ראובן ריבלין: באתי להיפרד מכם כי השולחן הזה מאד יהיה חסר לי.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהייתי בממשלה, כשר.

ראובן ריבלין: הייתי בצוות הדיון למשא ומתן עם הפלסטינים - -

אילן גילאון: - - -

ראובן ריבלין: - - והייתי יושב ראש כנסת פעמיים, וחזרתי תמיד לספסלי הכנסת.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם שהכי נהניתי להיות בספסלי הכנסת כי שם אתה באמת יכול להביע את אותה שליחות שחייבת להיות בכל חבר כנסת וחבר כנסת כאשר הוא נבחר לכנסת.

ראובן ריבלין: הבחירה לכנסת איננה איזה שהוא קרש קפיצה לאיזה נושא אחר.

ראובן ריבלין: הבחירות לכנסת הן שליחות של הציבור, שבהן אתם נבחרים ולכן, תמשיכו להקפיד להיות כאלה אשר שלמים על לבבם.

ראובן ריבלין: אתם צריכים להבין שפעמים יש צרכים פוליטיים, אין ויכוח על כך.

ראובן ריבלין: אם אתה מבין את הצורך הפוליטי, אתה יכול להסכים לו או לא להסכים אבל אם הצורך הפוליטי הוא שקוף וברור, אתה יכול להצביע כך או כך.

ראובן ריבלין: בדרך כלל, גם משמעת סיעתית הוא לא דבר נכלה או דבר שהוא משול לאיזה שהוא לעג שצריך להטיח בבן אדם.

ראובן ריבלין: לא, משמעת קואליציונית היא גם דבר חשוב ביותר אבל משמעת קואליציונית, כאשר אני מבין את המהות עליה אני הולך להצביע.

ראובן ריבלין: ועדת הכנסת הזאת היא הוועדה החשובה ביותר, ועדת הכספים.

ראובן ריבלין: היא זו שנותנת את היוקרה, היא זו שמסבירה לממשלה שבלעדיה אין.

ראובן ריבלין: היא זו אשר אומרת לעם: נשלחנו על ידכם ואנחנו שומרים קודם כל עליכם שכן אנחנו מדברים בשליחות ציבורית, בין שנבחרנו לנושא זה ובין שנבחרנו לנושא אחר.

ראובן ריבלין: אנחנו כולנו קודם כל צריכים להקפיד על תפקידינו הציבוריים.

ראובן ריבלין: עכשיו, התפקידים בכנסת, ואני יודע זאת היטב, הם יכולים לקבל את ההערכה רק על ציר של זמן.

ראובן ריבלין: אם על החבר כתובה איזו שהיא כותרת ביום אחד או ביום אחר, תאמינו לי, שורה אחרי שורה אחרי שורה היא זו שמביאה בסוף הארבע שנים את ההערכה הציבורית למעמדך, וההערכה בעיני אותם בוחרים שבוחרים אותנו גם בבחירות מקדימות.

ראובן ריבלין: נהניתי מכל רגע בוועדה הזאת.

ראובן ריבלין: נהניתי מכל רגע בתפקידי בכנסת.

ראובן ריבלין: חוקקתי לא יותר מ-50 חוקים, והחוקים היו בעלי משמעות כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: אני בהחלט מאחל לכולכם, כי אמר לי חבר כנסת אחד שלא אזכיר את שמו, שהוא גאה להיות אזרח במדינה שאני נשיא בה.

ראובן ריבלין: הוא לא אמר אני גאה במדינה, הוא אומר: אני גאה במדינה שאתה נשיא בה, מדינה כל שהיא.

ראובן ריבלין: אני מקווה שהוא יהיה גאה גם במדינתנו, ואני מבטיח לכם שאעשה כל דבר על מנת להגשים את הציפיות של כולכם.

ראובן ריבלין: אמרתם לי בין שהצבעתם בעדי ובין שלא הצבעתם בעדי וזהבה, אף אחד לא יודע מי הצביע בעדי ומי לא.

ראובן ריבלין: - -

זהבה גלאון: אני יודעת.

ראובן ריבלין: אפילו את חשודה.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, נרים כוסית ונגיד ככה: תחי מדינת ישראל, יחי נשיא מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: לחיים טובים.

ניסן סלומינסקי: לחיים, לחיים.

ניסן סלומינסקי: הפעם אני, בשם כולכם, אתן חיבוק לנשיא וזה יהיה כאילו כולכם נתתם.

ראובן ריבלין: תודה רבה למי שמובילים אותנו, וזה הנהלת הוועדה ולטמיר.

ראובן ריבלין: תמסור לכל העושות במלאכה באמת באהבה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה לכולכם.