ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 367, 2014-06-24 10:30

ניסן סלומינסקי: אנחנו מחדשים את דיוני הוועדה ועוברים לסעיף 2: החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (נושאי משרה שיפוטית ושאיריהם) (תיקון), התשע"ד–2014 (תנאי השכר של שופט עמית).

ניסן סלומינסקי: אני מקבל בברכה את מנכ"ל הנהלת בתי-המשפט, את הצוות שלו, תציג אותם.

ניסן סלומינסקי: שמחים לארח אותך בוועדה שלנו, נדמה לי שזו כבר פעם שנייה, welcome, המיקרופון לרשותך.

<מיכאל שפיצר: תודה רבה, אדוני, שלום לכולם.

<מיכאל שפיצר: נמצאים אתי: היועץ המשפטי, ראש אגף התקציבים שלנו, מהלשכה המשפטית הצוות שמלווה את המהלך הזה.

<מיכאל שפיצר: אני מבקש לומר מילים ספורות להציג את החוק.

<מיכאל שפיצר: החוק הוא העתקה של דבר שנוהג בעולם הרחב והוא הסתייעות של מערכת המשפט בשופטים שפרשו ממנה.

<מיכאל שפיצר: כידוע, במערכת המשפט כיום לשופטים יש חובת פרישה בגיל 70 ויש להם גם תחנות פרישה בגילים מוקדמים יותר.

<מיכאל שפיצר: כאשר מצוקה ועומס מוטלים על מערכת המשפט - שנפתחים בה כ-750,000 תיקים בשנה - וכל זה יושב על כתפיהם של כ-700 שופטים ורשמים, העומס כבד, זה כשלעצמו יוצר בעיות של עיכוב בטיפול בתיקים וכן הלאה.

<מיכאל שפיצר: נמצא פתרון של שופט עמית שנותן לנו כלים גם ניהוליים וגם שיפוטיים, שהמינוי הרגיל של שופט לא יכול להתמודד אתם.

<מיכאל שפיצר: קודם כול, זה נותן לנו גמישות ניהולית בהצבה.

<מיכאל שפיצר: שופט עמית, אני יכול היום לשלוח אותו לוועדת שחרורים, מחר לדון בעתירות אסירים, מחרתיים לשבת בתיק כזה או אחר.

<מיכאל שפיצר: היקף העבודה, היקף המשרה שלהם - אלה שעד גיל 70 מוגבל, כך שגם מי שלא רוצה לעבוד משרה מלאה – וגם שופטים בין גיל 70 ל-75 שפרשו מחמת גיל יכולים לעבוד על-פי היקף מוסכם אתם, כך שהעומס עליהם לא גדול, המשימות טובות, השופטים והשופטות יכולים להתמודד אתם, ובכך לתת מענה מאוד משמעותי של סיוע למערכת.

<מיכאל שפיצר: צריך לומר שהשנה קיבלנו על עצמנו כמערכת משפט את הטיפול המקיף בוועדות שחרורים.

<מיכאל שפיצר: ועדות שחרורים, כל הנושא של קציבות שליש, אנחנו מדברים על סדר גודל של 17,000 תיקים בשנה שזה נושא מובהק שמתאים לטיפול ודיון בראש ועדה כזאת של שופט, מאוד מתאים שישב שופט עמית, זה גמיש, זה נותן מענה מאוד יפה למכלול הזה.

<מיכאל שפיצר: בתיאום עם אגף התקציבים - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, תן להבין פה.

ניסן סלומינסקי: ההיקף שלו, נניח אם הוא רוצה משרה מלאה הוא יכול או שאתם מגבילים את הגג למעלה?

ניסן סלומינסקי: הוא יגביל את הגג למטה, נניח.

<מיכאל שפיצר: קודם כול, ההגבלה קיימת עד גיל 70, ההגבלה סטטוטורית.

<מיכאל שפיצר: הוא יכול עד ל-100% שכר שלו, זאת אומרת, הוא יכול לעבוד בדלתא שבין 70% לבין שיעור הפנסיה שהוא מקבל ל-70%.

<מיכאל שפיצר: מי שפרש מעל גיל 70 בפנסיה תקציבית יכול לעבוד גם במשרה מלאה, אבל נדמה לי שמי שפרש מעל גיל 70 הדבר האחרון שהוא רוצה לעבוד בו זה משרה מלאה נוספת.

<מיכאל שפיצר: הדבר השני שצריך לומר, - - -

ניסן סלומינסקי: אבל פה אתם לא מגבילים את זה, מה שהוא רוצה - - -

<מיכאל שפיצר: אין הגבלה פורמלית, אבל החיים הם – וגם אנחנו לא נהיה כל כך מעוניינים בדבר, אבל אין לנו ספק שלא יהיה בנמצא שופט שפרש בגיל 70 וירצה עכשיו לחזור לעבוד במשרה מלאה.

<מיכאל שפיצר: קשה לנו - - -

סתיו שפיר: אז למה אתם מבקשים להסיר את מגבלת גובה השכר?

<מיכאל שפיצר: אנחנו לא מבקשים להסיר את מגבלת גובה השכר, אנחנו מבקשים לקבוע את השכר שמצורף כאן.

<מיכאל שפיצר: יש הצעה לשכר מפורט שבסיסו הוא 301 שקלים, שזה שכר שנגזר משכרם של יועצים שנותנים שירות בכלל לשירות הציבורי.

<מיכאל שפיצר: הוראות תכ"מ קובעות מדרג של חמש דרגות בנושא של יועצים, 301 שקלים זה היועץ ברמה הבכירה, שופטים פורשים עומדים בתנאים של יועץ רמה 1, ולכן נקבע שכר של 301 שקלים.

בועז טופורובסקי: לשעת עבודה.

סתיו שפיר: שכר בסיס.

<ברק לייזר: נכון, יש על זה תוספות.

<מיכאל שפיצר: כן, רציתי לומר, יש על זה תוספות לתיקים מורכבים לשופטים מחוזיים ועוד 10% הכנה, אבל שוב, הדברים האלה הם באישור, במחוזי לא, בשלום באישור.

<מיכאל שפיצר: כל הדבר באמת בא לתת מצד אחד מענה וסיוע, מצד שני לתת איזשהו שכר ראוי.

<מיכאל שפיצר: אני רוצה לומר ששופט בדימוס שהולך לעבוד כבורר או כמגשר התעריפים שלו הם פי חמישה ופי שישה מהתעריף הזה, אלה אנשים שאוהבים ורוצים לשמור על הקשר שלהם עם המערכת, להישאר חלק ממנה.

<מיכאל שפיצר: צריך לזכור שהמינוי עובר אישור מחודש - - -

סתיו שפיר: אבל צריך גם להשוות את הזה – זה אנשים שיש להם פנסיה תקציבית מאוד מאוד מכובדת מהמדינה.

<מיכאל שפיצר: את צודקת, אבל - - -

סתיו שפיר: הם גם יכולים להשתכר בהרבה כסף, ועדיין הם מקבלים מהמדינה סכום מאוד מאוד גדול.

<מיכאל שפיצר: אין לי אתך ויכוח, אומר רק שני דברים: האחד, שגם היום יש שופטים בפנסיה תקציבית שעושים בוררויות בתעריפים של 1,500 ומעלה לשעה.

<מיכאל שפיצר: זאת אומרת, בעניין הזה יש לו את האופציה לעשות את זה, ועדיין הוא מעדיף - - -

ניסן סלומינסקי: אתה צנוע לפעמים בסכומים.

<ברק לייזר: יש גם יותר.

<מיכאל שפיצר: עדיין הוא מעדיף להישאר חלק מהמערכת ולהמשיך לתרום לה ולתרום למדינה, ואנחנו מאוד מעריכים את זה.

<מיכאל שפיצר: התעריף של 301 שקלים לשעה, אני אומר לך, הוא תעריף שלא עומד בפרופורציה ליכולות ההשתכרות של שופט בדימוס.

ניסן סלומינסקי: יש מצב ששופט נניח פורש לא בגיל 70 ונכנס למסגרת הזאת של שופט עמית?

<מיכאל שפיצר: כן, אבל עליו יש הגבלה שהוא יכול להגיע רק עד ל-70% בתקציבית.

<מיכאל שפיצר: צריך לומר ששופטים בצוברת, חברת הכנסת שפיר, הפנסיה שלהם הרבה יותר נמוכה, וזה נושא שנמצא בדיון נפרד מול האוצר ובדיון לא פשוט מול האוצר, יש ועדה ציבורית שהוקמה עכשיו.

סתיו שפיר: מה זה נמוכה?

סתיו שפיר: מה ההגדרה לנמוכה?

<מיכאל שפיצר: נמוכה, בין רבע לשליש מהפנסיה שמקבל שופט בפנסיה תקציבית.

סתיו שפיר: במספרים, כמה זה יוצא?

<מיכאל שפיצר: זה תלוי, זה תלוי בוותק - - -

<ברק לייזר: תלוי, כל אחד והנתונים שלו.

סתיו שפיר: תן דוגמה.

<מיכאל שפיצר: זה יכול להיות סדר גודל של בין 15,000–18,000 שקלים בברוטו ל-40,000–50,000 שקלים, ואולי גם יותר בברוטו, אלה סדרי הגודל, אבל אני לא רוצה - - -

סתיו שפיר: 40,000–50,000 בברוטו?

<מיכאל שפיצר: כן.

סתיו שפיר: זה נמוך?

<מיכאל שפיצר: לא, התקציבית לא נמוכה, אני מדבר על הצוברת.

סתיו שפיר: הצוברת מגיעה ל-40,000–50,000?

<מיכאל שפיצר: לא, הצוברת מגיעה ל-14,000–15,000.

<ברק לייזר: לא, הוא משווה - 40,000–50,000 בתקציבית.

סתיו שפיר: מה סך ההתחייבויות היום?

<מיכאל שפיצר: גם צריך לזכור שבצוברת אתה גם מביא כסף מהבית, גם את זה צריך לזכור.

ניסן סלומינסקי: עבדתם על 7% בפנסיה התקציבית, נכון?

<מיכאל שפיצר: כל הדברים האלה כבר מאחורינו.

ניסן סלומינסקי: כבר לא קיימים, אבל זה - - -

<מיכאל שפיצר: צריך לומר שהיום כבר למעלה מ-60% מהשופטים - - -

ניסן סלומינסקי: אתם הייתם בן יחיד כזה ככה.

<מיכאל שפיצר: זה היה נדמה לי, למיטב ידיעתי, לשרים ולחברי הכנסת בעבר, היום כולם בצוברת, למעלה מ-60% מהשופטים כבר בפנסיה צוברת כי השנים עושות את שלהן, ומי שהתמנה אחרי קיץ 1999 - - -

<מיכאל שפירא: 1995.

<מורן פרוינד: 1999.

<מיכאל שפיצר: 1999, נכון?

<מיכאל שפיצר: כי אני המחזור הראשון של הצוברת אז אני יודע בדיוק.

ניסן סלומינסקי: מה ההערכה שלך להיקף ההעסקה של שופט עמית, ומה ההיקף הכספי עליו מדובר?

<שלומית ארליך: ואולי גם להזכיר בעניין הזה את הדיון שהיה בוועדת החוקה ואת כל הסיפור סביב הוראת השעה והחוק שנחקק - תיקון מס' 75 ולהסביר לנו, כי הבנו שהוראת השעה אומנם פקעה והחליטו לעגן אותה במסגרת חקיקה קבועה, אבל לא היו בטוחים אם הצליח הניסוי הזה של השופטים העמיתים.

<ברק לייזר: אתייחס, ברשותך, גם לפן נוסף שלא עלה פה והוא פן מאוד חשוב.

<ברק לייזר: בין היתר, בשים לב לכך שהשינוי המאוד גדול בא בעקבות ההערות שקיבלנו מהבית הזה, וזאת בעצם הבשורה הגדולה של התיקון, שהשופט העמית נמצא בייחוד כהונה, הוא בעצם מפסיק את המוסד הקודם של מה שכונה "מינוי שופטים בדימוס" שיכלו לעסוק גם בנושאים נוספים, ובעצם שופט שיושב היום על כס השיפוט כשופט עמית הוא שופט לכל דבר ועניין, והוא לא מורשה לעסוק בשום דבר אחר.

<ברק לייזר: בעצם, כשהתחלנו לעבוד בעניין הזה על תזכיר התיקון וישבנו עם היועצת המשפטית הקודמת של הוועדה הזאת, אחת ההערות הראשונות שקיבלנו בעניין הזה זה שצריך יהיה לדאוג לכך שהשופטים יהיו בייחוד כהונה, ובאמת מכאן הבשורה המאוד גדולה.

<ברק לייזר: בהמשך להערתך לעניין תיקון 75, בעצם החוק הקודם בנוסח הקודם שלו באמת קיפל בתוכו תעריף שעתי מאוד מאוד נמוך, שבהתאם לכללים שנקבעו בצדו אפשרו באמת שכר ותנאים מאוד מאוד לא אטרקטיביים, ולא בקלות ניתן היה לגייס את השופטים.

<מיכאל שפיצר: לא ניתן היה.

<ברק לייזר: ובעצם שינוי התעריף שבאמת לא בשמים – לא מוצע פה שום דבר חדש כי יש פה הישענות מוחלטת על הוראות חשב כללי בהקשר הזה.

<ברק לייזר: יחד עם ייחוד הכהונה ושינוי התעריף בעצם אנחנו סוברים שיהפוך את המשרה הזאת להרבה יותר נחשקת.

ניסן סלומינסקי: מה ההיקף?

<מיכאל שפירא: מבחינת היקף כספי, החוק, ככל שאנחנו מבינים, יכול להגביל את מספר השופטים העמיתים המועסקים ל-15% מסך מצבת השופטים הכללית.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה 105 שופטים?

<מיכאל שפיצר: לא, 90 בערך.

<מיכאל שפירא: בערך 90.

<מיכאל שפירא: מבחינת עלויות כספיות אנחנו מתכוונים להקצות – כלומר, ברור שלא נוכל מיידית למנות את כל השופטים העמיתים – אבל עם הבשלה אנחנו מעריכים שסדר גודל של 5 או 6 מיליון שקלים בשנה זו תהיה העלות הכללית של סך כל השופטים העמיתים במערכת, ויש לנו גם סיכום עם אגף תקציבים שמגבה אותנו בהקשר הזה.

<מיכאל שפיצר: צריך לומר שחלק מהעניין הוא גידול בפעילות שנובע מזה שוועדות השחרורים.

<מיכאל שפיצר: אנחנו הולכים להרחיב באופן מאוד משמעותי את הפעילות שלנו בוועדות שחרורים בגלל העומס הרב שמוטל עליהן שיוצר לפעמים מצבים שאנחנו מגיעים בדקה האחרונה לדון בשחרור ולפעמים נפגעות זכויותיו של אסיר בהקשר הזה.

ניסן סלומינסקי: יש לי כאן עוד דבר אחד.

ניסן סלומינסקי: החלק הפרוצדורלי משך את תשומת לבי, אני סתם מדבר על הצורה הפרוצדורלית, בדרך כלל אנחנו לא רגילים לקבל דבר כזה, אז רק תסביר לנו איך הפרוצדורה שאתה חתום ושרת – אתה חתום על זה, נכון?

<מיכאל שפיצר: על מה?

<מיכאל שפירא: הפנייה אליך.

ניסן סלומינסקי: הבקשה אלי ואני חתום על הצו, נכון?

<מיכאל שפירא: כן, על החלטת משכורת.

<מיכאל שפיצר: אצל השופטים פנינו.

<שלומית ארליך: זו החלטה של ועדת הכספים.

<מיכאל שפירא: אנחנו רק פנינו.

<ברק לייזר: זאת הוראת החוק, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אז תסביר רק את הפרוצדורה.

<ברק לייזר: הוראת החוק שהבית הזה קובע את התעריף.

<ברק לייזר: ההסדר הראשוני נקבע בחוק, והבית הזה בשם עקרון הפרדת הרשויות, ולא הממשלה עבור בתי-המשפט - - -

ניסן סלומינסקי: בגלל שזה רק שופטים.

<ברק לייזר: בדיוק.

<טמיר כהן: איזה מדד יעילות אתם שמים לכם בשביל לבחון את המהלך?

<טמיר כהן: מקצרים את זה ב-x זמן, איך?

<מיכאל שפיצר: אומר לך כך, אנחנו היום נמצאים בשלבי סיכום של דיון מקיף שלנו עם האוצר על תוכנית רב-שנתית למערכת המשפט, שבמסגרתה כל מערכת המשפט עתידה להיכנס גם לנושא של מדדים ויעדים.

<מיכאל שפיצר: המטרה היא כמובן בתיקי ועדות שחרורים, למשל, להגיע למצב שעניינו של אסיר יידון מבעוד יום לפני הגיע מועד השליש שלו, שכל המערכת שכרוכה בזה של חוות דעת שב"ס, של בריאות הנפש, של כל הגורמים שצריכים לתת את החומרים שלהם לקראת דיון כזה בוועדה, שהכול יהיה מבעוד יום, הכול יידון מבעוד יום, זה ועדות שחרורים.

<מיכאל שפיצר: בכל השאר, היעד שלנו כמובן צמצום, קיצור המועדים.

<מיכאל שפיצר: וצריך לומר שזה מתחבר למהלכים שאנחנו נוקטים בהם בשנים האחרונות בכל מה שקשור בנושא קיצור הליכים משפטיים, התייעלות.

<מיכאל שפיצר: זה יכול לקחת בחשבון נושא שאנחנו עכשיו עוסקים בו: כתיבת תקנות סדר הדין האזרחי מחדש, תקנות שמסיימות עכשיו יובל שנים לקיומן, חשבנו שנכון יהיה – שרת המשפטים יזמה מהלך של כתיבת התקנות האלה מחדש, זה מתבצע כיום על-ידי קודמי בתפקיד, השופט משה גל.

<מיכאל שפיצר: יצאו נהלים חדשים בנושא של שמיעת תיקים מיום ליום, גם זה היה מהלך גדול ביוזמה של נשיא בית-המשפט העליון והשרה יחד עם כל הגורמים שנוגעים בהליך פלילי: משטרה, שב"ס, סנגוריה, פרקליטות.

<מיכאל שפיצר: יש נוהל נשיא שיצא בנושא דחיות דיונים, שאנחנו יודעים שמאוד מאוד השפיע לאחרונה, אנחנו מקבלים כבר פידבקים ברמה של תלונות מעורכי-הדין שבקשות דחייה שלהם נענות במשורה.

<מיכאל שפיצר: כל התכליות האלה, ויש לנו התחייבות מול האוצר לבנות ביחד יעדים ומדדים, כרגע אני לא יכול להגיד לך מספרים, אבל במפורש צריך לומר שבסך הכול המערכת מתייעלת.

<מיכאל שפיצר: מספר התיקים הישנים שיש לנו, לאמור מעל שלוש שנים, פחת בין 2012 ל-2013 מ-35,000 תיקים ל-28,000 תיקים כשאנחנו מדברים על מסה כוללת של מלאי של בערך 430,000 תיקים ומחזור שנתי של 750,000 תיקים.

סתיו שפיר: תגיד, מה סך ההתחייבויות היום של המערכת לפנסיה תקציבית מאלה שעדיין חייבים להם פנסיה תקציבית?

<מיכאל שפירא: היות והפנסיה התקציבית משולמת באמצעות מינהל הגמלאות במשרד האוצר ולא באמצעות הנהלת בתי-המשפט אנחנו לא יכולים לתת נתונים בהקשר הזה.

<מיכאל שפירא: צריך - - -

<ברק לייזר: זה משהו שאפשר לבדוק.

<מיכאל שפירא: אבל אפשר לבדוק אותו ולהעביר את זה.

סתיו שפיר: אין פה מישהו מאגף תקציבים?

<מיכאל שפירא: אגף תקציבים נמצא פה.

<דורון סמיש: אני מאגף תקציבים, אין לי כרגע את המספר הזה, אשלח לך.

בועז טופורובסקי: אתם תומכים בבקשה?

<דורון סמיש: בטח.

<דורון סמיש: הבקשה מתואמת אתנו עד הקצה.

בועז טופורובסקי: אין בעיות.

בועז טופורובסקי: יש לי שאלה אליכם, מה זו תוספת 10% - - -

סתיו שפיר: אבל תחזירו לי, בבקשה, תשובה.

<מיכאל שפירא: בסדר גמור, אין שום בעיה.

<ברק לייזר: כן, אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: קודם כול, לגביה, מי נותן?

<ברק לייזר: באמצעות היועץ המשפטי נעביר את המידע.

ניסן סלומינסקי: בועז, עכשיו לשאלה שלך.

בועז טופורובסקי: השאלה שלי, היא רוצה שתוך כדי הקראה – את מעדיפה שאשאל תוך כדי הקראה?

<שלומית ארליך: כן.

ניסן סלומינסקי: נעשה את ההקראה.

בועז טופורובסקי: אז רק יש לי שאלה על מה שאמרתי, אם העלות התקציבית היא 5 מיליון שקל, ההערכה היא שזה יהיה בערך 50,000 ומשהו לשופט?

<מיכאל שפירא: לא, ממש לא, זה סכומים גבוהים, הסכומים שאתה נוקט בהם הם סכומים גבוהים בהרבה.

<מיכאל שפירא: היות ומנהל בתי-המשפט הסביר - - -

בועז טופורובסקי: אני חושב שזה לא כזה גבוה.

<מיכאל שפירא: לא, מנהל בתי-המשפט הסביר ששופט עמית יכול לעבוד רק part-time job.

<מיכאל שפירא: לצורך העניין, בהנחה שהוא עובד 30% משרה כדי להשלים ל-100% משרה, כי הוא לא יכול לעבור את תקרת השכר של 100%, מדובר על 60 שעות, זה הקצה העליון, אם נכפיל את זה ב-301 שקלים אנחנו מגיעים לסדר גודל של 18,000–19,000 שקל ברוטו.

<מיכאל שפירא: כמובן שהוא משלם על זה מס, ומה שנשאר לו אחרי כל המסים – הוא גם כמובן צריך לדאוג, וזה צריך גם לומר, הוא צריך לדאוג לכל ההפרשות ולכל הדברים האלה בעצמו: הסעות, חניה וכיוצא בזה - - -

<מיכאל שפיצר: זה בחשבונית, בוא נבהיר.

בועז טופורובסקי: אין בעיות, אבל זה יוצא לי יותר מ-5 מיליון שקל, זה 20,000 שקל לחודש.

<מיכאל שפיצר: כן, אבל אנחנו לא נחרוג מזה, גם לא בטוח שיש לנו את הצורך בזה.

<ברק לייזר: אסביר, ברשותך, כ-15% היא מגבלה.

<ברק לייזר: אין כרגע הנחת עבודה שנגיע אפילו לא בקירוב לשיעור הזה.

<ברק לייזר: נקודת המוצא היא שאם מתווה ההעסקה הוא קבלני, ממילא אגף התקציבים שלנו, משרד האוצר לצורך העניין, יציבו את מגבלת התקציב, וכרגע תוכנית העבודה כזאת שלא נוכל למנות בהיקפים של למעלה מ-5 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: בוא נתחיל להקריא ותוך כדי זה נראה.

<שלומית ארליך: מי מקריא אצלכם?

<שלומית ארליך: שירי?

ניסן סלומינסקי: רק רגע, רוברט, מדובר פה על שופט שיוצא לפנסיה והם רוצים שהוא ימשיך לעבוד באופן חלקי בכל מיני תיקים או בעיקר על ועדת שחרורים או דברים כאלו.

ניסן סלומינסקי: יש להם סיכום עם האוצר שהם יכולים להעסיק בחלקיות שופט כזה שיצא, אני מניח אחרי גיל 70 - - -

רוברט אילטוב: לעבוד כי חסר שופטים או - - -

ניסן סלומינסקי: כן, חסרים להם הרבה מאוד שופטים והשופטים האלה יעבדו, אבל לא במחיר של שופט, הם יעבדו עם קבלה בסכומים שמוגדרים כיועץ ראשון, מה שנקרא, לפי התעריף - - -

<מיכאל שפירא: יועץ אחד.

ניסן סלומינסקי: יועץ אחד.

ניסן סלומינסקי: ומצד שני חלים עליהם באותו זמן מגבלות של שופט שלא יכול לעבוד בעבודה אחרת.

ניסן סלומינסקי: מדובר על כאלה שפרשו בגיל 70 עד 75, שהמערכת חושבת שהם יכולים עוד לעזור לה בדברים מסוימים והכל בהיקפים לא גדולים, אבל שיעזרו מאוד למערכת.

ניסן סלומינסקי: מה עוד שהם קיבלו על עצמם גם את הנושא של ועדת השחרורים, ששם יש להם עומס גדול כי צריך לשבת בראש כל הרכב שופט, ואז זה בדיוק יכול להתאים לאנשים כאלו.

ניסן סלומינסקי: הם באו עם סיכום עם האוצר.

רוברט אילטוב: וכשמערכת בתי-המשפט מזהה שחסר שופטים מה עושים?

ניסן סלומינסקי: הנה, הוא מנהל בתי-המשפט.

<מיכאל שפיצר: מה השאלה?

רוברט אילטוב: בעצם זה שאתם מבקשים את הבקשה הזאת בעצם חסרים לכם שופטים, מה מערכת בתי-המשפט עושה כדי למלא את החוסר?

רוברט אילטוב: אנחנו יודעים את החוסר האמיתי במערכת בתי-המשפט, כי בכך בטח לא נפתור את הבעיה.

<מיכאל שפיצר: קיימנו שנתיים של תוכנית של ייעוץ ארגוני שבסופו של יום גיבשנו תוכנית אסטרטגית בשיתוף, יד ביד, עם אגף התקציבים שלוקח בחשבון יישור קו, אולי לטעמנו לא מלא, אבל שיפור משמעותי בהקצאת תקני שופטים לשנים הבאות, כולל הקצאה משמעותית ב-2015 כדי להתמודד באופן אינטנסיבי עם הנושא של תיקים ישנים שישנם במערכת, עם קביעת יעדים, עם קביעת מדדים.

<מיכאל שפיצר: כך שבעניין הזה אנחנו בשיח הדוק עם האוצר לשיפור המצב הכללי.

<מיכאל שפיצר: הסיפור של שופטים עמיתים נותן לנו תוספת של גמישות ניהולית, כי אם אנחנו ממנים שופט לבית-משפט מסוים אנחנו לא יכולים להזיז אותו לבית-משפט אחר, זה קצת יותר פרוצדורה, זה דבר מורכב, כי שופט כזה קבוע לו יומן קדימה לתקופה ארוכה, בעוד ששופט עמית יש לנו אפשרות לנייד, להשלים חוסרים במקומות ספציפיים, וזה נותן לנו מענה מאוד נוח לתפעול ולניהול במערכת.

רוברט אילטוב: תוך כמה זמן אתם סוגרים את הפערים של החוסר?

ניסן סלומינסקי: אה, זה סיפור.

רוברט אילטוב: זה לא שאני מתנגד.

<מיכאל שפיצר: אומר לך כך, את הפערים של החוסר לדעתי לא נסגור כי זה ויכוח תמידי שקיים לא רק במערכת שלנו, אני מניח שכמעט כל מערכת ציבורית תחושה שהיא בחוסר לעומת מה שהיא באמת צריכה.

<מיכאל שפיצר: אבל בוודאי שהסיכום שלנו עם האוצר נותן לנו מענה מאוד משמעותי ומקדם אותנו באופן מאוד משמעותי בהיקף של תוכנית כוללת, ואני מאמין שתוך כדי ריצה אם באמת נראה שעדיין יש חוסר אני מניח שהאוצר יבוא לקראתנו, ואם זה יסתדר אז מה טוב.

<מיכאל שפיצר: כרגע אנחנו בעומס של 750,000 תיקים שנפתחים מדי שנה על 720 שופטים ורשמים, שאלה מספרים כמעט בלתי-אפשריים.

ניסן סלומינסקי: אז בוא נתחיל להקריא, יש לכולם את זה?

ניסן סלומינסקי: וזה צו שלנו, של ועדת הכספים.

<שלומית ארליך: החלטה.

ניסן סלומינסקי: החלטה שלנו, של ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<שירי לנג: "החלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (נושאי משרה שיפוטית ושאיריהם) (תיקון), התשע"ד–2014 בתוקף הסמכות לפי סעיף 1 לחוק גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון, התשכ"ט–1969, מחליטה ועדת הכספים של הכנסת לאמור: בהחלטת גמלאות לנושאי משרה ברשויות השלטון (נושאי משרה שיפוטית ושאיריהם), התשמ"א–1981, (להלן – "החלטת גמלאות"), בסעיף 1, בהגדרת "שופט עמית", בסופה יבוא: "ובסעיף 7א לחוק בית-הדין לעבודה, התשכ"ט–1969;".

<שלומית ארליך: שירי, רק תסבירי מה זה אומר.

<שירי לנג: למעשה, הנוסח הנוכחי של החלטת גמלאות מתייחס רק לשופט עמית שמונה בבתי-המשפט, וההוראה הקבועה שעכשיו חוקקנו בחוק בתי-המשפט מאפשרת גם מינוי שופט עמית בבית-הדין לעבודה, לכן - - -

<מיכאל שפיצר: האזורי.

<שירי לנג: נכון, סליחה, בבית-הדין האזורי לעבודה, ולכן יש צורך להתאים את ההגדרה של שופט עמית בהחלטת גמלאות גם לשופט עמית שמתמנה בבתי-הדין האזוריים לעבודה.

<שירי לנג: "סעיף 2.

<שירי לנג: בסעיף 13ג להחלטת גמלאות, בסופו יבוא "(להלן – מגבלת גובה השכר") ואולם – מגבלת גובה השכר לא תחול לגבי שופט עמית או דיין עמית אשר גילו עולה על 70 והוא זכאי לקצבה מאוצר המדינה לפי החלטה זו.

<שירי לנג: שופט עמית או דיין עמית שגילו עולה על 67 אך לא עולה על 70 ואשר זכאי לקצבה מאוצר המדינה לפי החלטה זו, הסכום המשתלם לו כאמור בסעיף 13א בצירוף הקצבה המשתלמת לו לפי החלטה זו, לא יעלה על 120% ממשכורתו הקובעת.

<שירי לנג: "."

<שלומית ארליך: רגע, עד פה.

בועז טופורובסקי: רק כדי לוודא, אמרנו, בצוברת אין מגבלה.

<מיכאל שפיצר: נכון.

<שירי לנג: כן, גם היום אין מגבלה.

<שלומית ארליך: אולי רק נבהיר, סעיף 13ג אומר היום שהסכום שמשתלם לשופט עמית או לדיין עמית לא יעלה על המשכורת הקובעת של אותו שופט עמית או דיין עמית.

<שלומית ארליך: בעצם, מה שאתם מבקשים לעשות זה לקרוא לזה "מגבלת השכר" ולהוסיף שני סעיפים: הראשון אומר שהמשמעות שלו שביחס לשופט עמית או דיין עמית שגילו עולה על 70 בעצם הוא יוכל לעלות על המשכורת הקובעת ללא הגבלה, לא תהיה הגבלה בכלל; ולגבי שופט עמית או דיין עמית שגילו עולה על 67 אך לא עולה על 70 תהיה מגבלה של 120% מהמשכורת הקובעת.

<מיכאל שפיצר: כן.

<ברק לייזר: אמת.

סתיו שפיר: תגידו, למה לא לעשות את זה רק על מי שנמצא בפנסיה צוברת?

<מיכאל שפירא: מכיוון שברגע שנעשה את זה רק על מי שבפנסיה צוברת אנחנו בעצם נאבד את מאגר המועמדים הפוטנציאליים שיש לנו, - - -

<ברק לייזר: בדיוק.

<מיכאל שפיצר: נצטרך לחכות עשר שנים.

<ברק לייזר: נצטרך לחכות עשר שנים - - -

סתיו שפיר: אין הצדקה לא להטיל הגבלה על שכר, זה אומר שהוא יקבל גם פנסיה מהמדינה וגם שכר מהמדינה.

<ברק לייזר: כן, אבל חשוב לזכור שראשית, הוא לא מחויב להמשיך ולשאת במשרה ולהמשיך לתת שירות לציבור, - -

ניסן סלומינסקי: השכר פה לא גבוה, זה שכר נמוך יחסית.

<ברק לייזר: - - הוא לא מחויב וצריך למשוך אותו, זה ראשית.

<ברק לייזר: ושנית, - - -

סתיו שפיר: אבל רוצים להוריד את ההגבלה מהשכר, הוא יכול להיות יותר גבוה, זה שכר הבסיס.

ניסן סלומינסקי: לא, זה השכר שיהיה, רק אין מגבלה לשעות.

ניסן סלומינסקי: השכר הוא אותו שכר לכולם.

סתיו שפיר: לא, הם מורידים את המגבלה מהשכר.

<מיכאל שפיצר: הרעיון היה של האוצר, שמעל גיל 70 הפרישה היא פרישת חובה.

<מיכאל שפיצר: שלא ייווצר מצב ששופט בפנסיה תקציבית יפרוש בגיל 60 או 65 ויעבוד בחלקיות משרה, שלא יתומרץ לצאת החוצה בטרם עת בשביל לעבוד כשופט עמית, לצורך זה באה התקרה להגיד לו: תשמע, גם אם אתה עושה את זה לא תוכל לעבור השתכרות מסוימת.

<מיכאל שפיצר: מי שכבר חויב לפרוש אז עליו לא הטילו את המגבלה הזאת, אבל - - -

ניסן סלומינסקי: אבל מה שאני מבין, פר שעה הוא מקבל אותו דבר.

<מיכאל שפיצר: כן, רק הוא נעצר - - -

<ברק לייזר: בעצם החשש שאת מביעה פה - -

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, זה מה שאני אומר, יש מגבלה.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, פר שעה הוא מקבל אותו סכום, את ה-301 שקלים.

<ברק לייזר: - - בדיוק גילמנו אותו בהצעת החוק במובן הזה ששופט שעדיין לא הגיע לגיל פרישת החובה לא יהיה לו אינסנטיב כלכלי לפרוש ולהתמנות כשופט עמית, כי ממילא הוא כבול במגבלת השכר.

<ברק לייזר: שופט שהגיע לגיל פרישת החובה ויכול לפרוש לכל עיסוק אחר בעצם לא חייב להמשיך - - -

סתיו שפיר: שוב, אבל זה עדיין מאפשר לאנשים שמקבלים פנסיה תקציבית מהמדינה – משהו בגובה של 40,000, 50,000 שקל לחודש, - -

<ברק לייזר: נכון.

סתיו שפיר: - - שזה סכום ענק בכל הגדרה – לקבל עוד סכום מהמדינה שהוא לא מוגבל כתוספת.

<ברק לייזר: אבל הוא ממשיך לתת בשביל זה שירותים.

רוברט אילטוב: אבל מגיעה לו הפנסיה שלו, הוא בגיל 70.

<קריאה: בגין עבודה.

<ברק לייזר: הוא ממשיך לעבוד, רק שאינו חייב.

ניסן סלומינסקי: הוא ממשיך לעבוד.

<מיכאל שפיצר: הוא עובד בשבילה.

סתיו שפיר: למה כשאני מדברת עם אנשים שאין להם גם פנסיה - - -

<קריאות: - - -

<מיכאל שפיצר: חברת כנסת שפיר, את הפנסיה הוא יקבל בין אם הוא עושה משהו, בין אם הוא לא עושה משהו.

סתיו שפיר: אין שום בעיה, אבל ברגע שהוא מקבל עוד שכר מהמדינה הוא גם לוקח מקום עבודה נוסף.

<מיכאל שפיצר: הוא לא לוקח מקום עבודה נוסף.

ניסן סלומינסקי: לא, זה שופט עמית.

<מיכאל שפיצר: זה בדיוק הרעיון, שהוא לא לוקח, הוא לא בתקציב שכר, הוא בתקציב קניות, הוא במקום אחר לגמרי.

<שירי לנג: הוא לא תופס תקן.

<ברק לייזר: מתווה ההעסקה קבלני, דווקא ההפך, הוא מפנה את התקן שלו עם גיל הפרישה והוא מאפשר - -

ניסן סלומינסקי: הוא עובד עם חשבונית.

<ברק לייזר: - - איוש של משפטן על-פי רוב יותר צעיר שנמצא בהסדר של פנסיה צוברת.

<דורון סמיש: למעשה זה לא שכר, זה תשלום.

<ברק לייזר: מתווה השכר קבלני לכל דבר ועניין.

<ברק לייזר: ולשאלתך, צפי הפרישות במערכת בתי-המשפט הוא כזה - - -

סתיו שפיר: ההגדרות שלנו, הפסקנו לקרוא לזה מתנה.

<קריאות: - - -

<קריאה: אין לו זכויות סוציאליות, אין - - -

סתיו שפיר: פיצוי על אובדן שעות שינה, יש כל מיני הגדרות לשכר.

<מיכאל שפיצר: המשטר של פנסיה תקציבית, המשטר הקודם, מרבית השופטים היום לא זכאים לו, לא מקבלים אותו והוא משהו שהולך וכלה, וכרגע לפחות אין לנו מענה של שופטים בפנסיה שהתחילו מ-1999, נצטרך לחכות לפחות עוד עשר שנים עד שנתחיל - -

<קריאה: שהם יתחילו לפרוש.

<מיכאל שפיצר: - - לקבל מלאי של שופטים שנוכל למנות כשופטים עמיתים.

ניסן סלומינסקי: הצוברים, מה שנקרא.

<מיכאל שפיצר: לכן, זה הפתרון, והוא פתרון מאוזן.

<מיכאל שפיצר: מה שאת אומרת אי-אפשר להתווכח אתו, הוא נכון, אבל שוב, זה משהו שהולך ומצטמצם, ואני מניח שבסופו של יום המענה הגדול והאמיתי יהיה ששופטים בצוברת שפרשו שם תהיה להם הזדמנות, הפנסיה שלהם תשולם לא מקופת המדינה אלא מקרנות הפנסיה, חברות הביטוח שהם מבוטחים בהם, ואז את ההשלמה הם באמת יעשו מהמדינה.

<מיכאל שפיצר: ובאמת ההערה שלך כמובן נכונה, אבל זה מה יש.

ניסן סלומינסקי: שכר.

<שירי לנג: סעיף "3.

<שירי לנג: במקום האמור בתוספת להחלטת גמלאות יבוא: שכר שופט עמית בבית-משפט מחוזי" – מדובר "בתשלום בשקלים חדשים לכל שעת עבודה (לא כולל מס ערך מוסף כשיעורו בחוק) 301 שקלים (להלן – "סכום הבסיס").

<שירי לנג: תוספת דמי הכנה וכתיבה בשיעור של 10% מסכום הבסיס שתשולם באופן קבוע;" ו"בתיקים בעלי מורכבות משפטית מיוחדת תשולם תוספת בשיעור של 15% מסכום הבסיס באישור מנהל בתי-המשפט.

<שירי לנג: שכר שופט עמית בבית-משפט שלום ובבית-הדין האזורי לעבודה ושכר דיין עמית בבית-הדין רבני אזורי 301 שקלים (להלן – "סכום הבסיס") בתוספת דמי הכנה וכתיבה בשיעור של 10% מסכום הבסיס שתשולם באישור מנהל בתי-המשפט או מנהל בתי-הדין הרבניים, לפי העניין.

<שירי לנג: ".

בועז טופורובסקי: התוספת 10% זה עבור עבודה בבית בעצם?

בועז טופורובסקי: זה יהיה 330 וקצת?

<מיכאל שפיצר: צריך לומר שבלא מעט מקרים עבודת ההכנה היא כפולה ומכופלת מהשמיעה של ההליך עצמו, כי הרבה פעמים הכנה טובה של התיק גומרת אותו בשעה, אבל על זה הוא מקבל רק 10%.

בועז טופורובסקי: אוקיי, רק רציתי לוודא.

ניסן סלומינסקי: תסבירו לי מה זה, מי קובע - - -

<שלומית ארליך: רגע, אבל לפני זה בעניין של דמי ההכנה, בעצם המשמעות כאן, דמי הכנה וכתיבה זה בעצם עבור – בהמשך לשיחה של חבר הכנסת טופורובסקי – זה עבור עבודה שהוא עושה כשהוא נמצא במקום העבודה או - - -

בועז טופורובסקי: לא, בבית.

<מיכאל שפיצר: התוספת זו הכנה.

<ברק לייזר: זה יכול להיות גם וגם.

<מיכאל שפיצר: זה יכול להיות גם וגם, נכון.

<שלומית ארליך: בעצם המשמעות היא שעל כל שעת – זה לא אומר שהוא יקבל רק 30 שקלים נוספים, נכון?

<שלומית ארליך: עבור שעת – הכוונה היא - - -

<מיכאל שפיצר: את יודעת מה, שאלת שאלה נכונה, את צודקת.

<ברק לייזר: זו תוספת לתעריף השעתי.

<מיכאל שפיצר: את צודקת, זו תוספת – על כל שעה שהוא יושב בדין הוא יקבל את ה-10%, זאת אומרת, זה מצטרף לשעות הדיווח על העבודה שלו בפועל.

<ברק לייזר: בדיוק, זו תוספת לתעריף השעתי.

<מיכאל שפיצר: הוא לא יכול להגיש לנו 10% על עבודה בבית.

<שלומית ארליך: בעצם, מה שאתם מתכוונים אליו זה שאם שופט נמצא היום באולם בית-משפט שעתיים והייתה לו נגיד עוד שעת הכנה אחת - - -

<מיכאל שפיצר: לא, על השעתיים הוא יקבל עוד 10%.

ניסן סלומינסקי: 20% כאילו.

<מיכאל שפירא: 20%.

<מיכאל שפיצר: 10% על כל שעה.

<מיכאל שפירא: יכולה להיות סיטואציה - - -

<מיכאל שפיצר: את צודקת, הוא לא יגיש לנו חשבון על עבודה בבית, את זה אין, כי על זה אין לנו שום בקרה כמובן.

<ברק לייזר: אחדד.

<ברק לייזר: אם תאושר לו התוספת, הוא יקבל תוספת לתעריף השעתי בשיעור של 10% לכל שעת עבודה.

<שלומית ארליך: אז בעצם המשמעות היא שהוא מקבל 30 שקלים לכל שעת דיון, לא 300 שקלים.

<מיכאל שפיצר: נכון.

<ברק לייזר: נכון.

<מיכאל שפירא: נכון, אמת.

<מיכאל שפיצר: אבל צריך לומר שהייתה ועדה שטיפלה בעניין הזה של שופטים בדימוס בשנתיים האחרונות, כי עלה ויכוח מאוד קשה מצד השופטים, הייתה טענה שלוקח להם זמן להכנה שהם עושים בבית, זמן לכתיבה שהם עושים בבית, וזה הפתרון שמצאנו.

<שלומית ארליך: אז למה לא לקרוא לזה פשוט 330 שקלים?

<מיכאל שפיצר: כי בכל מקרה רצינו לתת להם - - -

ניסן סלומינסקי: כי אז הם היו באים לבקש הכנה.

<מיכאל שפירא: זה עלה במסגרת המשא-ומתן, הנה, נמצא פה נציג האוצר שישב אתנו, דורון, וזה בדיוק מה שאמר יושב-ראש הוועדה.

<דורון סמיש: יש לציין גם שיש תיקים שיש בהם פחות הכנה לשופטי שלום.

רוברט אילטוב: אחד-אחד, חברים.

רוברט אילטוב: אפשר שתענו לנו אחד-אחד?

רוברט אילטוב: אני כבר התבלבלתי.

ניסן סלומינסקי: לאט, לאט, זה בסדר.

<דורון סמיש: יש לציין שבבית-משפט שלום אנחנו לא נותנים את התוספת הזאת באופן קבוע מכיוון שלשופטי שלום כמות ההכנה יותר נמוכה ולעתים גם אין.

<דורון סמיש: לכן, התוספת האמורה קבועה לתיקי מחוזי שבהם תמיד יש הכנה כי הם תיקים הרבה יותר מורכבים, בשלום היא לא קיימת, וההערה שלך נכונה.

ניסן סלומינסקי: נסיעות, דברים כאלו, זמן נסיעות, כל זה לא קיים.

<מיכאל שפיצר: כלום.

ניסן סלומינסקי: לא קיים.

ניסן סלומינסקי: עכשיו תסביר לי רק מה זה הנושא של "בעלי מורכבות משפטית מיוחדת" - אתה קובע לאותו שופט שזה בעל מורכבות משפטית מיוחדת או שהוא קובע לעצמו?

<מיכאל שפיצר: לא, הוא לא קובע לעצמו.

ניסן סלומינסקי: אז מי קובע?

<מיכאל שפיצר: זה בדיוק האישור.

<מיכאל שפיצר: הרעיון הוא שאם אתה מושיב שופט בתיקים של הרכבי פשע חמור למשל, שזה עשרות נאשמים ומאות עדים ואלפי עמודי פרוטוקול – שוב, נבנה נוהל, לדעתי הנוהל יהיה שנשיא בית-המשפט הרלוונטי מבקש את הקביעה להכיר בתיק הזה כתיק חריג ואז זה יבוא לשיקול דעת של מנהל בתי-המשפט.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, בוא רק שנבין, שזה לא פתח שהכוונה שבסופו של דבר נמצא את עצמנו ש-95% מהתיקים יוגדרו כ"מורכבות משפטית מיוחדת".

<מיכאל שפיצר: לא, ממש לא, ובדיוק בגלל זה זה רק במחוזי וגם בכפוף לאישור.

<שלומית ארליך: למה לא להגדיר את הקריטריונים למהי "מורכבות משפטית מיוחדת"?

ניסן סלומינסקי: זה קשה מאוד.

<שלומית ארליך: אני לא מכירה בחקיקה מונח של "מורכבות משפטית מיוחדת", למה לא לעגן כבר פה בהחלטה את הקריטריונים?

<מיכאל שפיצר: אגיד לך.

<מיכאל שפיצר: כי הדבר יכול להשתנות מתיק לתיק - יש תיקים שנראים תיקים נוראיים והם נגמרים בסופו של יום; תיק פלילי, תיק פשע חמור נגמר באיזה הסדר טיעון אחרי שבוע אז הוא כבר לא כזה.

<שלומית ארליך: מתי תינתן ההחלטה שמדובר ב"מורכבות משפטית מיוחדת"?

<מיכאל שפיצר: לדעתי, בסופו של התיק.

<שלומית ארליך: אבל אז לא מדובר פה במצב בעייתי שיכולים להגיע – זאת אומרת, להיות איזשהם מקרים של חוסר שוויון או התאמה בין תיקים מסוימים?

<מיכאל שפיצר: אני לא חושב, כי בסופו של תיק נוכל לראות על מה מדובר באופן אמיתי ולא ברמת הספקולציה העתידית.

<שלומית ארליך: אז בעצם אנחנו לא מגדירים פה איזשהם מקרים מסוימים כמו תיקי פשיעה חמורים או תיקים שמראש אנחנו יודעים שהם "בעלי מורכבות משפטית מיוחדת".

ניסן סלומינסקי: לא, הוא אומר שיש תיק פשיעה חמור שיכול להיות פשוט.

<מיכאל שפיצר: הרעיון, התכלית היא לחסוך, לא להגדיר מראש שבסופו של יום תיק שהיה צריך להימשך המון זמן ונגמר מהר אז אין סיבה לתת עליו תוספת, מאידך גיסא, תיק שהתגלתה בו תוך כדי דיון סוגיה משפטית או שמיעה הרבה יותר מורכבת אז שכן ראוי לתת, זה בדיוק הרעיון של שיקול דעת.

<מיכאל שפיצר: אם את אומרת את זה לא היה צריך אישור המנהל, היינו קובעים קריטריונים ובקריטריונים היו נוצרות הרבה מאוד בעיות, וככה אנחנו יכולים לבחון כל תיק בצורה נקודתית, לתת לו את המענה שלו.

בועז טופורובסקי: אין כאן אינטרס להאריך את הדיון, כי הוא בעצם מקבל תשלום שעתי?

בועז טופורובסקי: דיונים ארוכים – יגמור יום עבודה של שמונה שעות.

<מיכאל שפיצר: לא, אין אינטרס כזה, כי האינטרס הוא בסופו של יום מערכתי ואנחנו קובעים לו את נורמת השמיעה מה מחכה לו באותו יום דיונים, הוא לא קובע לעצמו.

בועז טופורובסקי: יש אינטרס, אתם מגדרים אותו.

<מיכאל שפיצר: אני לא חושב.

<מיכאל שפיצר: א', תזכור שיש לו תקרת שעות עבודה, לרוב השופטים תהיה עדיין תקרת שעות עבודה.

<מיכאל שפיצר: אין אינטרס כזה, ובסופו של יום אם נראה שיש לו אינטרס כזה אז ננטרל גם את בעל האינטרס מהעניין הזה.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת שעשיתם מחשבה אם עדיף את זה או תשלום פר תיק?

<מיכאל שפיצר: פר תיק זו תהיה טעות לעשות.

<דורון סמיש: בחנו את הנושא מאוד לעומק גם בהתייחס למודל שהיה קיים בשופט עמית בעבר שהיה מודל מדרגתי, כלומר עד x שעות סכום כזה לשעה, מעל x שעות, וראינו שהוא לא משפיע על התמריץ אלא להיפך, הוא לפעמים מייצר עיוות שכדאי לו את העוד עשר דקות כדי למשוך עוד, לקפוץ מדרגה, ולכן בחרנו במודל שטוח.

<דורון סמיש: חשוב לציין שנבחן את זה ונסתכל על ההתנהגות, ואם נראה שזה כן מייצר איזושהי בעיה מן הסתם נחזור לוועדה במטרה לא להגיע למצב כזה.

בועז טופורובסקי: ניסן, צריך אותי להצבעה?

בועז טופורובסקי: כי אני פשוט חייב לזוז.

ניסן סלומינסקי: לא שאני צריך, רק בנושא של ההגדרה של "בעלי מורכבות משפטית מיוחדת" עולה כאן - - -

רוברט אילטוב: תישאר בלי חבר כנסת.

בועז טופורובסקי: לא, אתה לא צריך.

ניסן סלומינסקי: זה 50 מיליון לא?

ניסן סלומינסקי: אז זה בסדר 50 מיליון.

<מיכאל שפיצר: 5.

<מיכאל שפירא: 5.

ניסן סלומינסקי: 5, סליחה, אה.

רוברט אילטוב: הוא ניסה להדליק אותו פשוט להישאר.

ניסן סלומינסקי: חצי שנייה, כבר.

ניסן סלומינסקי: החשש הוא שמאחר ש"בעלי מורכבות משפטית מיוחדת" לא מוגדר, אז כל שופט אחרי שהוא יגמור את התיק יתחיל ללחוץ - - -

<מיכאל שפיצר: הוא יצטרך לעבור שני פילטרים, הוא יצטרך לעבור את הנשיא שלו ויצטרך לעבור את מנהל בתי-המשפט.

<מיכאל שפיצר: גם הנשיא לא באופן אוטומטי יכיר בכל תיק כתיק "בעל מורכבות משפטית מיוחדת".

ניסן סלומינסקי: בוא אשאל אתכם, יכול להיות שנניח בעוד שנה תוכלו לבוא ולתת לנו לאור הניסיון הגדרה מדויקת כולל - - -

<ברק לייזר: אין שום בעיה.

<מיכאל שפירא: כן.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, כולל כמה קיבלו - - -

<מיכאל שפיצר: לא רק כמה, על איזה תיקים.

<מיכאל שפיצר: נבוא עם דיווח כללי: מה מינינו, כמה מינינו, מה עשינו.

<מיכאל שפירא: גם למערכת יש אינטרס לא - - -

ניסן סלומינסקי: מה אתם אומרים?

<מיכאל שפירא: אני אומר שגם למערכת יש אינטרס - אנחנו הרי מוגבלים בתקציב, אנחנו רוצים להקצות - - -

<מיכאל שפיצר: זה תקציב שלנו, אין לנו עניין לשלם את הכסף הזה - - -

<מיכאל שפירא: אנחנו רוצים להקצות כמה שיותר שופטים בתקציב הזה.

<מיכאל שפיצר: את הדלתא הזאת של ה-15% אני יכול לנצל לעוד שעות עבודה, זה לא שאני רץ לשלם את זה.

<מיכאל שפירא: בדיוק.

ניסן סלומינסקי: אז בוא נאמר, בתוך ואם תוכלו לפני כן, כי יש כאן אי-נחת בנושא של משהו שהוא לא מוגדר.

<מיכאל שפיצר: הייתי מבקש טיפה יותר כי אנחנו רק עכשיו מתחילים את התהליך של הגיוס.

<שירי לנג: זה ייקח עוד זמן.

<מורן פרוינד: ייקח זמן לגייס.

<מיכאל שפיצר: לפחות שנה וחצי-שנתיים, לא שאנחנו רוצים לחמוק.

ניסן סלומינסקי: ממתי אתם רוצים להפעיל את זה?

<מיכאל שפיצר: אנחנו מחכים לאישור הזה משום אנחנו מתחילים את הגיוס.

<מיכאל שפיצר: תהליך הגיוס של שופט עמית נעשה בהודעה משותפת של נשיא בית-המשפט העליון ושרת המשפטים לוועדה לבחירת שופטים, הפרוצדורה היא שלכל חבר בוועדה יש 45 יום להגיש הסתייגות על שם שהוצע, אז זה יעלה.

<מיכאל שפיצר: אם יש הסתייגות כזאת - ההסתייגות תעלה לדיון בוועדה, אם אין הסתייגות - - -

ניסן סלומינסקי: אז תוך שנה וחצי תביאו לנו הגדרה וגם מספרים.

<מיכאל שפירא: בסדר גמור, דיווח מלא.

<מיכאל שפיצר: ניתן לכם דיווח מפורט על אופן הפעלת המערך של שופטים עמיתים.

ניסן סלומינסקי: טוב, בסדר.

<שירי לנג: רק על סעיף התחילה, שלומית.

<שלומית ארליך: מיום הפרסום?

<שירי לנג: כן, בדיוק, יום הפרסום.

<שלומית ארליך: עוד נעבוד על הנוסח פה של דמי הכנה וכתיבה, השאלה איך בדיוק לנסח את התוספת הזאת כך שיהיה ברור שהכוונה ש-330 שקלים יהיו לשעה.

<שירי לנג: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: רבותי, חברי, מי בעד לאשר?

<מיכאל שפירא: תודה רבה.

רוברט אילטוב: רגע, הצבעה, מה תודה רבה?

רוברט אילטוב: חכו.

<שלומית ארליך: רק עוד שאלה אחת.

<שלומית ארליך: בסוף, בחלק האחרון "שכר שופט עמית בבית-משפט שלום ובבית-הדין האזורי לעבודה", בסיפה לא כתוב, כתוב שזה יהיה באישור מנהל בתי-משפט או מנהל בתי-דין רבניים, אין צורך באזכור מיוחד לצורך בית-דין לעבודה?

<שירי לנג: לא, זה מנהל בתי-המשפט.

<ברק לייזר: לא, זו סמכות של מנהל בתי-המשפט.

<מיכאל שפיצר: זה אותו מנהל.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את החלטת הגמלאות של ועדת הכספים?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד – פה אחד

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

<מיכאל שפיצר: תודה רבה.

<מיכאל שפירא: תודה רבה.

<ברק לייזר: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: ותודה לכם ושיהיה בהצלחה.