ועדת הכנסת, כנסת 19, פרוטוקול מספר 100, 2014-06-23 11:20

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: ברשותכם, אני אתחיל עם סעיף ב' כי הוא באמת קצר, סעיף של דקה - קביעת ישיבה מיוחדת להצהרת האמונים של נשיא המדינה.

יריב לוין: ירדנה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: בוקר טוב, תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: יש לנו נשיא נבחר והנשיא המכהן יסיים את תפקידו ב-27 לאוגוסט, כ"ט בתמוז.

ירדנה מלר-הורוביץ: החליט יושב ראש הכנסת שישיבת הצהרת האמונים של הנשיא הנבחר ראובן רובי ריבלין תתקיים ביום כ"ו בתמוז התשע"ד, 24 ביולי 2014 בשעה 18:30.

ירדנה מלר-הורוביץ: ההקדמה הזו ליום חמישי היא משום שבכ"ט בתמוז אנחנו כבר נהיה בשלושת השבועות ובערבו של יום כ"ט בתמוז יתחילו תשעת הימים, מא' באב.

ירדנה מלר-הורוביץ: לכן, לא רצינו להיות בסד הזמנים עם שקיעת החמה.

ירדנה מלר-הורוביץ: אשר על כן, לפי תקנון הכנסת אנחנו מבקשים.

ירדנה מלר-הורוביץ: הישיבה תיוחד רק להצהרת האמונים של נשיא המדינה הנבחר העשירי, והוועדה מתבקשת לאשר לנו.

יריב לוין: אני מניח שאין הערות והתייחסויות.

יריב לוין: מי בעד?

יריב לוין: בעד קביעת ישיבה מיוחדת להצהרת האמונים של נשיא המדינה – פה אחד

יריב לוין: פה אחד.

יריב לוין: אני סופר גם את איילת.

יריב לוין: אין מתנגדים, אין נמנעים, אושר.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני מבקשת לציין בהזדמנות זו שבאותו יום חמישי, אם והיה ואחת מוועדות הכנסת תרצה לקיים או קבעה כבר מבעוד מועד ישיבה או תרצנה לקיים ישיבות, הן מתבקשות לסיים את הישיבות עד השעה 14:00, ולוודא שהמוזמנים יעזבו את המשכן בשעה זו כדי שנוכל להתכונן וליפות את הבניין.

יריב לוין: בסדר.

יריב לוין: כמובן שאת זה יהיה צריך כמובן להפיץ גם לראשי הוועדות.

ירדנה מלר-הורוביץ: עכשיו אני הולכת לשלוח את זה לוועדות.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני מאוד מודה לכם.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני עובר לנושא המקורי שלשמו התכנסנו והוא שיתוף פעולה בין קבוצות ידידות בין-פרלמנטריות של הכנסת לבין משרד החוץ.

יריב לוין: אני אגיד לכם את האמת.

יריב לוין: היו לי לא מעט שיחות מאז שקבעתי את הישיבה הזו ונדמה לי שהתמונה הראשונית שהיתה לי קצת הובהרה בעניין הזה כי אני למען האמת הייתי בתחושה שיש מקום לקיים דיון בשאלת עצם הצורך בכלל בקיומן של קבוצות הידידות הבין-פרלמנטריות כי התחושה שלי, מכיוון משרד החוץ לפחות, היתה שהנושא הזה מבחינתם הוא טורח ולא משהו שמועיל.

יריב לוין: היתה לי שיחה עם אלון.

יריב לוין: מאחר והוא היה מפקדי בצבא נדמה לי שאני מחויב לקבל את דעתו גם היום, למרות שעברו איזה 25 שנה

<אלון אושפיז: ממש לא.

יריב לוין: הוא אמר לי באופן הברור והחד ביותר שהמשרד מעוניין מאוד באגודות הידידות האלה ורואה בהן אלמנט בסיסי, אם אני מצטט אותך נכון.

יריב לוין: לכן, אני חושב שמנקודת המוצא הזו ננסה אולי לקיים דיון שהתכלית שלו אם כך היא לראות איך אנחנו עושים את הדבר בצורה יותר טובה ואיך אנחנו נמנעים מהמצבים שלפחות אני יכול לומר שחוויתי, ונדמה לי מהשיחות שקיימתי גם עם חברי כנסת אחרים שאני לא היחיד.

יריב לוין: אני לפחות אספר על ההתנסות שלי ואני מניח שהיא כנראה לא שונה מהרבה אחרים.

יריב לוין: אני התמניתי על-ידי יושב ראש הכנסת ליושב ראש אגודת הידידות עם פנמה בראשון לראשון 2014.

יריב לוין: קרי, בערך לפני חצי שנה.

יריב לוין: בתקופה הקצרה שבה אני מכהן בתפקיד אירעו שני אירועים שהם בעיניי שני האירועים הכי מרכזיים שיכולים לקרות בחייה של אגודת הידידות: האחד, היו בחירות לפרלמנט בפנמה וגם בחירות לנשיאות שאפילו הסתיימו במהפך שלטוני משמעותי.

יריב לוין: הדבר השני, היה ביקור של הנשיא היוצא מרטינלי שהגיע לביקור בארץ.

יריב לוין: אני מנחש שאתה מר יצחק שוהם סמנכ"ל אמל"ט, נעים מאוד.

יריב לוין: זו הפעם הראשונה שאנחנו נפגשים, הפעם הראשונה שאנחנו משוחחים והפעם הראשונה שנוצר בינינו בכלל איזשהו קשר.

יריב לוין: <כאשר הגיעו השגרירים לכינוס של משרד החוץ שמביא לכאן את השגרירים פעם בשנה לתדרוך איש מהם לא הונחה להיפגש עם ראש אגודת הידידות הרלוונטית כאן בכנסת.

יריב לוין: היה כאן שגריר ישראל בפנמה שאגב באמת עומד לרשותי בכל דבר ועניין.

יריב לוין: אני רוצה להודות לו, לשגריר גלילי, שבאמת אין שאלה ואין זמן שאני פונה אליו ולא נענה על ידו.

יריב לוין: אבל אף אחד לא דאג לחבר בינינו אלא אני עשיתי את החיבור הזה באופן יזום כפעולה מטעמי.

יריב לוין: אותו דבר קרה גם עם השגריר של פנמה כאן.

יריב לוין: שוב, אני מניח שאם זה לא היה איזה יוזמה שלי גם לא הייתי מכיר אותו עד היום.

יריב לוין: > הסתיימו הבחירות.

יריב לוין: שוב, היה מהפך שלטוני.

יריב לוין: איש לא הודיע לי שום דבר.

יריב לוין: אני מניח שהייתי ממשיך לעבוד במרץ מול השלטון הקודם אלמלא בדקתי וראיתי מה קורה.

יריב לוין: גם לא הופעלתי בשום דרך אפילו ברמה כזאת שיש חברים באגודת הידידות שנבחרו פעם נוספת לפרלמנט.

יריב לוין: הייתי יכול אולי לשלוח להם איזה מכתב, לברך אותם, משהו כדי לתחזק איזשהם קשרים בסיסיים.

יריב לוין: השיא היה כשמשרד החוץ הקים חדר מצב שתכליתו היתה להסתיר ממני את העובדה שנשיא פנמה מגיע לארץ כדי שחס וחלילה אני לא אדע שזה קורה.

יריב לוין: אני אומר את הדברים האלה לצערי הרב, ואמרתי את זה גם לאלון.

יריב לוין: אני בניתי מערכת קשרים כזאת שבסוף הצלחתי להגיע למצב שיש לי תכתובות פנימיות של משרד החוץ ששם נאמר ממש בלשון הזו: אל תאמרו לו, הוא לא יכול להשתתף, זה בניגוד לנהלי משרד החוץ, זה בניגוד להכול.

יריב לוין: כמובן שאיש לא יידע אותי על הביקור הזה, ויודעת מירה שבנקודת מסוימת כבר הרגשתי שעד כאן עוד בלעתי את הכול והתנהלתי באיזה מסלול פרטי משלי.

יריב לוין: כשזה קרה הרמתי למירה טלפון ואמרתי לה: עד כאן, שיחליטו מה הם רוצים כי כשאני יודע מהצד הפנמי שהאדם מגיע לכאן אני חושב שהמילה מביך היא מילה עדינה.

דוד רותם: אני לא יודע למה.

דוד רותם: אני כל הזמן מקבל פניות ממשרד החוץ לארח קבוצות של הסינים.

יריב לוין: תיכף נשמע.

יריב לוין: יכול להיות שאני במקרה נפלתי לא טוב, אבל תיכף נראה.

יריב לוין: אני גם יכול לומר שהבדיחה העוד יותר גדולה היתה שבעקבות ההתערבות של מירה פתאום קיבלתי אס.

יריב לוין: אם.

יריב לוין: אס יום שהוא הגיע לנשיא מבית הנשיא שהם מבקשים שאני אבוא לאיזושהי ארוחה איתו.

יריב לוין: כמובן שאני אמרתי שאני לא אוכל לבוא כי זה בניגוד לנהלי משרד החוץ כפי שכתבו אנשי משרד החוץ בכתב בתכתובות שלהם ביניהם.

יריב לוין: ואז ננזפתי קשות על-ידי אנשי בית הנשיא שאמרו לי שזאת תהיה פגיעה מאוד קשה בנשיא מרטינלי שייעלב עד עמקי נשמתו מזה שיו"ר אגודת הידידות לא מגיע.

יריב לוין: הרגעתי אותם שאם הוא פוגש את פרס הוא לא כל כך יהיה מודאג אם אני לא נמצא.

יריב לוין: אבל בשים לב לזה שגם הם לא חשבו בכלל להזמין אותי עד הרגע שמירה פנתה אליהם וכן הלאה, אני איכשהו מתקשה להתרשם מהמשבר הנוראי שעומד לפרוץ מהעניין הזה.

יריב לוין: על הרקע הזה לא נותר לי אלא להסיק שהעסק הוא מטרד.

יריב לוין: אני מבין שלא כך המצב.

יריב לוין: אבל מה שבטוח שהעניין הוא לא תקין.

יריב לוין: הוא לא יכול לעבוד בצורה הזאת והוא מעמיד גם אותנו במקום מאוד מאוד לא נעים גם מול הצד השני.

יריב לוין: אני אומר גם בצורה גלויה שאין לי בכלל ספק שיש גם הרבה מאוד בעיות הפוכות.

יריב לוין: כלומר, חברי כנסת שלא רוצים לטפל בזה כמו שצריך, הנכונות שלהם להיות שותפים לזה היא לא מספקת.

יריב לוין: הם נרשמים כיושב ראש אגודה אבל הנכונות שלהם לתפעל אותה - - - אני בטוח שיש גם לא מעט דברים שגם מהכיוון שלכם לא נעשים כאן טוב.

יריב לוין: אבל אני חושב שאנחנו צריכים לנסות לייצר איזושהי מערכת באמת מסודרת שבן אדם שנכנס לתפקיד מקבל את המידע הרלוונטי, ישנן פעולות יזומות שלכם שדואגים להפגיש אותו עם השגריר כשהוא מגיע, דואגים להושיב אותו עם הסמנכ"ל הרלוונטי, דואגים לחבר בין ראשי אגודות הידידות מאותו אזור לפעולות כאלו ואחרות, דואגים ליידע.

יריב לוין: לא בהכרח, יכול להיות שבאמת לפי נוהל כזה או אחר בביקור של ראש מדינה לא בטוח שאני כיו"ר אגודות ידידות צריך להשתתף בו, אבל אני בטח חייב לדעת שהוא מתקיים.

יריב לוין: וכמובן לעדכן באירועים שוטפים שישנם שנוגעים ליחסי ישראל עם אותה מדינה.

יריב לוין: אגב, גונבה שמועה לאוזניי ששר החוץ - יכול להיות שנוסע בפנמה ביולי אוגוסט.

יריב לוין: אני לא יודע אם זה נכון.

<אלון אושפיז: שום דבר עוד לא סגור.

יריב לוין: לא סגור.

יריב לוין: אבל שוב, אתם מבינים שאני שומע את זה משם כי עוד פעם, ממשרד החוץ, כמו שאמרתי, לא שמעתי דבר וחצי דבר.

יריב לוין: לכן, המטרה היא באמת לנסות לייצר איזושהי מערכת פה.

יריב לוין: אני חושב, למשל, שאצל היועץ המדיני חייב להיות תיק לכל מדינה שיושב אצלו על המדף, ואם חבר כנסת נוסע לאותה מדינה או חבר כנסת עומד בראש אגודת ידידות או באה משלחת מאותה מדינה, הוא יודע לתת לו את החומר.

יריב לוין: ירצה - יקרא, לא ירצה - לא יקרא.

יריב לוין: זה כבר סיפור אחר.

יריב לוין: מירה, את זוכרת שעשינו את הטופס החדש לפני זה.

יריב לוין: אני תמיד מסמן שאני מבקש לקבל מידע, אף פעם לא קיבלתי, אפילו לא פעם אחת.

יריב לוין: לא נסעתי כל כך הרבה, אבל בכמה פעמים שכן נסעתי לא קיבלתי שום אינפורמציה.

דוד רותם: מאיפה אתה רוצה לקבל אינפורמציה?

דוד רותם: על מה?

יריב לוין: על מדינת היעד שאליה אתה נוסע, על מערכת היחסים של ישראל איתה, על הקהילה היהודית, מראשי הקהילה היהודית, כתובות, טלפונים, עם מי אני מדבר אם אני רוצה לדבר.

יריב לוין: אולי תעדוף.

יריב לוין: היתה לי נסיעה של שבועיים לאוסטרליה.

יריב לוין: אני אומר באמת, לא התבקשתי על-ידי משרד החוץ כלום.

יריב לוין: אף אחד לא בא ואמר לי: תיפגש עםX , זה חשוב לנו.

יריב לוין: תיפגש עם Y, זה יועיל לנו.

יריב לוין: שום דבר, פשוט כלום למרות שדיווחתי על הנסיעה.

יריב לוין: ציינתי שאני מוכן שיידעו את השגרירות וביקשתי אינפורמציה וביקשתי הכול.

יריב לוין: זאת המטרה.

יריב לוין: אני אומר עוד הפעם, המטרה היא לא לנהל עכשיו עריפת ראשים על העבר, אלא לנסות לייצר פה איזושהי מערכת שבאמת תרוץ עם העניין הזה בצורה יותר טובה.

יריב לוין: אני מציע אולי שנשמע את חברי הכנסת שרוצים להציג איך הם רואים את זה מהזווית שלהם, על סמך הניסיון שלהם שאולי הוא שונה משלי.

יריב לוין: נשמע אתכם ונראה איך אנחנו מתקדמים.

אורי מקלב: יש לי רק שאלה אחת.

יריב לוין: עליזה, בבקשה.

עליזה לביא: עוד לפני שהגעתי לפה, יש לי הרבה מאוד ניסיון מול העולם.

עליזה לביא: אני מסתובבת הרבה מאוד גם בקהילות היהודיות וגם בארגונים.

עליזה לביא: לפני שהגעתי לכנסת פניתי למשרד החוץ ביוזמתי ואמרתי שאני מגיעה לכל כך הרבה במות ואני אשמח לעזרה.

עליזה לביא: לא קיבלתי.

עליזה לביא: היום כשאני עומדת בראש כמה ועדות אז זה המון יצירתיות.

עליזה לביא: אני חושבת שכן צריכה להיות איזושהי הכוונה ואיזשהו תיק גם לאותם אנשים שאין להם כל כך קשר ולא חוו את הדברים הללו קודם.

עליזה לביא: אני היום יושבת ראש ועדה ודווקא הנושא של זכויות נשים הוא כל כך פותח דלתות גם במקומות שהדלת סגורה לישראל.

עליזה לביא: גם כאן נדרשת המון יצירתיות ופנייה שלנו.

עליזה לביא: אני חייבת לומר שכן יש שיתופי פעולה במקומות שכן פנינו, גם עם המשלחת לאו"ם, גם כמובן עודד, גם עוד דברים.

עליזה לביא: אבל בכל מה שקשור לוועדות שאני כרגע יושבת ראש בכנסת, אני לא יודעת איך להתחיל.

עליזה לביא: אני מקבלת אי-מייל שראש עיריית בואנוס-איירס נמצא כאן יומיים לפני וזה רק יום חמישי בבוקר.

עליזה לביא: אני אומרת: אוקיי, תנו לי תאריך אחר כי אני לא יכולה ביום חמישי, ואז: לא, אי-אפשר.

עליזה לביא: אני אפילו לא יודעת מי פונה אליי, אין לי מושג מי פנתה אליי.

עליזה לביא: גם אי אפשר בדיוק לחזור אליה.

עליזה לביא: זה משהו עמום כזה.

עליזה לביא: מה, הוא מגיע לפה מהיום למחר?

עליזה לביא: אי-אפשר לדעת את זה מראש?

עליזה לביא: אי-אפשר לתכנן את זה?

עליזה לביא: היה חשוב לי להיפגש איתו דווקא בגלל שאני עומדת בראש הוועדה של דרום אמריקה ודווקא בגלל שמאוד קשה, דווקא בגלל שניסינו וכתבנו ואף אחד לא עונה, וכן היו בחירות שם, ולא היו בחירות שם.

עליזה לביא: אני לא מרגישה שבקטע הזה שבתוך הכנסת שאני תרמתי משהו.

יריב לוין: את עומדת בראש הוועדה לדרום אמריקה?

יריב לוין: הנה, לא ידעתי.

עליזה לביא: שלוש מדינות: אורוגוואי וארגנטינה ועוד מדינה.

עליזה לביא: אני מאוד רוצה לפתח.

עליזה לביא: אני מאוד אשמח לעזרה בטח גם בצד הבין-פרלמנטרי וגם בצד היהודי.

עליזה לביא: אני כן חושבת שצריך שיתוף פעולה פה גם בדברים שקורים לנו תוך כדי, לא רק בוועדות שלנו פה, וקורים פה דברים.

עליזה לביא: אני מאוד נעזרת בעודד וגם בדברים שהם יוזמות אני מתייעצת איתו.

עליזה לביא: היתה פנייה שחשבנו לעשות למצרים וחוות הדעת המקצועית שלו אמרה בדיוק הפוך.

עליזה לביא: הוא זה שהקשבתי לו ועוד כל מיני יוזמות.

עליזה לביא: מבחינתי, משרד החוץ זה עודד.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אורי, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: שמעתי יותר אותך ואת חברת הכנסת לביא, אבל לא שמעתי את העמדה שלכם.

אורי מקלב: אנחנו רצים מוועדה לוועדה.

אורי מקלב: אני לא יודע אם הם אמרו או לא.

יריב לוין: אנחנו נשמע אותם.

אורי מקלב: אני דווקא רוצה לייצג את העמדה ההפוכה מהעמדה שלנו.

אורי מקלב: עוד לפני שהם אמרו אני רוצה להציף אולי בעייתיות שיש במשלחות של הכנסת.

אורי מקלב: היחסים המדיניים ויחסי החוץ גם במשלחות הם מאוד מאוד רגישים.

אורי מקלב: לפעמים מילה מיותרת יכולה להביא נזקים מאוד גדולים.

אורי מקלב: אני אומר כאן בגלוי שקיבלתי על עצמי לא לצאת מטעם הכנסת למקומות, ועד עכשיו עמדתי בזה, למעלה משש שנים.

אורי מקלב: אין לי נסיעות של הכנסת.

אורי מקלב: אבל בהיותי בתפקיד בעיריית ירושלים יצאנו ויצאנו וגם ביקרו אותנו הרבה.

אורי מקלב: כפי שידוע, החלק של משרד החוץ - יש לו אדם איזשהו אדם שנמצא בעיריית ירושלים והיינו חשופים למשלחות ולביקורים הדדיים.

אורי מקלב: יש רגישויות.

אורי מקלב: שמענו כל כך הרבה לאו בהדרכות שקיבלנו לפני שנפגשנו אפילו במקומות ידידותיים, אפילו כמו בצרפת.

אורי מקלב: קיבלנו כל כך הרבה הדרכות והציפו בפנינו כל כך הרבה בעיות שלפעמים העדפת לא לדבר מאשר לדבר.

אורי מקלב: מדובר בבעיות פנים ארציות, הנציגות.

אורי מקלב: כשאתה עושה משלחות כאן בכנסת אין לך שליטה על מה שנאמר ואיך שנאמר ועל ידי מי שנאמר, זה מורכב.

אורי מקלב: אף אחד לא יכול להדריך מישהו.

אורי מקלב: אין לנו גם איזה משהו שקבענו, וזו אולי ההצעה שלי, לקבוע שגם בין משלחות משרד החוץ יודיע שיש לו איזה מנגנון תוחם את ההתבטאויות, צריך לקבל לפני זה דברים.

אורי מקלב: הוא עושה חשבון, כפי שידוע, שגם אם הוא ידריך אותך לפני הנסיעה שלך לאוסטרליה הוא לא יודע לאן יגיעו הדברים בפגישה שלך, כי לפעמים באים למשהו אחר ומערבים דעות מדיניות, ביטחוניות ואזרחיות אחרות.

אורי מקלב: לכן, אני מרגיש שבחלק מהבעיות יש מניעה ממשרד החוץ, אני לא יודע אם הם יגידו את זה או לא, בגלל חוסר היכולת שלהם לשלוט על הדברים וחוסר היכולת שלהם לתת הדרכה או להנחות בגלל שאנחנו לא מוכנים לקבל דברים כאלה, אין לנו רצון לקבל, אנחנו גם פחות מאמינים, אנחנו גם קצרים בלוח הזמנים, ואני אומר את זה בגלוי.

אורי מקלב: אני הייתי כן מציע שאם באמת רוצים להעמיק ולהרחיב את זה אנחנו צריכים לקבוע איזה קוד של פעולה, איזה דפוס פעולה.

אורי מקלב: צריך לשבת ביחד כשהם יציפו את הבעיות שלהם, מה המניעה שלהם במקרים כאלה, ולהתכנס לאתיקה כזאת, ואז יכול להיות שבאמת אפשר יהיה לפתח את זה.

אורי מקלב: בלי זה אני חושש שגם מה שיגידו, הם יברחו מזה.

אורי מקלב: מספיק ויהיה מקרה אחד שימנע מהם גם לעתיד לעשות את הדברים האלה.

אורי מקלב: ההצעה שלי היא לקבוע, לשבת ולעשות איזה סוג של התנהלות, התנהגות, בתוך פגישות גם אם זה בארץ, גם אם בחוץ לארץ, ולדעת רגישויות.

אורי מקלב: נניח שהוא יכול להגיד שלא טוב שחבר כנסת ממפלגה מסוימת יגיע למקום מסוים.

אורי מקלב: האם אתה יכול למנוע דבר כזה?

אורי מקלב: נניח ומשרד החוץ יגיד שיש מצב רגיש וזה לא טוב, ומבחינתו כולם יכולים, רק לא הוא כי אחד יכול לעשות נזק.

אורי מקלב: מה אז תגיד?

אורי מקלב: אתה בכלל יכול להעלות בדעתך איזה פגיעה תהיה פה?

אורי מקלב: יש רגישות מאוד גדולה בדברים האלה ואנחנו לא מציפים אותם.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: מירה, בבקשה.

<עודד בן חור: מה אנחנו נוהגים לעשות מול האגודות?

<מירה רצאבי: מול האגודות כמובן בתחילת כנסת חדשה, וכך עשינו גם בכנסת הזו, כינסנו את חברי הכנסת שהיו מעוניינים להיות פעילים.

<מירה רצאבי: כמובן שלפני כן הועברו בקשות והיו מינויים ועשינו איזושהי חלוקה סיעתית – קואליציה, אופוזיציה.

<מירה רצאבי: עשינו גם יום הדרכה.

<מירה רצאבי: לצערנו, את חברי הכנסת שמגיעים אפשר למנות בשתי ידיים.

<מירה רצאבי: אנחנו עושים עבודה ומאוד קשה לנו.

<מירה רצאבי: יריב, מה שאתה מעלה פה בא מתוך הרצון שלך להיות פעיל.

<מירה רצאבי: לצערנו, יש מספר חברי כנסת מצומצם ביותר שמעוניין להיות פעיל ונכון לקחת אחריות ופעילות.

<מירה רצאבי: מבחינת אגודות הידידות - אגודות הידידות עם המינוי שהועבר בחתימת יושב ראש הכנסת, אנחנו - האגף - צירפנו נוהל עבודה שאומר איך צריך לעבוד.

<מירה רצאבי: היה מסמך מסודר בתוך כתב המינוי שאומר: בשלב ראשון אנחנו ממליצים לזמן את השגריר של אותה מדינה לפגישה, אם צריך באמצעותנו, להיפגש עם אנשי משרד החוץ כדי להבין, לבקש תיק מדיני בנושא.

<מירה רצאבי: עודד ואני הסתובבנו בין חברי הכנסת, יכול להיות שמשום מה - - -, אתה היית עדיין יושב ראש הקואליציה, נכון?

<מירה רצאבי: אבל הגענו למספר גדול מאוד של חברי כנסת שנתמנו.

<מירה רצאבי: ישבנו איתם והסברנו להם איך לעבוד, איזה נושאים להעלות.

<מירה רצאבי: לצערי, זה נושא שהוא קצת נשאר די בחלל כי צריך למשוך את חברי הכנסת.

<מירה רצאבי: ייאמר לטובת משרד החוץ, ואני פה חייבת לציין, אני עובדת איתם מספר גדול מאוד של שנים והעבודה ויחסי הגומלין.

<מירה רצאבי: יש הרבה פעמים שאנחנו מקבלים התראות קצרות, אבל אני מעריכה שגם הם מקבלים את ההתראה הקצרה.

<מירה רצאבי: בצנרת המובנית של ביקורים רשמיים שיודעים מראש שזה עובר דרך המברקים, אם מגיע יושב ראש אגודת ידידות או יושב ראש פרלמנט אנחנו מעדכנים את ראש ה'קבוצה מבעוד מועד.

<מירה רצאבי: יש לנו צפי, יש לנו תחזית, אנחנו יודעים להגיד.

<מירה רצאבי: אורחים לא שלנו כדוגמת אורחי נשיא המדינה אנחנו רואים את זה בדרך כלל בצפי החודשי שאנחנו מקבלים כמה שבועות לפני תחילת החודש.

<מירה רצאבי: יש גם סוגים שונים של משלחות.

<מירה רצאבי: לא תמיד מפעילים את הכנסת.

<מירה רצאבי: יש הרבה ביקורים של שרים שהם באים לפרקי זמן קצרים.

יריב לוין: כן, אבל צריך לדעת.

יריב לוין: חייבים לדעת.

<מירה רצאבי: נכון, בדיוק.

<מירה רצאבי: צריך לפתח מנגנון שיותר מעדכן ומיידע וצריך לראות איך אנחנו עושים את זה.

אורי מקלב: ליזום מפגש.

אורי מקלב: נניח ויודעים שאמור להיות ביקור של קבוצה כזו או שר ליזום.

אורי מקלב: הרי ראש הקבוצה לא יודע אז ליזום בקשה לפגישה.

יריב לוין: נכון, אבל קודם כל צריך לדעת.

יריב לוין: איך תיזום אם אתה לא יודע שהם באים בכלל?

עליזה לביא: גם אנשים שהם קשורים באמת שאתה יכול לעשות איתם משהו, לפחות בהתראה מראש, לא מהיום למחר.

יריב לוין: אגב, היתה פה משלחת של סגנית שר הכלכלה של פנמה שהגיעה לחתום על הסכם כלכלי.

יריב לוין: את זה אני יודע שוב פעם מ - - -

עליזה לביא: ידע אישי, מהעיתון.

יריב לוין: אלון, בבקשה.

<אלון אושפיז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזור על האמירה הבסיסית ואחרי זה לנסות לענות על חלק מהדברים שאתם מעלים ואחרי זה גם לנסות להציע משהו פרקטי.

<אלון אושפיז: דבר ראשון, אני שירתתי בטוקיו, בוושינגטון, בדלהי.

<אלון אושפיז: זה כלי חשוב, הוא כלי בסיסי.

<אלון אושפיז: צריך גם להבין שהחשיבות שלו משתנה ממדינה למדינה, אבל בסוף בסוף אנחנו נמדדים כדיפלומטים וכשליחים של המדינה הזאת גם ביכולת שלנו להגיע למקבלי ההחלטות, ומקבלי החלטות זה כולל גם פרלמנטים.

<אלון אושפיז: זה מאוד אקסיומטי האמירה הזאת.

<אלון אושפיז: בכל תוכנית עבודה של כל נציגות של מדינת ישראל בחו"ל, אם אין פרק שכרוך באיזשהו מגע עם פרלמנטרים אז יש בעיה בנציגות.

<אלון אושפיז: אני אומר את זה אינהרנטית וזה אמירה גנרית.

<אלון אושפיז: עובדה שעודד יושב פה ועובדה שלפני עודד ישבו פה אנשים, הרבה אנשים.

<אלון אושפיז: לעודד יש חיבור מחשבי לתוך המשרד עם פריזמה מאוד רחבה לתוך הפעילות של המשרד.

<אלון אושפיז: ביטוי נוסף לזה הוא שבסיור האחרון באפריקה הוא הזמין לסיור שלושה מראשי אגודות הידידות הבין פרלמנטריות של ישראל עם אפריקה.

<אלון אושפיז: החשיבות של האגודות האלה היא בדרגה משתנה.

<אלון אושפיז: זה עבודה מאוד מאוד סיזיפית, היא לא תמיד מתגמלת.

<אלון אושפיז: זה יותר משניים לטנגו.

<אלון אושפיז: צריך פה שלושה צדדים לטנגו הזה שזה גם אנחנו, אני כולל את עודד ואת מירה בתוך זה כחלק מהמערכת שלנו, וזה גם חברי הכנסת וזה גם חברי הכנסת הזרים, הפרלמנטרים הזרים.

<אלון אושפיז: בכנסת יש משהו כמו 60 אגודות ידידות בין פרלמנטריות.

<אלון אושפיז: יש לנו ראי של 57 אגודות במדינות זרות.

<אלון אושפיז: אני לא חושב שזה תפקידי לשלוט על אף אחד מחברי הכנסת.

<אלון אושפיז: אני לא מקבל משכורת ממדינת ישראל בשביל הדבר הזה.

<אלון אושפיז: גם אם הייתי מקבל משכורת אני לא בטוח שאני יודע לעשות את זה.

<אלון אושפיז: אני יודע לתת עצה, המלצה, מידע, ובזה זה נגמר.

<אלון אושפיז: כשאתה נכנס לפגישה אתה נבחר הציבור וזה אתה.

<אלון אושפיז: כל מה שנותר לי לקוות זה שתביא את התוצאה שאני מקווה שתביא.

<אלון אושפיז: אבל אני לא שולט על חברי כנסת כארגון ולא כיחידים, זה לא בעולם שלנו.

<אלון אושפיז: צריך להבין גם שבמדינות ראי שלכם וגם אצלכם יש שונות.

<אלון אושפיז: יש אגודות שהן מאוד פעילות, יש אגודות שהן לא פעילות בכלל.

<אלון אושפיז: אני בא לפני שבוע מהודו - אגודה שהיא קיימת על הנייר בלבד, וזה לא אומר שהיא לא חשובה כי שרת החוץ הנוכחית מזהה את עצמה כמי שהיתה פעם יושב ראש אגודת הידידות.

<אלון אושפיז: אני רק רוצה להתייחס לעניין האוסטרלי.

<אלון אושפיז: שוב, אני כמעט מתנצל, אבל משרד החוץ היה בשביתה.

<אלון אושפיז: עכשיו אני רוצה להגיד אמירה כללית.

<אלון אושפיז: בעיניי זה בלתי נתפס, ויש פה בעיה אמיתית.

<אלון אושפיז: אם חבר כנסת ביקש מידע ממשרד החוץ ולא קיבל אותו תוך 24 שעות - נראה לי משהו מאוד לא סביר וזה צריך להיות מתוקן עכשיו.

<אלון אושפיז: תיכף אני אגיד איך אני חושב שאנחנו צריכים לתקן את זה, בינינו לבין אנשי הכנסת.

<אלון אושפיז: אבל בתור מדיניות כשחבר כנסת מבקש מידע הוא צריך לקבל את המידע כמה שיותר מהר.

<אלון אושפיז: יש לנו בעיות לו"זים, זה פרקטיקה של החיים.

<אלון אושפיז: אנחנו צריכים להכיר בזה ואתם צריכים להיות מודעים לזה.

<אלון אושפיז: המבקרים שלנו הם לא תמיד אנשים מסודרים וסד הלו"זים כשאנחנו בונים לו"ז, בין אם זה ביקור פרטי או פרטי פלוס קצת, והיו לנו מקרים כאלו גם באינטראקציות בינינו לבין הכנסת, וגם אם זה ביקור ממלכתי שזה הקצה השני של הסקאלה, החיים במדינת ישראל הם לא חיים שנעים תמיד בקו ישר מסודר.

<אלון אושפיז: יש הרבה מאוד דברים שנוחתים עלינו מהיום למחר ויש המון דברים שנוחתים עלינו מהאורחים שלנו מהיום למחר.

<אלון אושפיז: אני מבקש בהכנעה את הבנתיכם.

<אלון אושפיז: מה אנחנו חושבים שצריך לעשות?

<אלון אושפיז: דבר ראשון, רק כדי שתבינו איך זה עובד אצלנו - כל נושא המגעים עם הכנסת מרוכז בלשכת מנכ"ל.

<אלון אושפיז: יש גברת בתוך הלשכה שמטפלת בדברים האלה.

<אלון אושפיז: עולם התוכן של זה, עולם התוכן של פנמה ועלום התוכן של ארגנטינה זה שני דברים שונים לגמרי, נשלטים על-ידי אגפים המרחביים במשרד החוץ.

<אלון אושפיז: מר שוהם מייצג אחד מהם, של אמריקה הלטינית.

זאב אלקין: במקרה הזה גם פנמה אצלו, לפי מיטב זכרוני, אלא אם כן היה שינוי מבני.

<אלון אושפיז: לא, לא.

<אלון אושפיז: אין שום שינוי בינתיים.

<אלון אושפיז: אנחנו מציעים להשאיר את זה גם אצל מר שוהם.

<יצחק שוהם: המפה לא השתנתה.

<אלון אושפיז: אנחנו צריכים לקחת בינינו, ובינינו זה בין מירה ועודד לבינינו, את נוהל העבודה הקיים ולעבות אותו בכמה פרטים.

<אלון אושפיז: אנחנו דיברנו על חלק מהדברים האלה ביום שישי.

<אלון אושפיז: אנחנו נשמח לעשות פגישות תקופתיות של סמנכ"לים.

<אלון אושפיז: לדעתי, אנחנו צריכים לעשות פעמיים בשנה פגישה תקופתית בין סמנכ"לים מרחביים לבין חברי אגודת הידידות הבין-פרלמנטרית.

<אלון אושפיז: אני רק מביע את תקוותי שאנחנו נגמור בחדר שיהיו בו אנשים.

יריב לוין: ננסה.

יריב לוין: אם לא ננסה לא נדע.

<אלון אושפיז: בדיוק, אנחנו צריכים לנסות את זה.

<אלון אושפיז: אנחנו צריכים לגשת לניסיון הזה בעיניים פקוחות.

<אלון אושפיז: הסיפור של העברת מידע - אני נותן התחייבותי הארגונית והאישית.

<אלון אושפיז: אם זה לא יעבוד אז שיעודד יבוא אליי לחדר וידפוק לי על השולחן.

<אלון אושפיז: לא יכול להיות מצב כזה, הוא גם נראה לי מוזר משהו.

<אלון אושפיז: לא יכול להיות מצב שיושב ראש ועדה או חבר כנסת רושם על הטופס שלו שהוא רוצה מידע ולא יקבל את זה.

יריב לוין: אני בטוח שלא קיפחו אותי באופן אישי.

יריב לוין: פשוט מסמנים ובזה זה נגמר.

<אלון אושפיז: שוב, אם זה יקרה שוב, עודד יודע איך להשיג אותי.

<אלון אושפיז: ידו הארוכה של עודד תגיע אליי.

עליזה לביא: אבל עודד לא יכול על כל נסיעה ונסיעה.

עליזה לביא: כלומר, צריך להיות פה איזה משהו שהוא ריטואל קבוע, כולל סקירות שלכם שקשורות לאותן מדינות.

<אלון אושפיז: עודד חייב אבל.

<אלון אושפיז: לא משנה איך קוראים לו, אם זה עודד או מירה.

<אלון אושפיז: יש מנגנון של הכנסת.

<אלון אושפיז: מעבר לפגישה החצי שנתית בין סמנכ"ל המרחבי לאנשים צריך להיות איזשהו מנגנון שמעדכן – לא משנה אם קוראים לו עודד או מירה או מישהו אחר – שאומר למשרד החוץ: רבותי, חבר הכנסת הזה והזה נוסע למקום הזה והזה, אנחנו מבקשים לקבל חומר.

<אלון אושפיז: ברגע שהנייר הזה מגיע אלינו הוא יטופל.

<אלון אושפיז: אם הוא לא יטופל אנחנו נתקן את זה.

<אלון אושפיז: אבל להזרים לכם - תבינו, מדובר פה באוקיינוס של חומר.

<אלון אושפיז: הדבר הזה אין סופי.

<אלון אושפיז: אני פותח את המחשב בבוקר, זה פשוט לא נגמר.

<אלון אושפיז: אני יכול לבלות מהבוקר עד שתים עשרה בלילה ולקרוא חומר שלא כולו רלוונטי ומעניין, חבל.

יריב לוין: לא, זה ברור.

עליזה לביא: בסדר, אבל לפני שאני נוסעת אחד העוזרים שלי או אני יושבים ומחפשים חומרים גם ביחס של ישראל במדינה, גם בהתפתחויות שקורות.

עליזה לביא: אני לא אוהבת לנסוע כשאני בורה.

עליזה לביא: החומרים האלה קיימים אצלכם.

עליזה לביא: אתם מקבלים כל יום סקירות, מה הבעיה להעביר לאותו אחד שנוסע כפק"ל קבוע?

<אלון אושפיז: אנחנו ניתן לך את החומר.

<אלון אושפיז: זה מה שבדיוק אני אומר, את תקבלי את החומר.

<אלון אושפיז: הוא רק צריך להגיד לי שאת נוסעת.

<אלון אושפיז: ברגע שהוא יגיד לי שאת נוסעת את תקבלי את החומר אלייך.

<יצחק שוהם: החומר מתעדכן כל הזמן.

יריב לוין: צריך לקחת בחשבון שהחומר הוא משני סוגים: חומר אחד שנוגע באמת לסקירה כללית שלא צריכה להיות גם דוקטורט אלא משהו תמציתי של היסטוריה, גיאוגרפיה, קהילה יהודית, יחסי ישראל, וכן הלאה, וחומר שני שנוגע גם לפרטי קשר, משגרירות, קהילה יהודית, ראש אגודת ידידות, וכל דבר כזה שהוא רלוונטי.

<אלון אושפיז: ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד שני דברים.

<אלון אושפיז: זה מאוד חשוב שכשאנחנו פונים אליכם ואתם מקיימים את הפגישות אז שתהיה נוכחת יפה בחדר כי אז זה לא נעים לכם ולא נעים לנו שהצד שלנו יותר מצומצם.

<אלון אושפיז: הדבר השני נוגע לנושא שאתה העלית לפני שלוש שנים כשישבתי, לדעתי, במקום הזה.

<אלון אושפיז: זה בקשה - לנו מאוד חשוב לדעת כשאתם נוסעים לחו"ל, וברוב מוחלט של המקרים גם מאוד חשוב לנו שתפגשו עם האנשים שלנו לפני שאתם הולכים לפגישות.

<אלון אושפיז: שוב, אני חוזר ואומר, אנחנו לא מתיימרים ולא יכולים לשלוט על מה שנאמר בפגישות.

<אלון אושפיז: אבל חשוב לנו שתקשיבו לנו לפני שאתם נכנסים לחדר.

<אלון אושפיז: ברגע שאתם תסמנו את ה"וי" הזה על זה שאתם רוצים שהשגרירות תדע, שוב, אני מתחייב לזה שאנחנו נדע לטפל בזה.

<אלון אושפיז: אם לא נדע לטפל בזה נתקן את אי-הידיעה הזו.

יריב לוין: מירה, איזה אחוז באמת מסמנים וי שרוצים שהשגרירות תדע?

<מירה רצאבי: עודד יכול להגיד כי זה ישר עובר לעודד.

<עודד בן חור: של השגרירות?

<עודד בן חור: זה כמעט אוטומטי.

יריב לוין: כמעט כולם רוצים, נכון?

<עודד בן חור: כן.

יריב לוין: כמעט כולם אומרים.

יריב לוין: זאת אומרת, שהתחרות קיימת.

יריב לוין: האנשים רובם ככולם מסמנים - - -

<עודד בן חור: בקשות המידע הן מצומצמות.

<עודד בן חור: אבל זו לא הבעיה.

<עודד בן חור: אם יש בעיה אז כמו שנאמר היא ברת פתרון מהיר וקל.

<עודד בן חור: כולנו יודעים שיש עכשיו מגמה, שיש פה כוונה ליצור איזשהו אגף או לעבות את נושא קשרי החוץ של הכנסת, אגף בין-לאומי.

<עודד בן חור: הוא מתחיל בשלבים והוא עומד לתפוס בתאוצה ויהיו גם יותר רפרנטים.

<עודד בן חור: ההוצאה לפועל של הדברים האלה שעלו עכשיו תהיה הרבה יותר פשוטה וזמינה וקלה יותר.

<עודד בן חור: להיפך, אז אני חושש שנעמוד בפני שוקת שבורה וניווכח כמה החדר הזה ריק כאשר נבקר.

<עודד בן חור: אבל, בסדר.

<עודד בן חור: חובת ההוכחה על שני הצדדים.

<עודד בן חור: אנחנו פתחנו מנגנון של ריגול באמצעים לא אמצעים כדי לדעת בכל זאת מראש איזה חבר כנסת נוסע לחו"ל.

<עודד בן חור: אם נוסע יושב-ראש אגודת ידידות בדרך כלל הוא בא אלינו.

<עודד בן חור: הוא מקבל את האישור.

<עודד בן חור: הנסיעות האחרות - הדיווח היחידי הוא לוועדת האתיקה.

<עודד בן חור: באמצעות ועדת האתיקה יש לי רשימה ואני יודע מי אמור לנסוע, אבל זה לא אמור להיות כך.

<עודד בן חור: קורות נסיבות, קורים מקרים שבהם נסעו חברי כנסת, כולל יושבי-ראש אגודות ידידות, למדינות הפעולה שלהם ונודע לנו בדיעבד שהם היו שם ולא עסקו בנושא הזה.

<עודד בן חור: חבל - לא ניכנס לפרטים, גם אם יענו אותי בשתיים בלילה.

<עודד בן חור: אני לא זורק את הנטל, אבל בואו נהיה מציאותיים.

יריב לוין: עודד, יש דבר אחד שצריך להיות ברור.

יריב לוין: חבר הכנסת רשאי לנסוע בלי להודיע ובלי ליידע, מעבר למה שהוא צריך לוועדת האתיקה, וזו זכותו.

יריב לוין: אבל אומרת לך מירה, וגם אתה אומר, שעובדתית ברמה המספרית הרוב המוחלט באים וכשהם מגישים את הבקשה לוועדת האתיקה הם אומרים: אין לנו בעיה.

יריב לוין: מבחינתנו, יכולים ליידע את השגרירות, וכן הלאה.

יריב לוין: בנקודה הזו אם הם לא יופעלו – זאת אומרת, אני חושב שהם צריכים לקבל.

יריב לוין: גם אם הוא לא ביקש חומר, שלח לו.

יריב לוין: אני לא יודע אם הוא יקרא את זה ומה הוא יעשה עם זה.

<עודד בן חור: חבר הכנסת לוין, אני מתעקש על דבר נוסף וזה נוהל שאני בפועל מיישם למרות שלא מתחייב משום דבר.

<עודד בן חור: כאשר אני יודע וטופס כזה מגיע אלינו ורוצים מידע ואנחנו משתדלים לספק את מה שיש, יכול להיות שזה לוקה בחסר ואני מודה, אני לפעמים גם אדם אחד שלא יכול בגלל צוק העיתים.

<עודד בן חור: אבל כאשר אנחנו מודיעים לנציגות, כאשר מגיע אליי טופס כזה, אני מחזיר אותו בחזרה.

<עודד בן חור: אני אומר: טופס כזה אני לא מודיע לנציגות ללא מתן טלפון אישי של האיש כדי ליצור קשר במידה וצריך אותו והוא ירצה לספק את העבודה.

<עודד בן חור: נוסעים חברים ואני מודיע לשגרירות רק אחרי שיש שם בצד: זה הטלפון במידה ותוכלו להפעיל אותו והוא ירצה, עמדו איתו בקשר עוד כשהוא בארץ.

<עודד בן חור: זה קורה, זה קורה עם הרוב המכריע.

<עודד בן חור: יש לפעמים שקורים דברים, ואני מאוד מצטער שזה קרה איתך, שבהקשר הזה - - -

יריב לוין: דווקא בהקשר הזה כן.

יריב לוין: עם השגריר אני נפגשתי.

<עודד בן חור: על החלקים האחרים אני מתכוון.

<עודד בן חור: יש נוהל ברור.

<עודד בן חור: מעבר לכנס הזה שלא הצליח מסיבות מסוימות צריך להמשיך ולחזור עליו.

<עודד בן חור: אני מבין גם ממשרד החוץ, ועל זה יגידו אחרים, אני אגיד רק במילה אחת, יש נוהל עכשיו שהתגבש שהסמנכ"לים יכינו סקירות או יכינו תובנות לגבי המדינות שעליהם הם מופקדים ויעמדו בקשר עם הנציגות כדי לקבל את החומרים העדכניים באגודות הידידות, וזה יהיה נגיש עבור אלה שהם מאותן יבשות שרוצים לפעול.

<עודד בן חור: אין מקרה שמגיע מישהו בכיר ממדינה מסוימת, ודאי יושב-ראש פרלמנט של מדינה מסוימת, ויושב-ראש אגודת הידידות שלנו לא מוזמן - לפעמים גם יותר מאחד כאשר זה אורח של הכנסת.

יריב לוין: עזוב "לא מוזמן".

יריב לוין: לא מוזמן - לא מתערב לכם במדיניות ההזמנות.

יריב לוין: אבל אנחנו רוצים לדעת.

<עודד בן חור: אני יכול לתת פה דוגמאות רלוונטיות - - -

<אלון אושפיז: יש פה פירמידה שלמה של ביקורים.

<אלון אושפיז: זה בסוף בסוף נגרר לתוך הגדרות מאוד טכניות.

<אלון אושפיז: אני מניח שרוב יושבי-ראש של אגודות הידידות הבין פרלמנטריות בכנסת לא ירצו לדעת על סגן שר התשתיות של קוסטה-ריקה.

<אלון אושפיז: בכל זאת יש איזשהו גם סף, אי-אפשר להציף אנשים.

<אלון אושפיז: בגלל זה צריך ללכת מהקצה של הפירמידה שזה ביקור ממלכתי מלא ואז אין מצב, ואני מוכן לחתום על זה בכל סיטואציה, אין מצב שמגיע נשיא קוסטה-ריקה לביקור ממלכתי למדינת ישראל ויושב-ראש אגודת הידידות הפרלמנטרית בכנסת לא יוזמן לארוחת הערב הממלכתית אצל הנשיא - אין דבר כזה.

<אלון אושפיז: זה נהלים מהמאה השמונה-עשרה פחות או יותר.

<אלון אושפיז: אנחנו אנשים מיושנים בסוף גם כשאנחנו צעירים.

<אלון אושפיז: ברגע שאתה יורד למטה זה מתחיל להיות יותר ויותר מדולל.

<אלון אושפיז: כשאתה מגיע לקטגוריות של ביקור פרטי או ביקור פרטי פלוס אז הצבעים החדים נעשים הרבה יותר - - -

<עודד בן חור: יש הרבה אזורים אפורים.

<עודד בן חור: למרות שהתגובה הראשונית שלי היתה: למה זה צריך לעלות כאן, אפשר בינינו בצורה מתורבתת, תרבותית לדסקס, אני שמח שבכל אופן זה קורה משום שאני חושב שהבאנו לאיזשהו מיני משברון קטנטנן שממנו יכול לצמוח שיתוף פעולה יותר חשוב ויותר הדוק, וזה טוב.

<עודד בן חור: אבל אני אומר, הוא דו-צדדי.

<עודד בן חור: זאת אומרת, אם באמצעות מה שקורה כאן, באמצעותך, באמצעות היו"ר שמנסה כמה שהוא רק יכול, ויותר, והתקשורת, ראיתי פה את יותם יקיר או את טל, יש צורך חשוב לרתום.

<עודד בן חור: זה בעקבות הפגישות שהייתי בא גם אליך, אתה זוכר, ולחבר הכנסת אלקין ואמרתי: רבותיי, אנחנו אנשים עובדים.

<עודד בן חור: שייסעו החבר'ה מהאופוזיציה, אנחנו ניסע בפגרות, ולהיפך - שזה בסדר, אבל זה מראש מדלל את המספר ומוריד לשתי ידיים וחצי - זה מה יש.

<עודד בן חור: זה בסדר, אני רק אומר שחשוב לנו להציף את הנושא הזה.

<עודד בן חור: חשוב לתת לו בולטות באמצעות רתימת התקשורת.

<עודד בן חור: ללא תקשורת ימשיך לשרור פה המצב של תדמית של נוסע מתמיד של חבר הכנסת.

<עודד בן חור: הוא לא זוכה בגיבוי לעניין הזה, זה אוכל אותנו מבפנים.

<עודד בן חור: אתם - הגדול - אולי משתדלים להימנע מזה, אנחנו בפועל חשים חסרי אונים שאנחנו באים לחברי כנסת ואו שהם לא רוצים לנסוע, או שהם לא כל כך מתאימים, והם הודו בזה, או שבסופו של דבר הם רוצים ומסיבות אחרות בסופו של דבר הם יורדים.

<עודד בן חור: זה מציג אותנו ככה - - - בקיצור, אנחנו רוצים מחויבות שלנו ושלכם, של כל חברי הכנסת, שמוכנים לקחת חלק בחילופי אגודות הידידות.

<עודד בן חור: זה עולם שלם.

<עודד בן חור: כמו שאמר אלון, זה עולם שאפשר רק להרוויח בו אם הוא פועל נכון, כולל בקצוות רחוקים מאוד של כדור הארץ, ודווקא אולי במיוחד שם שאין אולי ביקורים של יושבי-ראש הכנסת או של בכירים אחרים חשוב.

<עודד בן חור: אתם הנציגות הכי בכירה.

<עודד בן חור: דבר נוסף, במאמר מוסגר הייתי מוסיף שיש לפעמים אגודות ידידות שמאחורי יושב-ראש אגודות הידידות אין רשימה, אגודות של אדם אחד.

<עודד בן חור: אני מתקנא במדינות זוטרות כמו: סלובקיה, אוקראינה, צ'כיה שבהן יש עשרות.

<עודד בן חור: זה הגיע ל-130 באוקראינה.

<עודד בן חור: אבל לא חשוב, כל אחד בנוי נקודתית.

יריב לוין: פה לא יהיה לך 130 גם אם תתאמץ.

<עודד בן חור: יש חכ"לים, אפשר גם חכ"לים – אני צוחק.

<עודד בן חור: בכל מקרה, יש פה בהחלט נושא חשוב, נושא שחשוב להפנים אותו.

<עודד בן חור: יכול להיות שכדאי את הסיכום של מה שאנחנו עושים היום להראות ליושב-ראש, לקבל את ברכתו, ובאיזושהי צורה לבחון את עצמנו בסוף השנה כדי לראות אם באמת נוצרה איזושהי דלתא מסוימת בפעילות, וזה חשוב.

<עודד בן חור: אנחנו רוצים לתת, אנחנו רוצים מי שייקח.

<עודד בן חור: אנחנו גם צריכים לשפר את האיך אנחנו נותנים - זה נכון.

<אלון אושפיז: ברגע שעודד או מירה יהיו מוכנים, יש לנו בן אדם שיושב ומחכה.

<אלון אושפיז: אפשר לתפור את הצדדים הטכניים, לקבוע את שעות הפעמיים בשנה האלה.

<אלון אושפיז: לעשות יותר את זרימת החומר.

<אלון אושפיז: זה דברים שבסוף בסוף הם טכניים, אני לא חושב שעומד מאחוריהם בעיה מהותית.

<אלון אושפיז: חשוב לנו מאוד שהמגע הזה יהיה גם עם סמנכ"ל המרחבי, ובמקביל עם לשכת מנכ"ל, כי אז יש לנו יכולת באמת להסתכל על זה ולעקוב אחרי זה, ולא לתת לזה להתנדף באוויר.

יריב לוין: אני מציע שנסכם ונאמר כך: ראשית, תודה.

יריב לוין: שנית, אני מקווה שנצא לדרך קצת יותר מתואמת מכאן שבאמת תעשו איזושהי פעולה גם למסד, ויכול להיות שצריך פעם בשלושה חודשים, פעם ברבעון, להוציא באופן יזום לכל ראש אגודת ידידות את הסקירה העדכנית שאתם יכולים להוציא לו לגבי המדינה שלו, לגבי האזור.

<עודד בן חור: זה קל יחסית.

<עודד בן חור: משום שבאים כל הזמן אורחים אז יש לנו תמיד סקירה שהיא עדכנית אז אין בעיה לשלוח בשגרה.

יריב לוין: כן, פשוט תשלח, פשוט להוציא.

יריב לוין: הלא זה מי שמגיע במייל.

יריב לוין: מי שיקרא - יקרא.

יריב לוין: מי שלא יקרא - לא יקרא.

<עודד בן חור: אם זה דברים מסווגים זה יכול להיות רק במערכת השמורה – זה בעיה.

יריב לוין: אני בכלל לא מציע לך להוציא דברים מסווגים.

יריב לוין: אני לא בטוח שראשי אגודות הידידות צריכים לראות את הדברים המסווגים.

יריב לוין: אני אפילו בטוח שהם לא צריכים.

יריב לוין: אני חושב שמה שצריך זה דברים אלמנטריים.

יריב לוין: הוא לא צריך לדעת עכשיו את ההערכה של ישראל לגבי אני לא יודע מה.

יריב לוין: מה שהוא צריך לדעת זה אם היה שם שינויים, מה הנושאים שעכשיו על סדר היום באותה מדינה שעכשיו דנים בה, כדי שאם יוצא לו לדבר עם מישהו, נפגש עם מישהו, והיה שם שיטפון נורא לפני שבועיים וכל המדינה מזועזעת, אז הוא ידע להגיד לו איזה מילה על זה ולא ידבר איתו כאילו הדבר הזה בכלל לא קיים.

יריב לוין: אני מדבר על הדברים האלה, לאו דווקא על פרטי העמדה הישראלית ביחס לכל נושא.

יריב לוין: כמו כן, שבאמת ננסה לייצר איזשהו מגע ראשוני קודם כל של הסמנכ"לים, כל אחד מול ראשי האגודות שלו שיאסוף אותם וינסה ליצור איתם איזשהו חיבור, ובאמת לראות איך אנחנו גם מגיעים למצב שאתם יודעים לקבל את המידע על הביקורים ויודעים ליידע.

יריב לוין: ב-95% מהמקרים לא יהיה לזה מעבר ליידוע כלום, אבל אם לא נדע אז גם אי-אפשר ואתה עומד במקום לא נעים.

יריב לוין: אני אשמח באמת כשתהיו יותר מוכנים מבחינת הביצוע אם תוכלו לעדכן פה את הוועדה מה נעשה ומה בוצע.

יריב לוין: אני מקווה שסייענו זה לזה במשהו.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.