הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 42, 2014-06-17 13:30

מיכל רוזין: צהריים טובים לכולם.

מיכל רוזין: אנחנו מתכנסים היום כדי לדון בנושא חשוב שבשנה האחרונה עלה פעמים רבות בעבודת הוועדה, אבל מאז שאני נכנסתי לתפקיד לא הקדשנו לו ישיבה מיוחדת.

מיכל רוזין: בהתייעצות עם רשות ההגירה המתנו עם הנושא.

מיכל רוזין: לדעתי זה נושא חשוב ביותר.

מיכל רוזין: בעולם כולו ההסכמים הבילטראליים להעסקת עובדים זרים מיושמים כבר עשרות שנים.

מיכל רוזין: בישראל הוחלט למעבר להסכמים בילטראליים בשנת 2005, אבל הם יושמו רק בשנת 2012.

מיכל רוזין: לפני כשנה, כאן בוועדה, ערכנו דיון חשוב שיזמה חברתי, חברת הכנסת תמר זנדברג בנושא דמי התיווך.

מיכל רוזין: גילנו שמעבר לפגיעה הקשה בזכויות העובדים, העובדים הזרים אולצו לשלם עשרות אלפי דולרים לקבלני כוח אדם.

מיכל רוזין: הלחץ לשלם את החוב הוביל להרבה מאוד תופעות והשלכות שהזיקו פה על העסקה של עובדים זרים, עבודות נוספות ולא חוקיות שהם לקחו על עצמם, עזיבת מעסיקים לטובת עבודות יותר משתלמות וניצול בדרכים שונות.

מיכל רוזין: בעבר ששמענו, גם מהמשטרה, על המאמצים לחשוף את מנגנון הגבייה הלא חוקי הזה, לא פעם היו מעצרים בגבולות המדינה.

מיכל רוזין: מאחר ולנו קשה למנוע את התופעה כשהיא מתרחשת במדינות המוצא, הגיעה המדינה למסקנה שהאופציה היחידה למנוע את התופעה במידה המקסימאלית היא לחתום הסכמים בילטראליים ישירים מול הממשלות, באופן שיבטיח מגנון גיוס שקוף, נשלט, מפוקח.

מיכל רוזין: הנגישות של מנגנוני גיוס העובדים, כפי ששמענו כאן בוועדה, אשמח היום לשמוע בהרחבה, מאפשר גם נגישות גבוהה יותר לעובדים, למיון שלהם, להכשרה שלהם בתחומים השונים, להסדרה והסברה של הזכויות והחובות שלהם כאן בארץ.

מיכל רוזין: באחרונה דיברנו גם בנושא של התאילנדים בחקלאות ועל האפשרות להכניס בדיקות נוספות ושיקולים רפואיים לתהליך המיון של עובדים שנמצאים בקבוצות סיכון.

מיכל רוזין: אנחנו באמת נרצה לשמוע על הסטאטוס של יישום החלטות הממשלה, על ההצלחות והקשיים.

מיכל רוזין: באחרונה בממשלת ישראל התקבלה החלטה, לדעתי החלטה גורלית בין אם תומכים בה ובין אם לא, לגבי הבאת עובדים זרים מסין.

מיכל רוזין: ארצה לשמוע גם על כך, האם קיים הסכם בילטראלי?

מיכל רוזין: האם חותמים עם סין?

מיכל רוזין: מה הכוונות בדבר הזה והאם העובדים הנוספים הם באמת רק מסין?

מיכל רוזין: אני יודעת שבקרוב יהיו מיונים במולדובה.

מיכל רוזין: אני ארצה לפנות אליך נטע משה מיחידת המידע והמחקר של הכנסת כדי לשמוע את הרקע.

מיכל רוזין: לאחר מכן נשמע ממר אהרון ברזאני את הדברים החשובים שלו.

מיכל רוזין: בבקשה נטע.

<נטע משה: צהריים טובים, תודה.

<נטע משה: אני אציג כמה נקודות התייחסות לגבי הרקע להסכמים בילטראליים בעולם ובישראל.

<נטע משה: אציג גם את הנתונים שהתקבלו מהרשות לאוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול לגבי הגיוס.

<נטע משה: אני לא אתייחס למגעים הנוכחיים שיש או שאין.

<נטע משה: יש כאן אנשים מוסמכים ממשרדי הממשלה והם יוכלו לעדכן.

<נטע משה: הסכמים בילטראליים לגיוס עובדים זרים יש בעולם משנות ה-50.

<נטע משה: אנחנו מכירים את זה מאירופה בין אם אלו מדינות שהיו צריכות כוח עבודה רב ובהמשך כשלא היו להן קולוניות להביא מהן כוח עבודה העדיפו להביא עובדים בצורה מפוקחת, שיהיה אפשר לפקח על משך הזמן שהם מגיעים, אופן ההעסקה – גיוס במכוון ממדינות שיש איתן פחות רקע היסטורי או לאומי.

<נטע משה: לדוגמה, צרפת חתמה בשנת 1947 על הסכם בילטראלי לעובדים זרים, גרמניה בשנת 1955 – בתחילה ממדינות אזור אירופה ועם השנים יותר ממדינות אסיה, צפון אפריקה ומזרח אירופה.

<נטע משה: על פי הערכות של ארגון העבודה הבינלאומי ה-ILO יש היום כ-160 הסכמים בילטראליים לגיוס עובדים זרים באירופה ובאסיה.

<נטע משה: גם ארגון העבודה הבינלאומי וגם ארגון ההגירה הבינלאומי תומכים בהסכמים בילטראליים לגיוס עובדים זרים ובהרחבה שלהם גם מהפן של העובדים כדי לשמור על זכויות שלהם, וגם מהפן של המדינה לגבי קיום הליך שקוף וברור שאפשר לפקח עליו, וגם אפשרות להרבה יותר מידע לכל הצדדים.

<נטע משה: חוץ מכך שהם מקדמים הם גם תומכים, הם מאוד מעורבים, גם בישראל, במתן סיוע וחסות לקיום הסכמים שכאלה.

<נטע משה: נקודה נוספת שנקשרת, כמו שהיושבת ראש אמרה, להסכמים הבילטראליים היא דמי התיווך.

<נטע משה: ה-ILO מציינים במפורש שבמקומות שיש בהם פחות הסכמים בילטראליים ובהם מעורבים גורמי תיווך פרטיים, יש אינדיקציות לדמי תיווך ועמלות מאוד גובהים שמשפיעים על אופן ההעסקה.

<נטע משה: התופעה של דמי תיווך הייתה מוכרת כאן בישראל.

<נטע משה: הסכומים שמדברים עליהם עומדים על 20 ו- 30 אלף דולר בעיקר לעובדי בניין, אבל לא רק.

<נטע משה: מבקר המדינה כתב על זה בשנת 2003 ומאז הייתה שורה של החלטות ממשלה שבענפים השונים יש צורך לבחינת היישום של הסכמים בילטראליים.

<נטע משה: הענפים בישראל: חקלאות, בבניין.

<נטע משה: בחקלאות יש הסכם עם תאילנד בחסות ה- ILOוהג'ויינט ו-SIMI כאן בישראל.

<נטע משה: העובדים הראשונים הגיעו בשנת 2012 והגיבוש הזה לקח זמן, הוא התחיל משנת 2010 עם חתימת הסכם ההבנות וגם בשנת 2011.

<נטע משה: עד כה הגיעו כ- 8,300 עובדים וצפויים להגיע עד סוף השנה הנוכחית עוד כ-5,000.

<נטע משה: יש גם פרויקט בסרילנקה לעובדים עונתיים ובמסגרתו הגיעו משנת 2010 כ- 450 עובדים.

<נטע משה: בבניין יש ההסכמים עם מולדובה ובולגריה וגם כאן העובדים התחילו להגיע משנת 2012.

<נטע משה: הגיעו כ- 1,350 עובדים ובחודש הנוכחי, יוני, צפויה כניסה של עוד כ-300.

<נטע משה: גם כאן לקח זמן מגיבוש ההסכמים - - -

מיכל רוזין: מיוני או יולי?

מיכל רוזין: כי ביוני רק עושים את המיונים.

<נטע משה: זה הסבב השלישי.

<נטע משה: יש לציין שלאחרונה התקבלה החלטה של ממשלת ישראל להגדלת המכסה לעובדי הבניין ל-15,000.

<נטע משה: יש לציין שהעובדים יגויסו בהסכמים בילטראליים ולא ממדינה זו או אחרת אלא בהסכמים בילטראליים.

<נטע משה: אנחנו יודעים שנשמעו כאן בוועדה ובוועדות אחרות את ההעדפה של הקבלנים ושל חלק מנציגי משרד הבינוי והשיכון לגבי עובדים מסין.

<נטע משה: נציין שעל פי הנתונים של הרשות מסוף 2013, 66% מהעובדים הזרים בבניין הם סינים.

<נטע משה: אחוז דומה, שני שליש, אלו עובדים שנמצאים כאן בישראל לפרקי זמן מאוד ארוכים – מעל 5 שנים ו-3 חודשים.

מיכל רוזין: הרוב כבר נמצאים 7 שנים, נכון?

<נטע משה: כן.

<נטע משה: סיעוד – לגבי סיעוד אין הסכם.

<נטע משה: אנחנו יודעים שיש מגעים לשם כך.

<נטע משה: היקף העובדים בסיעוד הוא 60% מכלל העובדים הזרים בישראל.

<נטע משה: הם מגויסים שלא על פי מכסות אלא על פי צרכים.

מיכל רוזין: זה בסדר, זה לא סותר אם זה בהסכם בילטראלי או לא.

מיכל רוזין: תודה רבה נטע משה.

מיכל רוזין: כרגיל סקירה מצוינת.

מיכל רוזין: בבקשה מר אהרון ברזאני ממונה על הסכמים בילטראליים, לכן הוא פה והוא ייתן לנו סקירה מה המצב עכשיו בכל אחד מהתחומים.

מיכל רוזין: בבקשה

<אהרון ברזאני: נטע הציגה וסקרה את הנושא בצורה נרחבת.

<אהרון ברזאני: אני אומר בכמה משפטים.

<אהרון ברזאני: המטרה העיקרית של החלטת הממשלה הייתה מניעת דמי התיווך ועל פי זה פעלנו וחתמנו על הסכמים.

<אהרון ברזאני: חתמנו בינתיים עם שלוש מדינות: תאילנד לחקלאות, בולגריה ומולדובה לבניין.

<אהרון ברזאני: לענף החקלאות נכנסו מיולי 2012 ועד היום 9,500 עובדים מתאילנד.

<אהרון ברזאני: השנה אמורים להיכנס 5,000 עובדים – כמובן שזה על פי הצרכים של החקלאים ולפי הביקוש.

<אהרון ברזאני: המכסה עומדת על 25 אלף – היום בארץ יש 21 אלף עובדים.

<אהרון ברזאני: ישנן כבר בקשות ל-3,000 עובדים.

<אהרון ברזאני: השנה נכנסו כבר 1,200 עובדים.

<אהרון ברזאני: בסך הכול אנחנו צריכים להגיע למכסה של 25,000 עובדים עד סוף השנה.

<אהרון ברזאני: כמובן שחלק זה תוספת למכסה של 1,000 עובדים מהשנה שעברה והשאר החלפת עובדים שעוזבים ונכנסים חדשים במקומם.

מיכל רוזין: לגבי החקלאות, העובדים התאילנדים לא מושכים מעבר ל-5 שנים ו-3 חודשים?

<אהרון ברזאני: נכון.

<אהרון ברזאני: הם בדיוק 63 חודש ומתחליפים, זו החלפת עובדים.

<אהרון ברזאני: בממוצע כל שנה כ- 5,000 עובדים יוצאים ובמקומם נכנסים 5,000 חדשים.

<אהרון ברזאני: כולם מתאילנד.

<אהרון ברזאני: לגבי תאילנד יש לו"ז (לוח זמנים) מסודר של טיסות עד סוף השנה.

<אהרון ברזאני: היום למשל נכנסו שתי טיסות, בכל יום יש לפחות יש טיסה אחת.

<אהרון ברזאני: אנחנו עומדים בביקושים למעט תקופה של פיגור שנוצר בעקבות השביתה במשרד החוץ, אבל בחודש-חודשיים הקרובים אנחנו כבר נשלים.

מיכל רוזין: תגיד מספר משפטים לעניין המיון וההכשרה שלהם.

מיכל רוזין: שמענו כאן

מיכל רוזין: גם מחקלאים טענות לגבי שוני או שינוי שקרה בעקבות ההסכמים הבילטראליים, לעניין סוג העובדים שהגיעו שהם פחות מתאימים.

מיכל רוזין: תאמר בבקשה משהו בעניין זה.

<אהרון ברזאני: בעצם אנחנו מגייסים עובדים מאותם אזורים שגויסו קודם.

<אהרון ברזאני: כפריים ממש.

<אהרון ברזאני: הייתה טענה שהעובדים לא מגיעים משם, כמובן שבדקנו את הנושא ובסך הכול אחוז ממש מינורי הגיע מאזור ההרים – זה לא היה משמעותי.

<אהרון ברזאני: ביקשנו מאבשלום, אבו וילן שיסע לשם ויראה את הדברים בעיניים.

<אהרון ברזאני: הוא נסע, חזר והכין דוח.

<אהרון ברזאני: הוא דיבר כאן על הדוח הזה בפעם הקודמת.

<אהרון ברזאני: כך שהעסק עובד טוב ועל פי מה שסוכם עם ה- IOL בתאילנד.

<אהרון ברזאני: יש לציין שבתאילנד מעורב ה-IOL שהוא הגורם שדואג שההתנהלות שם תהייה תקינה.

<אהרון ברזאני: בעזרתו אנחנו דואגים שהתהליך שם יהיה תקין, שקוף.

<אהרון ברזאני: בתאילנד יש גם 'קו חם' לעובדים שנרשמים ואם יש להם בעיה שהם לא מקבלים זימונים הם יכולים להתקשר ולקבל תשובות.

מיכל רוזין: מה קורה בימים אלה שממשלת תאילנד אינה שולטת?

<אהרון ברזאני: הכול עובד כרגיל.

<אהרון ברזאני: אנחנו ממש לא מרגישים דבר.

<אהרון ברזאני: העובדים מגיעים, הזמנות יוצאות, נכנסות.

<אהרון ברזאני: אנחנו עובדים ממש רגיל.

מיכל רוזין: הפקידות נשארה?

<אהרון ברזאני: כן.

<אהרון ברזאני: הפקידות נשארה למעט יום-יומיים בהתחלה שסגרו שם את המשרדים, אחר כך הם נפתחו וזה עובד כרגיל.

מיכל רוזין: אתה לא רוצה לחיות במדינה שהיו בה 148 הפיכות צבאיות.

מיכל רוזין: ממש לא.

<אהרון ברזאני: חשוב לציין שהמטרה שהממשלה קבעה מיושמת ב- 100% - אין גביית דמי תיווך.

<אהרון ברזאני: בחקלאות, לפני כניסת ההסכם גבו כ- 15,000 דולר מכל עובד.

<אברהם דניאל: מה פתאום?

<אברהם דניאל: מאיפה הבאת את הסכומים האלה?

<אהרון ברזאני: סליחה, תגיד את מה שיש לך לומר אחר כך - - -

<אברהם דניאל: תיאוריות ה-15,000 דולר.

מיכל רוזין: הוא מדבר על הסכום שגבו במדינת המוצא.

מיכל רוזין: שמענו גם סכומים גבוהים יותר.

מיכל רוזין: בסדר, אנחנו אחרי זה.

<אהרון ברזאני: היום העובד הזה לא משלם שקל אחד דמי תיווך, למעט אותן הוצאות של כ- 1,200 דולר להוצאות שאותן הוא משלם שם.

מיכל רוזין: משלם לממשלה שם?

<אהרון ברזאני: ל-IOL הוא משלם 400 דולר, לשכות הפרטיות בישראל על מנת שיתנו להם מענה בישראל, כ- 800 דולר.

<אהרון ברזאני: הם משלמים את ה-1,200 דולר וכמובן את כרטיס הטיסה.

מיכל רוזין: איזה מענה הלשכות נותנות לעובדי חקלאות?

<אהרון ברזאני: הלשכות נותנת כאן את שירותי הקרקע.

<אהרון ברזאני: כגון: הדאגה לאישור רפואי, בריאות.

<אהרון ברזאני: אם העובד הזה נתקל בבעיה הוא פונה ללשכה, מעבר בין חקלאי לחקלאי – את כל הדברים שנעשים פה בארץ.

<אהרון ברזאני: אם יש לעובד שאלה הוא פונה ללשכה והוא צריך לקבל מענה.

מיכל רוזין: ה- 800 דולר האלה הם על פי החוק?

<אהרון ברזאני: כן.

<אהרון ברזאני: על פי חוק.

<אהרון ברזאני: בנוסף ישנו 'קו חם' בישראל, מוקד הסיוע.

<אהרון ברזאני: הוא מוכיח שהעובדים האלה יודעים מהם זכויות שלהם, הם מתקשרים על כל דבר.

<אהרון ברזאני: כ- 20% מהעובדים שהגיעו לישראל התקשרו ל'קו החם' עם כל מיני שאלות, תלונות או שאלות כמו: 'מתי אני מקבל את המשכורת, איך אני מתנהל'.

<אהרון ברזאני: הם מודעים לזכויות שלהם כבר שם.

מיכל רוזין: זה סותר את מה שאמרת לגבי לשכות התיווך, כי אם הלשכות היו נותנות להם את התשובות הם לא היו מתקשרים ל'קו החם'.

<אהרון ברזאני: הם לא מחכים רק ללשכות.

<אהרון ברזאני: יש להם גם את ה'קו החם'.

<אהרון ברזאני: יש להם את הלשכות - - -

מיכל רוזין: אני לא נגד ה'קו החם' אני רק אומרת שזה אומר משהו, האם הם עושים את תפקידם ב-800 דולר שהם מקבלים?

<אהרון ברזאני: אנחנו דואגים.

<אהרון ברזאני: ברגע שהם פונים באיזו בעיה אנחנו פונים לאותה לשכה והלשכה נותנת מענה.

<אהרון ברזאני: אנחנו גם יורדים לשטח, אנחנו ממש.

<אהרון ברזאני: פעם בשבועיים אנחנו יורדים לתת מענים לבעיות אקוטיות.

<אהרון ברזאני: יורדים ממש, אני יורד לשטח.

<אהרון ברזאני: טיפלנו בחמישה מקרי קיצון, עובדים שבאמת נקלעו למצוקה.

<אהרון ברזאני: אנחנו ניגשנו ונתנו מענה לאותם עובדים.

מיכל רוזין: כמו למשל.

<אהרון ברזאני: עובד שהייתה לו בעיה נפשית והוא הסתובב בשטח וחששנו שיקרה לו משהו.

<אהרון ברזאני: היה איזה מעסיק שרצה לקלוט אותו, ירדנו לשטח וקלטו אותו.

<אהרון ברזאני: לצערנו הוא קיבל שוב איזה התקף, היום הוא נמצא - - - <קריאה:> הוא בנאדם לא בריא.

<אהרון ברזאני: אוקיי, הוא בנאדם לא בריא, הוא יוצא מהארץ ומכניסים אחר במקומו.

מיכל רוזין: דיברה נטע שבחקלאות יש עובדים עונתיים מסרילנקה.

מיכל רוזין: האם יש עוד הסכמים חוץ מתאילנד לחקלאות?

<אהרון ברזאני: יש לנו את סרילנקה, שם אנחנו מנסים לעשות פיילוט לגבי עובדים עונתיים.

<אהרון ברזאני: עשינו שם שלושה סבבים והולכים לעשות סבב נוסף.

<אהרון ברזאני: הממשלה אישרה מכסה של עוד 500 עובדים מחוץ ל- 25 אלף.

<אהרון ברזאני: משרד החקלאות יצא בקול קורא לחקלאיים בשאלה מי רוצה, מי מעוניין לקלוט.

<אהרון ברזאני: לצערנו קיבלנו דרישה רק ל- 240 עובדים.

<אהרון ברזאני: אנחנו רוצים לבחון את הנושא של העונתיים.

<אהרון ברזאני: <קריאה:> זה יקר.

<אהרון ברזאני: שיגיד מה חקלאי צריך - - -

משה מזרחי: או שאין דרישה לעובדים.

משה מזרחי: <קריאה:> זה יקר.

מיכל רוזין: לגבי עונתיים אני יודעת שיש הרבה מאוד עובדות מהאוכלוסייה הערבית שרוצות לעבוד בחקלאות.

<אהרון ברזאני: הן נקלטות והן עובדות.

<אהרון ברזאני: רוצים לבחון את הנושא של העונתי, אבל אנחנו לא מצליחים.

מיכל רוזין: הבעיה היא עם ממשלת סרילנקה?

<אהרון ברזאני: לא.

<אהרון ברזאני: הבעיה היא עם המעסיקים שלא רוצים.

<אהרון ברזאני: ענף הבניין – אנחנו חתמנו הסכמים עם שתי מדינות: בולגריה ומולדובה.

<אהרון ברזאני: מבולגריה גייסנו כ- 1,000 עובדים מתוכם נשארו פה כ-760 עובדים.

<אהרון ברזאני: 300 עובדים לא נקלטו בארץ ועזבו מרצונם.

<אהרון ברזאני: כיום כאמור יש 760 עובדים.

<אהרון ברזאני: התאחדות הקבלנים 'בוני הארץ' לא מעוניינת יותר לקלוט עובדים מבולגריה.

<אהרון ברזאני: אנחנו קולטים כעת עובדים ממולדובה, עשינו שם כבר שני סבבים.

<אהרון ברזאני: סבב אחד של 211 עובדים.

<אהרון ברזאני: בסבב השני, היום בחודש הזה, נכנסים 460 עובדים.

<אהרון ברזאני: בעוד שבועיים אנחנו יוצאים למבצע מיונים מקצועיים במולדובה.

<אהרון ברזאני: נרשמו שם כ- 1,200 מועמדים למבחנים.

מיכל רוזין: יכול להיות מאוד שגם אני וגם חבר הכנסת משה מזרחי נגיע לראות בעיניים, לראות כיצד נעשים המיונים.

<אהרון ברזאני: הבנתי שנתנאל כבר דיבר איתך.

<אהרון ברזאני: חשוב מאוד שתראו איך אנחנו נערכנו שם.

<אהרון ברזאני: אנחנו משקיעים במרכזי ההכשרה שם.

<אהרון ברזאני: התאחדות 'בוני הארץ' בוחנת את העובדים עם אנשים מקצועיים של 'בוני הארץ' שעושים את המבחנים.

<אהרון ברזאני: העבודה שם היא עבודה מקצועית מאוד, לראייה, התאגידים שהצטרפו בפעם הקודמת, היום יוצאים איתנו רק של שמונה תאגידים, בפעם הקודמת יצאו כעשרים.

<אהרון ברזאני: ישנם ביקושים מעשרים תאגידים ורק שמונה יוצאים, כל השאר לא רוצים לצאת ולא רוצים להגיע לשם.

<אהרון ברזאני: הם סומכים על העבודה של 'בוני הארץ'.

<אהרון ברזאני: גם זה חשוב מאוד.

מיכל רוזין: התקבלה החלטה בממשלת ישראל שאמרה 'אנחנו הולכים להגדיל את כמות העובדים הזרים בבנין ל-,5,000.

מיכל רוזין: יש ויכוח האם כולם יהיו חדשים או חלקם יוחלפו ואחרים לא.

מיכל רוזין: בהתאחדות 'בוני הארץ' מדברים על עובדים אך ורק מסין ובמיוחד כשמדברים על הבניינים הגבוהים.

מיכל רוזין: זה מה שהמחקר הראה, זו הטענה שאמרה 'צריך עובדים רק מסין.

מיכל רוזין: רק העובדים מסין יודעים לעבוד בעבודת הרטובות ורק הם מגיעים'.

מיכל רוזין: האם יש לנו הסכם עם ממשלת סין?

מיכל רוזין: אנחנו יודעים שדמי התיווך שם הם מאוד מאוד גבוהים דבר שיוצר כאן את הלחץ גם על ענף הבנייה.

מיכל רוזין: מה עושים עם זה?

מיכל רוזין: מה קורה בעניין?

<אהרון ברזאני: קודם כל, לפני שבועיים יצאה משלחת לסין בראשות אמנון ובחנה את הנושא הזה.

<אהרון ברזאני: מי שמנהל את המשא ומתן מול הסינים הוא משרד החוץ.

<אהרון ברזאני: יושבת כאן רחל אוברמן שיכולה לדווח והיא תספר על ההתקדמות עם סין, על ההסכם עם סין.

מיכל רוזין: יש הסכם עם סין?

< רחל אוברמן: אין הסכם.

<אהרון ברזאני: אין הסכם והיא תדווח מה קורה בשטח.

<אהרון ברזאני: אותו דבר גם עם רומניה.

<אהרון ברזאני: רחל תדווח מה קורה עם רומניה.

<אהרון ברזאני: הייתה שלשום בישראל משלחת מרומניה, רחל תדווח גם על הנושא הזה.

מיכל רוזין: סיעוד?

מיכל רוזין: מה עושים עם הסיעוד?

מיכל רוזין: 60% ממכלל העובדים הזרים הם בענף הסיעוד.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים כמה דמי תיווך יש שם ועל הקושי.

מיכל רוזין: כל הזמן אנחנו שומעים מארגוני הנכים והסיעודיים עד כמה הבעיה חריפה.

מיכל רוזין: אנשים שבאים משלמים הרבה כסף, ואז לא איכפת להם והם עוזבים את האנשים והולכים לעבוד בשביל כסף יותר קל ובשביל הרבה יותר כסף.

מיכל רוזין: גם בעניין ההתאמה, מביאים בחורה צנומה, קטנה לטפל באדם שמראש היא לא מתאימה לטפל בו או חוסר התאמות אחרות.

מיכל רוזין: אנחנו בטוחים שההסכמים הבילטראליים ישפרו את העניין הזה.

מיכל רוזין: מה קורה בענף הסיעוד?

<אהרון ברזאני: גם פה התקדמנו.

<אהרון ברזאני: בשבוע הבא הג'וינט יצא לסרילנקה.

<אהרון ברזאני: אנחנו עושים פיילוט עם סרילנקה ועם נפאל.

<אהרון ברזאני: כפי שציינת גברתי, הנושא מורכב, לכן אנחנו הולכים לעשות פיילוט של 50 עובדים מכל מדינה.

<אהרון ברזאני: הייתה לנו בעיה בנושא של ההתאמה ושל ההכשרות, אלו הנושאים המרכזיים שאנחנו צריכים לטפל בהם.

<אהרון ברזאני: שכרנו שירותים של אנשי מקצוע שילוו את הדבר הזה.

<אהרון ברזאני: בשבוע הבא נוסעים לסרילנקה לבדוק את כל ההיתכנות.

<אהרון ברזאני: אנחנו רוצים לעשות הכשרות שלנו מעבר ל- 60 שעות שהעובד עובר שם, כדי להתאים אותו לצרכים שלנו.

<אהרון ברזאני: כאמור, בשבוע הבא תצא לשם משלחת.

<אהרון ברזאני: אני מקווה שתוך ארבעה חודשים הקבוצה הראשונה מסרילנקה תגיע לכאן.

<אהרון ברזאני: במקביל אנחנו עובדים גם עם נפאל.

מיכל רוזין: מה עם הפיליפינים, רוב העובדות בסיעוד הן עדיין מהפיליפינים?

מיכל רוזין: .

<אהרון ברזאני: כ-60% מהפיליפינים.

<אהרון ברזאני: כ- 15% ממדינות שמשם מגיעות העובדות הסיניות.

<אהרון ברזאני: לפיליפינים פנינו בבקשה להיכנס לפיילוט הזה.

<אהרון ברזאני: בהתחלה הם התנגדו, אני לא יודע אם יש התפתחות בעניין, משרד החוץ בקשר איתם.

<אהרון ברזאני: פנינו אליהם מכיוון שרוב העובדות מתוך ה- 40 אלף עובדים כ- 20 אלף הן מהפיליפינים.

<אהרון ברזאני: רצינו לעשות את הפיילוט שם, אבל בתחילה הם לא שיתפו פעולה ונאלצנו לפנות למדינות אחרות.

<אהרון ברזאני: אני מבין שגם פה רחל תוכל לדווח.

<משה נקש: אני מהרשות לאוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול.

<משה נקש: סביר להניח שעם ההתפתחות עם מדינות אחרות, אני חושב שזה יעורר עוד מדינות להצטרף לפיילוט.

<משה נקש: הכוונה בסופו של דבר שכל העובדים הזרים יגיעו באמצעות הסכמים בילטראליים.

<משה נקש: בהחלטת הממשלה, אם איני טועה ואם כן שושנה תתקן אותי, נכתב שבסופו של דבר כל העובדים יגיעו בהסכמים בילטראליים.

<משה נקש: לכן כל מדינה שלא ייחתם איתה הסכם לא תוכל לשלוח עובדים לישראל.

<משה נקש: זה בוודאי יהווה אינטרסים למדינות נוספות, כמו הפיליפינים, להיכנס לתהליך הזה.

מיכל רוזין: בבקשה עורכת הדין רחל אוברמן, תגידי לפרוטוקול את תפקידך במשרד החוץ.

מיכל רוזין: , תגידי לנו בבקשה בעניין הסיעוד לגבי ההסכם עם הפיליפינים ומדינות נוספות, אם היה ניסיון.

מיכל רוזין: בעניין הבניין לגבי סין כשכבר התקבלה החלטת ממשלה.

מיכל רוזין: אנחנו יודעים שמדובר במדינה שלא פשוט לעשות איתה הסכם שכזה, מה המשמעויות וההשלכות של הסכם כזה או אי הסכם כזה?

<רחל אוברמן: אני עובדת במחלקת אמנות במשרד החוץ.

<רחל אוברמן: אנחנו בעצם מטפלים בכל נושא ההסכמים הבילטראליים.

<רחל אוברמן: נכנסנו לתמונה בגלל החלטה ללכת להסכמים בילטראליים.

<רחל אוברמן: ענף הסיעוד, כמו שאהרון אמר וגם את ציינת קודם, זה נושא מאוד מורכב.

<רחל אוברמן: הוחלט בצוות שהפיילוט - - -

מיכל רוזין: למה הוא יותר מורכב מחקלאות?

<רחל אוברמן: ממה שאני מבינה, זה יותר מורכב מחקלאות בגלל הכישורים והדרישות שצריכים מעובד סיעוד וההתאמה למטופל, בעצם אלו יחסים בינאישיים.

מיכל רוזין: את זה אני מבינה, למה זה משנה אם זה עם דמי תיווך או דרך הסכם?

מיכל רוזין: אני לא מצליחה להבין את ההבדל מהבחינה הזאת.

מיכל רוזין: למה קשה יותר לעשות לזה הסכם מאשר חקלאות?

<רחל אוברמן: אני לא אומרת שזה בגלל שיותר קשה לעשות הסכם.

<רחל אוברמן: כשהמדינה נכנסת לתמונה באמצעות הסכמים בילטראליים היא נוטלת על עצמה אחריות מאוד מאוד גבוהה.

<רחל אוברמן: כדי לעמוד באחריות הזאת, זה לא רק עניין של דמי תיווך, היא צריכה לטפל למשל בעניין ההכשרות והמקצועיות - - -

<אורטל אלבז: לבדוק שיש תשתית מתאימה גם לנושא של ההכשרה בין אם זה בסרילנקה או נפאל.

<אורטל אלבז: צריך לבדוק את התפקיד.

<אורטל אלבז: זו אחת הסיבות שאנחנו מתחילים עם סרילנקה בנושא הסיעוד כי יש להם לשכה שמתמחה בגיוס של עובדים זרים.

<אורטל אלבז: יש להם ניסיון ויש להם תשתית מאוד טובה שממנה ניתן כבסיס להתחיל ללמוד ואז להתקדם לנפאל ולמדינות אחרות.

מיכל רוזין: שאלה, מיד נחזור אליך כי את היית ברשות דיבור.

מיכל רוזין: אני רוצה להבין, אין למדינות הללו שום הסכמים בילטראליים עם מדינות אחרות בעולם?

מיכל רוזין: למשל, העובדים הזרים מהפיליפינים לא מגיעים רק לישראל, אנחנו לא אוכלוסייה כל כך גדולה, הם מגיעים כעובדים זרים להרבה מדינות בעולם לעבוד.

<אורטל אלבז: רחל תציין ותספר מה הבעיה הספציפית עם הפיליפינים.

<אורטל אלבז: שיטת המנגנון שאנחנו קבענו ועליה מתבססים בגיוס עובדים, רוצה לנתק כל קשר עם גורמים פרטיים וחברות פרטיות.

<אורטל אלבז: אחת הבעיות איתה נתקלו עם הפיליפינים, בעצם - - -

<רחל אוברמן: אני לא חושבת שספציפית צריך להיכנס לפרטים שנכנסנו עם הפיליפינים.

<רחל אוברמן: אני חושבת שהסכמים בילטראליים, יכול להיות שזה קיים בעולם, אבל למדינות שונות יש הסכמים בילטראליים שונים.

<רחל אוברמן: המדינה מנסה - - -

מיכל רוזין: סליחה, לאמירה שלך אני לא רוצה להיכנס, אנחנו מנסים להבין, אין כאן עניינים ביטחוניים סודיים.

מיכל רוזין: יש כאן - - -

<רחל אוברמן: יש כאן עניינים של יחסי חוץ.

<רחל אוברמן: זה משא ומתן בין מדינות ואני לא חושבת שכרגע אנחנו צריכים להיכנס לזה.

<רחל אוברמן: מה שהצוות החליט, הוא שהולכים למשא ומתן לפיילוט עם סרילנקה ועם נפאל בנושא של סיעוד.

מיכל רוזין: הבנתי את זה.

מיכל רוזין: כדי להבין את הלמה אני מנסה להבין מהו הקושי עם הפיליפינים כי יש משמעות אם 45% מתוך העובדים שנמצאים כבר בארץ הם מהפיליפינים, אין לי בעיה תמצאו גם מסרילנקה, נפאל ועוד מקומות.

מיכל רוזין: השאלה, למה יש קושי עם הפיליפינים.

מיכל רוזין: אל תגידי, 'סליחה זה לא ענייניך, בואו אנחנו נדבר על זה במקום אחר'.

מיכל רוזין: זה כן ענייננו, זה עניין של הוועדה הזאת ואנחנו מנסים להבין מה הקושי.

<רחל אוברמן: ראשית אני לא אמרתי שזה לא עניינך, אם הדברים התפרשו כך אני מצטערת, אבל לא זאת הייתה הכוונה.

<רחל אוברמן: המדינה מעגנת בהסכמים הבילטראליים מנגנונים שנועדו בין היתר למנוע דמי תיווך.

<רחל אוברמן: במגעים שלנו עם הפיליפינים מצאנו שיש להם כרגע קושי, לפי הדיונים שהיו לנו, לעמוד או לא לעמוד, קשה להם לקבל חלק מהדרישות שלנו.

<רחל אוברמן: אנחנו נמצאים איתם במגעים.

<רחל אוברמן: - - -

מיכל רוזין: זה אומר בעצם שהממשלה לוקחת את המיונים ואת ההכשרות ולא חברות פרטיות?

מיכל רוזין: קשה להגיד משפט כזה.

<רחל אוברמן: אנחנו נמצאים איתם במגעים ואנחנו כן היינו רוצים למצוא מנגנון כן כדי להגיע איתם בעתיד להסכם.

<רחל אוברמן: אני חושבת שמה שמשה נקש אמר, אני בכלל חושבת שהנושא של הסיעוד הוא מאוד מאוד מורכב.

<רחל אוברמן: עובדה שעד עכשיו לא הגענו לאיזה הסדר בנושא הסיעוד.

<רחל אוברמן: לדעתי, אחרי שנלמד מהפיילוט עם סרילנקה ואולי בעתיד עם נפאל, נוכל להיות יותר חכמים ואולי להתקדם עם מדינות נוספות.

מיכל רוזין: אני חייבת לומר, הרי אנחנו מדברים כלעג לרש, 50 , 50.

מיכל רוזין: באמת יש כאן מצוקה שהיא לא התעוררה היום, שנים מדברים על זה, גם על נושא התיווך וגם על נושא של הסיעוד שיש מצוקה אמיתית, אנשים לא מוכשרים, לא מתאימים מגיעים לכאן.

מיכל רוזין: עוגמת הנפש היא של האוכלוסיות המטופלות פה וגם של העובדים שמגיעים בעיקר כדי לעבוד, גם הם מגיעים למקומות שלא מתאים להם ולא נכונים להם.

מיכל רוזין: אני ממשיכה לשמוע כל הזמן 'אנחנו עושים, אנחנו עושים ויש כוונות' – אני לא מבינה איפה זה נתקע, אני מבינה שיש קושי עם ממשלות במקומות מסוימים.

מיכל רוזין: השאלה, אם אי אפשר לפתור, אולי צריך להגיד באומץ שבנושא של עובדים זרים צריך למצוא פתרונות אחרים.

<אורטל אלבז: לא הגענו לשלב בו נגיד שזה לא מתאים ולא הצלחנו.

<אורטל אלבז: כמו שאמרנו, חשוב לנו להתחיל בפיילוט מאוד קטן של עובדים כדי לבחון בראש ובראשונה את ההכשרה של העובדים.

<אורטל אלבז: נושא ההכשרה מאוד חשוב כאן.

<אורטל אלבז: נעשו מאמצים מאוד רחבים להתאים תכנית הכשרה תיאורית ומעשית לעובדים הזרים.

<אורטל אלבז: צריך גם לבחון את זה, זאת אומרת שצריך לבחון את התכנית הזאת - - -

מיכל רוזין: את הכול אני מבינה, אבל התקבלה ההחלטה בשנת 2011 להביא בפיילוט 300 עובדים לסיעוד בהסכמים בילטראליים.

מיכל רוזין: אנחנו בשנת 2014, באמצע 2014 ולכן אני שואלת איפה זה נתקע.

מיכל רוזין: עדיין אנחנו לא מדברים על 300, על 100, 50 ו-50.

<אורטל אלבז: אנחנו לא בשלב שבו אנחנו תקועים, דווקא זה בשלב בו אנחנו מתקדמים.

<אורטל אלבז: השלב שנתקענו היה השלב עד הכשרה, תקנו אותי אם אני טועה, הכשרה ובניית תכנית ההכשרה.

<אורטל אלבז: היו כאן גורמים נוספים שהיו מעורבים ושרשות האוכלוסין הייתה חייבת להתייעץ איתם, גורמים מקצועיים בכל מה שקשור להכשרה, כך שאנחנו לא בשלב שנתקע.

<אורטל אלבז: אנחנו בשלב של התקדמות.

<אורטל אלבז: - - -

מיכל רוזין: להתייעץ על איך לעשות הכשרה בסיעוד?

<משה נקש: זה לא עניין של שלוש שנים.

<משה נקש: נכון שזה לקח - - -

מיכל רוזין: בוא תסביר את זה.

מיכל רוזין: אלו תשובות שנראה - - -

<משה נקש: האינטרס של כולנו כאן הוא לקדם את הנושא הזה.

<משה נקש: גם של - - -

מיכל רוזין: ברור לי ולכן אני לא מבינה למה זה תקוע.

<משה נקש: גם של העובדים וגם של הלשכות ושל כולם.

<משה נקש: ברור שאנחנו רוצים לקדם את העניין הזה.

<משה נקש: לבנות תכנית הכשרה לסיעוד זה דבר מאוד מורכב, נתקעו בו ולקח לנו זמן.

<משה נקש: רתמנו לצידנו גם את החבר'ה של הג'וינט מסין שמסייעים לנו בעניין הזה.

<משה נקש: באמת כמו שאמרה אורטל, התקדמנו ויש תכנית מובנת, תכנית נוספת למה שהעובדים אמורים לעבור גם כך.

<משה נקש: ציינת קודם, העובדים מגיעים לכאן והם אמורים לעבור תכנית הכשרה, הלשכות הפרטיות אמורות לדאוג לנושא זה.

<משה נקש: בכל מקרה, אנחנו מתכוונים לקחת את אותם עובדים שכן עברו איזו הכשרה ולהוסיף להם עוד תכנית הכשרה על ידי גורמים מישראל שייצאו ויילמדו, הם יכשירו אותם כולל התאמה ספציפית לישראל.

<משה נקש: את התכנית הזאת בנינו, התכנית הזאת כבר מוכנה.

<משה נקש: חוץ מתכנית ההכשרה היו לנו עוד כמה סוגיות שהיו איתן בעיות כמו למשל עניין ההתאמה, אלו דברים מאוד רגישים.

<משה נקש: כולנו יודעים שחס וחלילה ליפול במקום אחד בו עלול להיגרם נזק למישהו, גם לעובד וגם למטופל.

<משה נקש: לכן זה רגיש - - -

מיכל רוזין: בינתיים מגיעים עובדים עם דמי תיווך שאינם מתאימים ואינם מוכשרים.

<אהרון ברזאני: מיכל, אנחנו בשלב היישום ובשבוע הבא אנחנו יוצאים לשטח.

<אהרון ברזאני: אני מקווה שנקדם את העניין.

מיכל רוזין: נמשיך לשמוע את רחל, אני מפריעה לה כל הזמן.

מיכל רוזין: בבקשה.

<שי סומך: אני ממשרד המשפטים.

<שי סומך: אני חבר בצוות הבין-משרדי ואני מלווה את הנושא הזה יחד עם משרדי ממשלה אחרים.

<שי סומך: אני חושב שכאן מגיעה מילה טובה לממשלה.

<שי סומך: לפני כמה שנים כל מה שמתואר כאן נראה כמו מדע בדיוני.

<שי סומך: אני הייתי בתוך הממשלה וזה נראה כמדע בדיוני.

<שי סומך: הקשיים הם גדולים מאוד ואי אפשר לפרט כאן את כולם.

<שי סומך: המאמצים שמשקיעה הממשלה ובעיקר רשות האוכלוסין הם גדולים מאוד, גם המאמצים הכספיים וגם מבחינת שעות כוח אדם.

<שי סומך: אלו באמת תהליכים שלפני כמה שנים נראו דמיוניים.

<שי סומך: כרגע יש התקדמות בכל שלושת הענפים.

<שי סומך: אני חושב שצריכים לראות גם את הפן הזה של הנושא.

מיכל רוזין: בואי תמשיכי עורכת הדין רחל אוברמן.

מיכל רוזין: סיימנו בעניין הסיעוד?

מיכל רוזין: אם כן תעבירי לעניין ענף הבניין.

<רחל אוברמן: אני חושבת שבעניין סיעוד סיימנו.

<רחל אוברמן: ענף הבניין – הרחיבו כאן על מה שיש לנו עם בולגריה ומולדובה, אני חושבת שבאמת נעשתה כאן עבודה מאוד מאומצת של הרבה משרדי הממשלה גם מול המדינות שאליהן פנינו.

<רחל אוברמן: מדינות שלהן היכולת להכיל את הדברים שביקשנו מהן, ביקשנו מנגנונים מאוד מוזרים בשבילם.

<רחל אוברמן: הכול במטרה למנוע את דמי התיווך - - -

מיכל רוזין: אילו מנגנונים למשל היה קשה להם להכיל?

<רחל אוברמן: לדוגמה, אני חושבת שאחד הדברים, לדוגמה של 'הקו החם' שיש לנו בארץ ובחו"ל, יש לנו גם עניין של הגרלה כדי שעובד לא ידע בוודאות שהוא מגיע לעבוד בישראל על מנת שהוא לא ישלם דמי תיווך, מלכתחילה יש את האלמנט של חוסר הוודאות.

<רחל אוברמן: יש מנגנונים שאנחנו מנסים להכניס להסכמים כדי למנוע את דמי התיווך.

<רחל אוברמן: צריך להבין שזה מאוד מורכב במשא ומתן מול המדינות השונות, זה לא כל כך פשוט כמו שזה נראה מכאן.

<רחל אוברמן: לגבי סין וגם לגבי רומניה, אנחנו בעצם נמצאים במגעים של משא ומתן עם שתי המדינות.

מיכל רוזין: האם זה נכון שרומניה בהתחלה לא רצתה להביא לכאן ושהיא הציבה תנאי שהעובדים לא יעבדו מעבר לקו הירוק?

<רחל אוברמן: רומניה הוסיפה באיזה שלב סוגיה מדינית שירדה מהפרק.

<רחל אוברמן: כרגע אנחנו מנסים לגבש איתה את ההסכם בצורה סופית.

מיכל רוזין: על כמה עובדים מרומניה מדובר?

<רחל אוברמן: הערכות עליהן דיברנו הן 1,000 עובדים.

<אהרון ברזאני: בהחלטת הממשלה מצוין שמרומניה 1,000 עובדים.

<רחל אוברמן: החלטת הממשלה מיולי 2011 קובעת הבאה של 1,000 עובדים מרומניה ובולגריה.

<רחל אוברמן: אני לא יודעת מה יהיה במציאות, כמובן שזה תלוי בביקוש בארץ וגם בעובדים ששם יגיעו - - - -

<אהרון ברזאני: של הפוטנציאל של המועמדים.

מיכל רוזין: אבל אנחנו מדברים על 15 אלף שהממשלה אישרה.

מיכל רוזין: מאיפה יגיעו 15 אלף?

מיכל רוזין: לא מרומניה, מולדובה או בולגריה.

<רחל אוברמן: אני לא יודעת מאיפה יגיעו ה-15 אלף.

<רחל אוברמן: אם את מתייחסת לסין, גם איתם אנחנו במגעים לעניין המשא ומתן.

<רחל אוברמן: כמו שאהרון ברזאני ציין, יצאה לשם משלחת ברשות מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.

<רחל אוברמן: אנחנו בעצם - - -

מיכל רוזין: כמו שהבנתי, מי שגובה שם את דמי התיווך זו הממשלה.

<רחל אוברמן: לכל מדינה יש משטר שונה ומנגנונים שונים, יש קשיים במשא ומתן מול מדינות שונות.

<רחל אוברמן: - - -

מיכל רוזין: חזרת על המשפט הזה כל כך הרבה פעמים בזמן.

מיכל רוזין: באמת אנחנו מבינים ביחסי חוץ של מדינת ישראל, יש כאן ממש זלזול, לפחות בשני חברי כנסת שיושבים כאן ושלא לדבר על שאר האורחים.

מיכל רוזין: אנחנו מבינים היטב.

מיכל רוזין: אנחנו שואלים מה הקשיים ומהן הדילמות.

מיכל רוזין: לא יעזור שתגידי שוב ושוב שיש יחסים מורכבים ולכל מדינה יש משטר שונה.

מיכל רוזין: בוודאי שזה כך.

<רחל אוברמן: אנחנו מנסים להתמודד עם הדברים האלה בצורה יצירתית.

<רחל אוברמן: אני לא חושבת שזה יהיה גם הוגן כלפי הצד השני לחשוף בדיוק מה קורה במשא ומתן ומהם הקשיים איתם שעליהם אנחנו מנסים להתגבר.

מיכל רוזין: מה זה לא הוגן לצד השני?

מיכל רוזין: ממשלת ישראל קיבלה החלטת ממשלה, היא לא אמרה 'חכו עם החלטת ממשלה, קודם נפתור את בעיות החוץ של מדינת ישראל'.

מיכל רוזין: התקבלה החלטת ממשלה להביא 15 אלף עובדים מסין.

מיכל רוזין: - - - -

<רחל אוברמן: בהחלטת ממשלה לא כתוב מסין.

מיכל רוזין: היא לקבעה מסין, אנחנו כעת מדברים ומבינים שהאופציה היחידה היא להביא מסין.

מיכל רוזין: אם את מדברת איתי על רומניה ומולדובה ובולגריה שמשם זה כ-1,000, אלו מספרים של אלפים בודדים.

מיכל רוזין: כן נתנאל, אתה רוצה לעזור לה?

מיכל רוזין: בבקשה.

<נתנאל לפידות: אני מנהל אגף אסטרטגיה מדיניות משרד הבינו והשיכון.

<נתנאל לפידות: החלטת הממשלה של 15 אלף באה לתקן את החלטת הממשלה 3453 משנת 2011.

<נתנאל לפידות: היא קבעה בה מכסות ואמרה באופן כללי 15 אלף מכל המדינות.

<נתנאל לפידות: לא שמנו מגבלה.

<נתנאל לפידות: מה שרחל מנסה להגיד, לדעתי ותקני אותי אם אני טועה, ההחלטה - - -

מיכל רוזין: מרוב שהיא לא ברורה אנחנו כל הזמן מפרשים אותה.

מיכל רוזין: תגיד מה שאתה רוצה להגיד.

מיכל רוזין: היא תדבר בזכות עצמה.

<נתנאל לפידות: יש פה הסכם עם מדינות, היא לא רוצה לפרט בצורה רחבה את המהלכים השונים שקורים בין המדינות עד שזה יסוכם סופית.

מיכל רוזין: בשביל זה באת עד השולחן להגיד את זה?

מיכל רוזין: באנו מתוך מה שרחל אמרה, שהיא לא רוצה לפרט.

<אורטל אלבז: משא ומתן הוא נושא מאוד רגיש בין מדיניות.

<אורטל אלבז: אני חושבת שמאוד לגיטימי לא לחשוף פרטים של משא ומתן.

<אורטל אלבז: <קריאה:> אפילו לא לחברי כנסת.

מיכל רוזין: אני ממש לא מצליחה להבין את זה.

מיכל רוזין: על מה הדברים עומדים?

מיכל רוזין: אני לא ביקשתי לדעת מיהו איש הקשר מתוך הממשל הסיני שאיתו דיברתם.

מיכל רוזין: אני מבקשת לדעת על מה זה תקוע.

מיכל רוזין: זמן, כמה זמן את מעריכה?

מיכל רוזין: יש החלטת ממשלה, תוך כמה זמן יתחילו להביא עובדים?

מיכל רוזין: האם בכלל עומדים להביא עובדים מסין?

מיכל רוזין: תגידו דברים.

<אורטל אלבז: זה עדיין במגעים לראות איך אנחנו מצליחים לגשר בין הפערים לבין הדרישות שלנו כפי שהמנגנון קבע, לבין איך סין יכולה להתגבש מולנו.

<אורטל אלבז: יש עדיין פערים שאנחנו מנסים לצמצם אותם.

<אורטל אלבז: כל עוד אנחנו במגעים - - -

מיכל רוזין: מתי התחילו המגעים האלה עם ממשלת סין?

<רחל אוברמן: המגעים היותר אינטנסיביים התחילו בתקופה האחרונה.

<רחל אוברמן: כלומר, יש לנו מגעים, הייתי אומרת שבשנה האחרונה היו לנו מגיעים.

<רחל אוברמן: אני חושבת שרק בחודשים האחרונים אנחנו במגעים יותר אינטנסיביים איתם.

<רחל אוברמן: אני לא יודעת להגיד הערכה של זמן, זה תלוי באמת במשא ומתן.

<רחל אוברמן: כך זה עם כל מדינה אחרת שאנחנו נכנסים איתה למשא ומתן.

מיכל רוזין: עורכת הדין שושנה שטראוס.

מיכל רוזין: תעזרי לנו.

<שושנה שטראוס: אני רוצה לחזק בנושא הזה.

מיכל רוזין: את רוצה לחזק וגם לפרש אותה וגם לעזור לה.

<שושנה שטראוס: על פי חופש המידע.

<שושנה שטראוס: הרי הממשלה נותנת מידע, אבל יש שני סייגים ל"חוק חופש המידע", אלו דברים שקשורים ליחסי החוץ של מדינת ישראל שעלולים לפגוע במשהו, אלו כן נושאים שקושרים למשא ומתן שמתנהל.

<שושנה שטראוס: פה אנחנו במטרייה שנוגעת לשני הדברים ולכן לא מתאים להיכנס לפרטי משא ומתן בדיון פומבי.

<שושנה שטראוס: באמת מסרנו מה שיכולנו לגבי הרצון והמגעים.

מיכל רוזין: אני שוב אומרת, אני לא מבקשת לגבי הסעיפים של המשא ומתן.

מיכל רוזין: אני מבקשת לדעת באיזה שלב זה עומד, האם יש כוונה, האם ידוע שתוך שלושה חודשים, חצי שנה, שנה, שנתיים ייחתם הסכם, זה הולך לקראת זה, ואם לא מהן האלטרנטיבות.

מיכל רוזין: הממשלה מחליטה להביא עוד 15 אלף עובדים ואז מתחילים לעבוד על הסכמים.

<נתנאל לפידות: רק כדי לדייק.

<נתנאל לפידות: הממשלה החליטה להשאיר את המכסה כפי שהיא עומדת היום, 8,000 ושהיא לא תרד ל-5,000.

<נתנאל לפידות: ההחלטה - - -

מיכל רוזין: ולהוסיף עוד 7,000 נוספים.

<נתנאל לפידות: לא.

<נתנאל לפידות: לא.

<נתנאל לפידות: ההחלטה קובעת שככל שתתמלא המכסה ל-8,000 היא תגדל בקפיצות של 2,500 בכל פעם.

<נתנאל לפידות: היא מגדירה את זה באופן אוטומטי - - - -

מיכל רוזין: ישב אצלי מנכ"ל משרד הבינוי בוועדה ואמר בתוקף שהמחקר שלכם הראה שחייבים 15 אלף עובדים על מנת להצליח לגמור את הבניינים הגבוהים.

<נתנאל לפידות: נכון, אבל בגלל האילוצים, כמו שרחל אמרה, בנינו את ההחלטה בצורה כזאת כי אנחנו לא רוצים ליצור מנגנון של ציפייה של 15 אלף כשאנחנו עדיין, מבחינת המשא ומתן מול המדינות, לא יכולים לעמוד בו.

<נתנאל לפידות: לכן קבענו את המנגנון הזה והשארנו לגורמי המקצוע לסיים את המשא ומתן.

מיכל רוזין: כמה זמן זה אומר?

<נתנאל לפידות: זה בין מדינות.

מיכל רוזין: מה אתם עושים בזמן של משא ומתן?

מיכל רוזין: האם אתם מנסים עם מדינות אחרות?

מיכל רוזין: האם מנסים תחליפים ואלטרנטיבות בתוך מדינת ישראל?

מיכל רוזין: הצגתם תמונה שחורה שאין סיכוי לבנות במדינת ישראל ולהגיע ליעדי הממשלה בעניין הדיור אם לא יובאו לכאן עוד עובדים זרים.

<נתנאל לפידות: ביום ראשון האחרון אמורה הייתה להיות הצעת החלטה מטעם שר הבנוי והשיכון להגדיל את מספר הפועלים הפלסטיניים.

<נתנאל לפידות: בגלל המצב המדיני הנוכחי, לצערי מה שקרה בסוף השבוע, החלטנו למשוך את זה – זה היה מתבקש.

<נתנאל לפידות: כן, הצעד הזה היה כצעד ביניים עד שהפועלים הזרים יגיעו.

<נתנאל לפידות: זה לשאלתך הזאת.

<נתנאל לפידות: אני מניח שעלה כאן הנושא של עובדים ממולדובה, בסוף החודש להביא עוד פועלים - - -

מיכל רוזין: כן, אבל הוא דיבר איתנו על 1,200 מועמדים.

מיכל רוזין: אתה יודע שזה לא - - -

<נתנאל לפידות: זה מה שהמדינה מסוגלת לספק מכל מקום, שאנחנו מסוגלים להביא פועלים זרים איכותיים.

<נתנאל לפידות: יש כאן אמירה של המדינה שאומרת לא להביא סתם פועלים.

<נתנאל לפידות: אנחנו עושים בחינות ואנחנו גם מביאים אותם.

<נתנאל לפידות: ברגע שיושלם ההסכם עם רומניה אנחנו נביא גם משם.

מיכל רוזין: מדובר על מספרים שהם לא 15 אלף.

<נתנאל לפידות: אני מוכרח לציין, הפרשנות שלנו היא שאנחנו לא מוגבלים ל-1,000 מול רומניה.

משה מזרחי: הערה שנוגעת לזה.

משה מזרחי: נכון מה שאת אומרת, אבל אנחנו לא מדברים פה על איזה משא ומתן של הליך מדיני למכירת נשק, אמל"ח או משהו שאנחנו לא רוצים לקלקל אסטרטגית.

משה מזרחי: יש מדינות שאנחנו מנהלים איתן משא ומתן, הסך הכול, על עניין אזרחי מאוד פשוט לייבוא עובדים.

משה מזרחי: זה משהו עם אמנות בינלאומיות שעוסקות בנושא ויש כל מיני פרמטריים.

משה מזרחי: אתה עושה משא ומתן עם מדינה כמי שרוצה להזמין עובדים ממנה, אז אתה אומר אני רוצה א', ב' ג' מהמדינה הזאת.

משה מזרחי: מה קשור כאן ליחסי החוץ של מדינת ישראל שצריך להסתיר את המשא ומתן המורכב?

משה מזרחי: אנחנו מבקשים ממך ראשית, אנחנו רוצים שנהייה בטוחים שאלו שמגיעים לכאן לא ישלמו דמי תיווך, דהיינו, לא ייסחטו ושאנחנו מדינת ישראל לא נהייה שותפים למסחטה הזאת.

משה מזרחי: אנחנו רוצים אותם פה בתנאים הוגנים ושווים ושהם יהיו בעלי הכשרה מתאימה ומותאמת לצרכים שלנו – זה נורא פשוט.

משה מזרחי: מה כל כך יחסי חוץ של מדינת ישראל פה שצריך להחביא כאן?

משה מזרחי: תגידו מול הפיליפינים, עם כל הכבוד זו מדינה שמסרבת לבקשה שלנו להקים את א', את ב' ואת ג' ובזה זה נגמר.

משה מזרחי: היחסים עם הפיליפינים יתמוטטו מהדיון כאן בחדר מספר זה וזה?

משה מזרחי: באמת, חבר'ה אין גם גבול לציניות.

משה מזרחי: באמת תפסיקו לנפנף לנו עם יחסי החוץ האלה.

משה מזרחי: הסוגיות הן ממש טכניות משפטיות בינלאומיות, לא יחסי חוץ.

משה מזרחי: מה, היחסים שלנו עם הפיליפינים יקרסו אם אנחנו נדע שהם מתנגדים לזה, שהם צריכים לעסוק במיון, בהכשרה ושהם צריכים להיכנס ליד שלהם למניעת דמי תיווך?

משה מזרחי: אם נדע את זה פה, אז מה קרה?

משה מזרחי: השגריר הפיליפיני יחזיר את כתב האמנה שלו לריבלין בעוד שלושה שבועות?

משה מזרחי: לכן זה באמת מיותר לנפנף לנו פה עם הסיפור הזה.

משה מזרחי: מאוד פשוט להגיד חבר'ה, הרי הרצון של מדינת ישראל, זה מה שראינו שנהוג במדינות אחרות, זה להגיע להסכמים דו-צדדיים עם מדינות שמהן אנחנו מביאים עובדים ואנחנו רוצים שקריטריונים מסוימים התקיימו בהם.

משה מזרחי: מה שואלים?

משה מזרחי: יש צורך לשאוף עכשיו, למשק הישראלי נחוצים 15 אלף עובדים.

משה מזרחי: מנסים לברר כאן איך יביאו אותם כעת כי יש מצוקה גדולה, ואילו פעולות אתם הולכים לעשות, ממשלת ישראל, כדי שזה יעמוד פחות או יותר בבסיס כל מה שטוחנים כאן כל כך הרבה שנים.

משה מזרחי: זה הכול, ואל תתחבאו מאחורי יחסי החוץ.

משה מזרחי: סליחה שאני נוגע בזה.

משה מזרחי: תנו תשובות קונקרטיות, יש בעיה עם הסינים, יש בעיה עם - - -

מיכל רוזין: אני גם רוצה לומר, נטע מראה לי כאן בצדק שה- IOL יזם תהליך, "קולומבו" שכוללים בו גם סין והפיליפינים, כלומר שה- IOL כן פועל במדינות האלה.

מיכל רוזין: גם לא ברור לי הפער הזה.

מיכל רוזין: כן, איריס ביקשת לדבר ודילגתי עליך כי קמת.

<יצחק גורביץ: אני המשנה למנכ"ל בהתאחדות בוני הארץ.

<יצחק גורביץ: לפרוטוקול וכדי לא להשתחצן, זכיתי לנהל משא ומתן להסכם בילטראלי לתעסוקה עם הפלסטיניים.

<יצחק גורביץ: צריך להגדיר, ואת הנושא הזה צריך להסביר.

<יצחק גורביץ: הסכם בילטראלי מכיל המון דברים ומעט דברים.

<יצחק גורביץ: יכול להיות שהסכם בילטראלי צריך להגדיר איך יתחשבנו בסוגיית הביטוח הלאומי, איך יתחשבנו במקרה של פנסיה וכאלה דברים.

מיכל רוזין: אגב, בשבוע הבא נדבר על נושא הפנסיה.

<יצחק גורביץ: מדינת ישראל אולי הרחיקה טיפה לכת וקבעה שהיא גם תקבע את אופן הבאת העובדים.

<יצחק גורביץ: אני חייב בכל זאת להגיד - - -

מיכל רוזין: מה זה 'אופן הבאת העובדים'?

<יצחק גורביץ: זה בדיוק העניין.

<יצחק גורביץ: קודם כל, כן מגיעות תודות לאנשים במשרדים השונים, גם לנתנאל, גם לברזאני

מיכל רוזין: גם למשה נקש, לשושנה וגם לרחל.

מיכל רוזין: לכולם.

<יצחק גורביץ: לכולם כמובן.

<יצחק גורביץ: אני אסביר במה מדובר בשנת ,2011 חתמתי על ההסכם עם האוצר, על המכסה של ה- 8,000.

<יצחק גורביץ: נכתבו סעיפים שהם מאוד טריוויאליים.

<יצחק גורביץ: מדינת ישראל תקבע את מדינת המקור ואת אופן הבאת העובדים.

<יצחק גורביץ: כשבאו לתרגם את הנושא הזה, - - -

מיכל רוזין: יותר מורכב מזה.

<יצחק גורביץ: אולי אני כן אפגע באנשים, כשבאו לתרגם את זה נכנסו עורכי דין וניהולן המשא ומתן של עורכי דין שלא מתלווים אליהם גורמים מקצועיים, למעשה יש פה פגם.

<יצחק גורביץ: אתן דוגמה, אם יוצאת משלחת כל שהיא לבחון סוגיות הבאת עובדים ממדינה כל שהיא ולא בוחנים את הנושאים בשטח, או שהעיניים לא יודעות לבחון את המשמעות של מה שרואים בשטח, מאוד מאוד קשה לתרגם את זה למשהו מעשי כדי להביא פועלים לכאן.

מיכל רוזין: בצוות הבין משרדי לא יושבים נציגים מכל משרדי הממשלה?

<יצחק גורביץ: כן, אבל מי שנסע ומי שמנהל את המשא ומתן, אני סבור, שלא יושבים אנשים שהתנסו בנושא הזה.

<יצחק גורביץ: גם אנשים שהתנסו בנושא הזה ראו שנושאים מקצועיים, אולי אני יכול להיעזר בשי, ראו את מיון עובדים מקצועיים שאנחנו מתכוונים לעשות , אנחנו מתכוונים לעובדים מקצועיים, כלומר לא מתכוונים להביא עובדים סתם וכדומה.

<יצחק גורביץ: הסוגיה של סין, לא שהתאחדות בוני הארץ אוהבת את הסין או את האוכל של הסינים, פשוט הזמינות של העובדים והניסיון של העובדים הוא חיובי מאוד.

<יצחק גורביץ: בסין באמת אפשר למצוא את הכמות הזאת, באמת אפשר להגיע ל-30 אלף מועמדים שנמיין שם ומתוכם נוציא את ה-8,000, 5,000 וכדומה.

<יצחק גורביץ: יותר קשה ממדינות אחרות.

<יצחק גורביץ: אני אומר שמשרדי הממשלה שציינתי והאנשים שציינתי לא חוסכים מזמנם לצורך המיונים ושוהים במדינות שלא כיף לבקר בהן, באמת.

<יצחק גורביץ: מצד שני, אנחנו לא יכולים להמתין לכך שיכניסו מודלים של פרופסורים למתמטיקה מהאוניברסיטה, היה ניסיון כזה של איך תהייה בחינה רנדומאלית של העובד, לא יכולים להמתין.

<יצחק גורביץ: הדוגמה שיש לנו כרגע של הסגר והעוצר על חברון, 13 אלף פלסטינאים לא מגיעים לכל אזור הדרום.

<יצחק גורביץ: הממוצע נזק לכל מעסיק הוא 100 אלף שקל, אני לא מדבר על עיר הבה"דים וכדומה, כאן המדינה תוכל להביא לבד טורקים אם היא רוצה, כמובן שאני אומר את זה בציניות.

<יצחק גורביץ: הדבר הזה גורם נזק עצום, הדבר הזה גורם נזק עצום לענף ואין לנו פתרון.

<יצחק גורביץ: אני מציע, כל הכובד לאנשים שמנהלים את המשא ומתן, שגם יהיו מעורבים אנשים, למשל כמוני, אינטרסנט כזה או אנשים אחרים שיכולים לתת אולי התייחסות מקצועית, לזרז דברים ולא לתקוע ממש ענף.

מיכל רוזין: אני יכולה להבין את זה, אבל מצד שני אתה לא מצפה שיקלו בתנאים או בדברים שהם דברים במשא ומתן רק על מנת ש - - -

<יצחק גורביץ: רגע, כאן בדיוק אלוהים נתון בפרטים הקטנים.

<יצחק גורביץ: זו בדיוק הסיבה למה את לא מקבלת הסברים.

<יצחק גורביץ: בואו נראה, בואו תציגו לאנשים כמונו שלא כל כך מבינים איפה זה תקוע, במה מדובר.

<יצחק גורביץ: אולי באמת מדובר בדברים שהממונים או השר היו אומרים 'עזבו, חסרים מאה אלף דירות תעזבו אותי מהדבר הזה'.

<יצחק גורביץ: אבל כשהדברים נמצאים בעיניים כאלה, זה נתקע ולא יעזור.

<יצחק גורביץ: כשלא יושבים ומסכמים ביחד בזמן מוגדר, זה יתקע עוד.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: מיד נחזור אליכם לתגובות.

מיכל רוזין: אני אבקש לשמוע את עורכת הדין איריס מעיין ממשרד הכלכלה.

<איריס מעיין: יש לי שתי הערות לגבי מה שנשמע כאן, בלי לפרט ובלי צורך בכלל פרט איפה זה תקוע, כי כל ניחוש טוב והוא גם משקף - - -

מיכל רוזין: אנחנו לא רוצים לנחש.

<איריס מעיין: והוא גם משקף את המציאות ברגע מסוים ולא משקף את המציאות ברגע אחר.

<איריס מעיין: כל פעם זה נתקע על משהו אחר.

<איריס מעיין: תמיד צריך לזכור מהי האלטרנטיבה.

<איריס מעיין: באמת האלטרנטיבה כפי שחבר הכנסת משה מזרחי ציין, תשמעו, אנחנו יכולים לעשות מה שחלק מהמדינות בעולם עושות, להגיד לא מעניין אותי, הוא מגיע ממקום שאני לא מכיר, הוא לא מעניין אותי, אני צריך לבצע את העבודה - - -

מיכל רוזין: איריס, אנחנו כבר מאחורי זה.

<איריס מעיין: רגע, אנחנו אחרי זה, אבל עם זה אנחנו מתמודדים.

<איריס מעיין: המדינה שעושה איתנו משא ומתן, ראשית היא לא עושה רק איתנו משא ומתן, לא רק לנו היא מספקת עובדים, היא מספקת לעוד מקומות עובדים ואם הרבה יותר קל לה לספק עובדים למדינה אחרת ולא כל כך מעניין מה רווחתו של האדם שהיא שולחת לי, ואולי אפילו לא רואה בו אדם אלא כוח עבודה, אז היא בוודאי לא תתאמץ מולי כל כך הרבה וכל חזק רק מפני שלי זה סטנדרט חשוב.

<איריס מעיין: זה דבר אחד, תשובה אחת לשאלות שלך.

<איריס מעיין: תשובה אחרת לשאלות ובעיקר לטענה שנטענה פה, אם אתם נותנים לי את האלטרנטיבה של הפלסטינאים ופתאום בום סגר, או אתם נותנים לי אלטרנטיבה של עובד זר, אני הצעתי את בולגריה והלכתי לכיוון של בולגריה והתברר שההסכם הבילטראלי עבד נפלא, אבל בסופו הביאו לכאן אנשים שכמו שאדון גורביץ אמר, לא מתאימים לי, לצרכים שלי, אני הקליינט, אני הצרכן של העבודה הזאת, זה נכון לגבי הפיילוטים בענף הסיעוד.

<איריס מעיין: אגב, זאת הסיבה שעושים פיילוטים בענף הסיעוד, אנחנו יודעים שבסיעוד הנושאים הרבה יותר מורכבים, אנחנו מן הסתם צריכים ללמוד קודם כל את זה, ללמוד.

<איריס מעיין: כלומר ללמוד איך אנחנו בונים את ההסכם הזה.

<איריס מעיין: אחרי שבנינו את ההסכם הזה ודיברנו על המורכבות של בניית ההסכם, כי בתוך ההסכם הזה אנחנו צריכים לבנות תכנית הכשרה, איזה חלק מהתכנית יתבצע שם, על מה אנחנו הולכים להישען בהכשרה שלהם שם, איזו הכשרה אנחנו צריכים להכניס פה, האם אנחנו צריכים - - -

מיכל רוזין: הטענה לא הייתה נגד ההכשרה.

מיכל רוזין: הטענה הייתה על השלוש שנים שעברו מאז החלטת הממשלה.

<איריס מעיין: בשלוש השנים האלה, זה לא שלא בוצעה עבודה.

<איריס מעיין: בוצעה עבודה ואפילו עבודה אינטנסיבית, אני מרשה לעצמי להגיד, עבודה סבירה.

<איריס מעיין: לא קרו כאן דברים לא סבירים, לא שאיזה פקיד אמר 'יופי, החליטה הממשלה עכשיו אפשר ללעוס מסטיק כל היום'.

<איריס מעיין: לא.

<איריס מעיין: זה לא היה העניין.

<איריס מעיין: האנשים עבדו, אנשים ניסו למצוא את הפתרונות ואחר כך לראות למי אפשר להציע את הפתרונות האלה.

<איריס מעיין: הציעו את הפתרונות האלה, קיבלו תשובות בחזרה, התשובות היו מורכבות.

<איריס מעיין: גם בצד השני יושבים משפטנים ולא רק אנשי מקצוע וגם להם יש מה להגיד, פקידים כאלה עם אינטרס כזה ופקידים כאלה שיש להם אינטרס אחר שיושבים במדינות שיש להן סטנדרטים אחרים משלנו.

<איריס מעיין: אנחנו צריכים לדבר עם מישהו באיזו שפה משותפת כשאני מדברת בשפה אחת גם מבחינת הסטנדרטים שמהם אני באה.

<איריס מעיין: הדברים הם לא פשוטים ונעשית עבודה.

<איריס מעיין: צריך לקחת את זה בחשבון.

<איריס מעיין: כשיש פתאום סגר ולא מגיעה האלטרנטיבה של הפלסטינאים אי אפשר לעלות ולהגיד 'אתם לא עזרתם לנו'.

<איריס מעיין: אנחנו חיים בבועה?

<איריס מעיין: זו המציאות שבתוכה אנחנו חיים ואנחנו לא מתבטלים במציאות הזאת, אם יש למישהו חשש כזה, התשובה היא לא, אנחנו לא מתבטלים.

מיכל רוזין: אף אחד לא חשב שמתבטלים.

מיכל רוזין: רצינו להבין מה מוקדי העיכוב.

משה מזרחי: אנחנו מנסים לברר את הדברים ופה כל הזמן עונים לך כאילו מישהו - - -

מיכל רוזין: בהתגוננות.

<איריס מעיין: האם התשובה שלי סידרה לך קצת את העניין?

משה מזרחי: אני רוצה לומר לך שאנחנו היינו דומים מאוד לאותן מדינות ועשינו דרך ארוכה מאז.

משה מזרחי: במשך עשרות שנים אנחנו היינו מדינה נגוע ביחס ובדרך - - -

<איריס מעיין: המחיר שאנחנו משלמים על הדרך הארוכה הזאת?

משה מזרחי: את זה ניקנו יחסית מהשולחן, הלכנו כבר צעדים קדימה.

<איריס מעיין: כן, אבל אנחנו משלמים מחיר.

<איריס מעיין: המחיר שאנחנו משלמים זה הדיון שמתקיים כאן היום.

מיכל רוזין: אבל צודק חבר הכנסת מזרחי כי תחושת ההתגוננות מיותרת.

מיכל רוזין: אנחנו מנסים להבין איפה זה מתעכב.

<איריס מעיין: אז אני מקווה שהתשובה שלי סברה לכם את האוזן איפה זה נתקע.

<איריס מעיין: משום שהמשא ומתן לא מתבצע בריק, הוא מתבצע מול אנשים אחרים שיש להם אינטרסים שונים ואנחנו צריכים להתאים את עצמנו מולם.

<איריס מעיין: השאלה עד כמה אנחנו רוצים לסגת אחורה בסטנדרטים שלנו כדי להתאים את עצמנו למה שעומד מולנו.

משה מזרחי: אנחנו פשוט מצטיינים עכשיו ויש לה סוג של מחיר, זה ברור לנו.

<איריס מעיין: נכן מאוד.

משה מזרחי: יחסי חוץ בכלל לא רלוונטיים על השולחן.

מיכל רוזין: בבקשה משה רוטמן מארגון הפעולה של הנכים

<משה רוטמן: לדעתי הבעיה, המדינה כבר נבנתה, חקלאות יש, איפה זקנינו, ילדנו וטפנו שצריכים את עזרת הזולת כשהמדינה בכלל לא מעודדת עבודה עברית בקטע הזה.

<משה רוטמן: כל העובדים שמגיעים, תאמינו לי, 12 שנים אחרונות עם ניסיון של למעלה מ-50 עובדים זרים בסיעוד, ההכשרה לא הכשרה, הניירת המאוד מרשימה שהם מביאים היא לא ניירת, היכולות בשטח בהעדר ההסכמים הבילטראליים מראש אנחנו מקבלים אנשים שבאים כי קשה.

<משה רוטמן: המשפחה שלהם בעצם בת ערובה באותו מגרש ממנו הם באו עד שהם לא ישלמו את ה-6,000, 12,000, אגב המחירים ממריאים כל יום.

<משה רוטמן: הם בעצם צריכים לעבוד שנה או שנתיים חינם.

<משה רוטמן: מה זה חינם?

<משה רוטמן: – הם עובדים ואת כל הכסף הם צריכים להעביר בני משפחותיהם כי בני המשפחות הם בני ערובה.

<משה רוטמן: אם הם לא ישלמו אין משפחה.

<משה רוטמן: המצב הוא כזה ואי אפשר לייפות את זה.

<משה רוטמן: אני שואל שאלה, למה שהמדינה לא תדאג להכשרה שלהם.

<משה רוטמן: הרי אין לנו רצון לראות את הילדים שלנו הנכים או את המבוגרים שלנו במוסדות.

<משה רוטמן: אגב, זה גם יותר יקר, זה ברמה של פלוס מינוס 16 אלף שקל ולא למורכבים.

משה מזרחי: הכשרה לא תפתור את החלק הראשון שלך.

<משה רוטמן: אני לוקח את זה לעוד מקומות כדי שתקבלו כיוונים שונים - - -

משה מזרחי: העניין הזה של סחיטת העובדים זה סיפור אחר.

<משה רוטמן: אני יודע שאני עושה כאן סלט, אבל אני בא ממקום של כאב וזעקה.

<משה רוטמן: מרבית העובדים הזרים שנדרשים במדינת ישראל הם בסיעוד, אין ויכוח על זה.

<משה רוטמן: המצב שלהם, אומנם אנחנו נתקלים - - -

משה מזרחי: אני אגיד לך עוד משפט.

משה מזרחי: אם אתה מביא מישהו לקטוף עגבנייה ונגרם נזק לעגבנייה לא קרה שום דבר.

משה מזרחי: בסדר.

משה מזרחי: בלי לזלזל, אנחנו מדברים כאן על בני אדם ולא על ירקות.

<משה רוטמן: אני כן מנסה לציין את היוזמה של רשות האוכלוסין ושל השר בקטע של הלבנת עובדים ועזרה.

<משה רוטמן: אני חושב שזה עשה משהו, אבל המשהו הזה הוא בעצם נגיעה מאוד מאוד קטנה.

<משה רוטמן: אני מבקש, שהוועדה תיפנה ותחשוב על דרך לעודד עידוד תעסוקתי של ישראלים שהיום המדינה נותנת להם דמי אבטלה בקלות רבה, שיצאו לעסוק באותם מקצועות כי זאת בעצם ציונות.

<משה רוטמן: עכשיו פיטרתי מלווה של הילד שלי שעבד שש שנים, הוא בעל שני תארים אקדמיים.

<משה רוטמן: הבן שלי מונשם ומשותק, הוא גמר מבחני בגרות בהצטיינות, ובהצטיינות יתר, הוא עושה שירות לאומי.

<משה רוטמן: אני חושב שאנחנו צריכים להוביל את זה למקום שלמעלה ולא למקום שלמטה.

<משה רוטמן: למה צריך להסתכל על הנכים האלה כאל מסכנים?

<משה רוטמן: המדינה הפכה אותם למסכנים.

<משה רוטמן: ברגע שנותנים לנכה, זה נוגע לעובדים הזרים, נותנים לו 4,300 שר"ם כשעובד זר עולה כפול?

<משה רוטמן: אני הייתי בקשר עם גלעד ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת, סיפקת לו נתונים יחד עם עוד חברים, נכה מקבל חצי.

<משה רוטמן: אפילו קצבת הנכות שלו היא חצי משכר מינימום, אז חבר'ה, יש לנו חצי בנאדם, חצי אזרח, חצי נכה ובגלל זה אנחנו נראים כך.

<משה רוטמן: בואו נדאג לילדים שלנו.

<משה רוטמן: אף אחד לא יודע מה יהיה איתו מחר.

<משה רוטמן: אף אחד לא יודע מה צופן העתיד.

<משה רוטמן: אני חושב שבנושא הסיעודי המצב שלנו אקוטי.

<משה רוטמן: לא יתכן שמסרסרים בעובדים שלנו, הם אוהבים לעבוד פה ואל תטעו.

<משה רוטמן: העובדים מסרילנקה באים אחרי עבודה בכווית וסעודיה, שם התייחסו אליהם, סליחה על הביטוי, כמו משרתים עלובים וכאן הוא רוצה ממני אורז פרסי כי לא מתאים לו כבר ב- 5-6 שקלים, הוא רוצה ממני בוסמתי שעולה פי שתיים.

<משה רוטמן: תראי באיזה רמות אני מתעסק בהעסקה של שני עובדים זרים.

<משה רוטמן: הבן שלי עושה שירות לאומי וכעת אני מפטר עובד כי אני צריך לשלם לו משכורת.

<משה רוטמן: גם לזה המדינה לא דאגה.

<משה רוטמן: קרין כבר מטפלת במישורים אחרים בעניין השירות הלאומי.

<משה רוטמן: אני אומר שאנחנו צריכים לבנות את הארץ.

<משה רוטמן: הארץ היא לא רק חקלאות, היא לא רק בניינים.

<משה רוטמן: צריך לדאוג גם לאותם אנשים שגרים פה וחיים פה מילדות ועד זקנה.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: אחרון מבין הארגונים.

מיכל רוזין: אברהם דניאל בבקשה.

<אברהם דניאל: אני מאיגוד לשכות המסחר.

<אברהם דניאל: תראו, אני לא רוצה לפגוע באף אחד, אבל אני לא מאמין שפקידי ממשלה יכולים לנהל עסקים ויכולים לנהל חברת כוח אדם.

<אברהם דניאל: למעשה, פקידי ממשלה עם כל שינוי השיטה הפכו להיות חברת כוח אדם.

<אברהם דניאל: על עניין של דמי התיווך הייתה אפשרות שהמדינה תפקח.

<אברהם דניאל: הייתה אפשרות למנוע אותו באמצעות פיקוח יותר צמוד על חברות כוח אדם.

<אברהם דניאל: מה זה גרם לנו?, מה הנזק שנגרם?

<אברהם דניאל: – איכות עובדים ירודה וניתן להוכיח את זה.

<אברהם דניאל: להבאת העובדים הזרים לוקח לנו כשלושה חודשים עד שאנחנו מקבלים את העובד, במקום שלושה שבועות מקסימום חודש.

<אברהם דניאל: אם תרצי גברתי אתן לך פה מסמכים.

<אברהם דניאל: עובד שהוזמן ב- 11.3 המעסיק קיבל אותו ב- 17.6.

<אברהם דניאל: עובד שני שהוזמן ב- 16.3 המעסיק קיבל את העובדים ב- 24.6.

<אברהם דניאל: מה זה אומר?

<אברהם דניאל: - נניח שיש לי עשרה עובדים, עזבו אותי שלושה עובדים, את יודעת מה זה בשבילי כשאני גם בחוסר של עשרה עובדים, חסרים שלושה עובדים במשך שלושה חודשים, זה נזק רציני.

<אברהם דניאל: לא יעלה על הדעת גם אם עושים כזה שינוי, אותנו הפכו לקומיסרים.

<אברהם דניאל: אני צריך לפנות למדור התשלומים.

<אברהם דניאל: נראה אותך משיגה אותם בטלפון.

<אברהם דניאל: נראה אותך מתקשרת איתם?

<אברהם דניאל: הם גובים מיליוני דולרים בשנה מהחקלאים ואין מענה.

<אברהם דניאל: תארי לך שאני הולך לכל עסק מסחרי, האלף של העניין זה שירות, גם לוקחים כסף וגם אין שירות.

מיכל רוזין: אתה מדבר על הלשכות.

<אברהם דניאל: כן.

<אברהם דניאל: בהחלט.

<אברהם דניאל: לא הלשכות אלא מדורי התשלומים.

<אברהם דניאל: ממשלת ישראל הכוונה.

<אברהם דניאל: בנוסף הלשכות גם הן גובות מאיתנו.

<אברהם דניאל: מחייבים אותי להזמין את העובד דרך הלשכה, למה אני לא יכול להזמין באופן ישיר?

<אברהם דניאל: כשאני הולך להזמין דרך הלשכות קורה דבר מאוד מעניין.

<אברהם דניאל: הוא אומר לי 'להזמין לך עובד עולה 200 שקל, ליווי כדי שאני אטפל בעובד שלך זה עוד 500 שקל' ועוד.

<אברהם דניאל: כל אחד לוקח מה שהוא רוצה ויש הפקרות.

<אברהם דניאל: לו היו נותנים לי את החופש להזמין את העובד באופן ישיר, אז היו רצות אחרי חברות כוח האדם בארץ ולא אני אחריהם.

<אברהם דניאל: הפכתי להיות, אני הפכתי להיות שבר כלי.

<אברהם דניאל: הכול אליו.

<אברהם דניאל: מה קרה?

<אברהם דניאל: למה לא נותנים מחשבה לכול?

<אברהם דניאל: זה שאת הצלחת למנוע את דמי התיווך, כל הכבוד להצלחה, אבל מהו הנזק שגרמתם?

<אברהם דניאל: זה לא בא בחשבון, על זה לא דנים?

מיכל רוזין: לכן אנחנו פה.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: אני אבקש לשמוע את יונתן פז מארגון SIMI.

מיכל רוזין: לאחר מכן נחזור למשרד החוץ ולרשות.

<יונתן פז: אני אבקש להוסיף בנושאי חקלאות ובניין.

<יונתן פז: היום יחד עם המכללה האקדמית רופין סיימנו מחקר, יחסית קטן בהקיפו, פעם ראשונה בעצם מעריכים את התופעה של גיוס עובדים באמצעות הסכמים בילטראליים.

<יונתן פז: אדגיש, מספר העובדים שנסקר הוא קטן, בסך הכול מדובר ב- 25 עובדים מתאילנד ו-25 מבולגריה.

<יונתן פז: התוצאות הן דרמטיות מבחינת האפקטיביות.

<יונתן פז: אנחנו רואים ירידה דרסטית בנושא של דמי התיווך.

<יונתן פז: מ- 9,000 דולר הממוצע שדווח עליו ל- 1,200 דולר בחקלאות ו-0 בבולגריה כי פשוט אין תיעוד של דמי תיווך.

<יונתן פז: יש כאן איזה הישג שלטווח הארוך הוא דרמטי וצריך לראות איך הוא מתפתח.

<יונתן פז: אנחנו נמשיך ונסקור את העובדים המולדובים.

<יונתן פז: היה ופיילוט הסיעוד יצא לדרך גם אותו נחקור.

<יונתן פז: בנוסף, יש קשיים, כל נושא האכיפה דורש מעקב, דורש טיפול יותר טוב.

<יונתן פז: אבל בסך הכול בעניין דמי התיווך כמו שציינת, זה לא ראי של הכול, זה הישג מאוד מאוד משמעותי.

<יונתן פז: אני מאמין שעם התקדמות המחקר נדע גם לתת תמונה יותר מורכבת לגבי האספקטים הבעייתיים.

<יונתן פז: תודה.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: רחל אני חוזרת אליך.

מיכל רוזין: גם לתת לך את זכות התגובה וגם להתייחס.

מיכל רוזין: נאמרו כאן טענות לגבי חוסר שיתוף פעולה או התייעצות עם הארגונים בשטח לגבי המשא ומתן.

מיכל רוזין: את רוצה להגיד משהו על זה?

<רחל אוברמן: לפני שאני אתייחס לנושא שיצחק גורביץ העלה, ארצה לומר שכמו שאנחנו יודעים, אנחנו היסטורית התנגדנו לנושא של הסכמים בילטראליים.

<רחל אוברמן: חשבנו שצריך יותר אכיפה.

<רחל אוברמן: משרד החוץ נכנס לתהליך כשהחליטו שזה מהלך ממשלתי.

<רחל אוברמן: כמו שיונתן אמר כאן, יש פה לא פחות ממהפכה.

<רחל אוברמן: ההסכם עם תאילנד, ההסכם עם ה- IOL, זה משהו שמדינות נוספות ביקשו ללמוד ממנו.

<רחל אוברמן: אני חושבת שבאמת, אני לא יכולה להשוות הסכמים שיש למדינות אחרות עם מדינות שלישיות, אני רק יכולה לומר שבאמת עשינו כאן מהפכה.

<רחל אוברמן: לגבי הטענות של יצחק, יושב צוות בין משרדי שחברים בו - - -

מיכל רוזין: בכל זאת תתעכבי, אולי כי אני לא יודעת, למה בעצם הייתה התנגדות של משרד החוץ להסכמים בילטראליים.

<רחל אוברמן: חשבנו שזה לא מה שיפתור את הבעיה של דמי התיווך.

<רחל אוברמן: בהקשר של דמי התיווך חשבנו שצריך לשים יותר דגש על האכיפה.

<רחל אוברמן: זאת הייתה - - -

מיכל רוזין: הייתה לכם בעיה מעבר לכך להיכנס להסכמים עם מדינות בעניין ייבוא עובדים זרים?

<רחל אוברמן: אני חושבת שהסכמים בילטראליים, יש להם צדדים חיובים ויש להם צדדים שליליים בהקשר של יחסי החוץ.

<רחל אוברמן: מצד אחד, זה אולי משפר את הקשרים בין המדינות וכדומה.

<רחל אוברמן: מצד שני, יש גם קשיים.

<רחל אוברמן: לדוגמה, אם עובדים לא מרוצים אחרי שהם מגיעים לארץ, זה כן יוצר לנו איזו בעיה מדינית.

<רחל אוברמן: אני חושבת שלכל הסכם יש את היתרונות ואת החסרונות שלו.

<רחל אוברמן: אנחנו נכנסנו לתהליך ואנחנו מאוד מגויסים, באמת מפנים לזה המון משאבים.

<רחל אוברמן: ספציפית לגבי הטענה שעלתה כאן.

<רחל אוברמן: בצוות הבין משרדי יושבים נציגים מכל משרדי הממשלה שנמצאים בקשר עם הגורמים הפרטיים הרלוונטיים.

<רחל אוברמן: אנחנו לא נוהגים לשתף במשא ומתן עצמו גורמים פרטיים אלא רק גורמים ממשלתיים.

<רחל אוברמן: כן זכור לי שבסבב הראשון של המשא ומתן עם בולגריה אתה הצטרפת ולדעתי גם נציג נוסף הצטרף אלינו.

<רחל אוברמן: לא למשא ומתן עצמו אלא על הטקסטים, היו לכם פגישות עם סוכנות התעסוקה - - -

<יצחק גורביץ: אבל עדיין וזו בדיוק הסוגיה.

<יצחק גורביץ: כי כשאני מגיע לבולגריה עם שירות התעסוקה ואומרת לי הגברת סלבקה מולדובה, 'מה זאת אומרת, המדינה שלכם, משרד החוץ שלכם לא מאמין לנו כי בהסכמים יש אמירות של .

<יצחק גורביץ: .' אתם יודעים, זו כבר לא הבעיה שלי, זו הבעיה של משרד החוץ.

<יצחק גורביץ: חלק מהניסוחים בהסכמים, חלק מהתניות כמו ה- 75%, והאופן שמגיעים.

<יצחק גורביץ: אני מסכים עם מה שאמרת, זה פוגע במערכת היחסים.

<יצחק גורביץ: לא על זה אני מדבר.

<יצחק גורביץ: הצוות יושב על הכיפק, אבל מי כרגע יושב בצוות לקדם, אל תגידו לי על מה מדברים, אבל מי יושב בצוות שמנהל את המשא ומתן עם סין?

<יצחק גורביץ: תגידו לי מי יושב ולא על מה מדברים.

<יצחק גורביץ: חלילה, אני לא - - -

<רחל אוברמן: כל משרדי הממשלה הרלוונטיים.

<יצחק גורביץ: מי מנהל את המשא ומתן בפועל?

<יצחק גורביץ: מי יכול לתת סיוע, התייחסות?

<רחל אוברמן: ככל שעולה הסוגיה המקצועית יש גורמים מקצועיים שנמצאים איתכם בקשר.

<רחל אוברמן: אני זוכרת שנעשו אילך פניות בעבר גם לגבי הכישורים - - -

<יצחק גורביץ: ברור ואני גם נותן מענה.

<יצחק גורביץ: אין ספק.

<יצחק גורביץ: <קריאה:> זה אומר שכן יש מענה, יש שיתוף פעולה.

<רחל אוברמן: זו תשובה ליצחק לגבי הטענה.

מיכל רוזין: אהרון ברזאני.

מיכל רוזין: נשאלו פה כמה שאלות גם לגבי המשא ומתן והתייעצות עם גורמים מקצועיים.

מיכל רוזין: בענף החקלאות לגבי זמן ההמתנה שהאריך את זמן ההגעה כאשר מדובר בהסכם בילטראלי ולא חברות תיווך.

מיכל רוזין: אני מבקשת לשאול לגבי העלות של מעסיקים בישראל ללשכות התיווך.

מיכל רוזין: האם קבעתם כמה, על מה ומה מותר והאם יש פיקוח על הנושא הזה?

<אהרון ברזאני: בנוגע ללוחות הזמנים בחקלאות, נקבע בהסכם שמיום הגשת הבקשה העובד ינחת כאן, כמובן אם הכול יתנהל על פי אותו תרשים זרימה, ינחת העובד תוך 45 יום בארץ.

<אהרון ברזאני: ברוב המקרים העובדים נחתו לאחר 45 יום.

<אהרון ברזאני: היו לנו מקרים, לצערנו היו במשרד החוץ שתי שביתות גם בשנת 2013 וגם בשנת 2014, שביתות של חודש ימים.

<אהרון ברזאני: יש כאן פער של חודש ימים בהבאת העובדים.

<אהרון ברזאני: אנחנו מנסים לסגור את הפער הזה ואני מקווה שתוך חודש ימים נסגור את הפער, אז נגיע ללוחות זמנים כפי שקבענו שתוך 45 יום העובדים האלה ינחתו.

<אברהם דניאל: ומה עם הנזק שנגרם לי?

מיכל רוזין: אבל הוא לא אחראי על שביתה של וועד עובדי משרד החוץ.

<קריאה: ומה על הנזקים שנגרמו כתוצאה מהשביתה בדואר?

<אהרון ברזאני: זה לגבי לוחות הזמנים בחקלאות.

<אהרון ברזאני: שוב אני שב ואומר, אנחנו מנסים להשתפר כל הזמן, זה דבר חדש שלומדים אותו.

<אהרון ברזאני: להפך, אנחנו ביקשנו מאבשלום אבו וילן לצאת לתאילנד לבחון את כל התהליך - - -

<אברהם דניאל: תגיד, הוא כתב צ'יק בחיים שלו?

<אברהם דניאל: הוא עבד בחיים שלו בחקלאות?

<אברהם דניאל: עם כל הכבוד לאבו וילן, הוא חבר שלי ותאמיני לי, אני מכיר אותו יומיים.

<אברהם דניאל: כל החיים שלו הוא לא כתב צ'יק אחד, אז מה.

מיכל רוזין: אני בטוחה שהוא בודק את הדברים לעומק.

<אהרון ברזאני: נבחנו הדברים על ידי אבשלום אבו וילן שם והוא הגיש דוח.

<אהרון ברזאני: הדוח אכן אישר את מה שאנחנו אומרים.

<אהרון ברזאני: העובדים ברובם מגיעים מהאזורים הכפריים, רובם ככולם והתהליך הוא תהליך טוב ושמתבצעת שם כל הפעילות שקבענו בהסכמים שלנו.

<אהרון ברזאני: נכון שפה ושם יש מקרים חריגים, הם מטופלים על ידנו.

מיכל רוזין: והעלויות כאן בארץ למעסיקים, האם זה מפוקח, כמה?

<שושנה שטראוס: אני אתייחס לגבי העלויות ללשכות הפרטיות בחקלאות.

<שושנה שטראוס: אחרי שהתחלנו את ההסכם הבילטראלי, אפשרנו לחקלאים לתקופה מסוימת להביא או באמצעות - - -

מיכל רוזין: שלום אבו וילן.

מיכל רוזין: הרגע דיברו עליך.

משה מזרחי: תגיד, כתבת צ'יק אחד בחיים?

<אברהם דניאל: אני אמרתי שכל הצ'יקים שכתבתי ביום אחד, אתה לא כתבת כל החיים.

מיכל רוזין: לא זה מה שאמרת, יש פרוטוקול.

מיכל רוזין: אמרת שהוא מעולם לא כתב צ'יק.

מיכל רוזין: אני אישית יודעת שהוא חתם על כמה וכמה צ'יקים.

מיכל רוזין: זה שהוא חבר קיבוץ נאמן לאורך כל השנים לא אומר - - -

<אברהם דניאל: כגזבר.

<אברהם דניאל: אני כתבתי לעצמי.

מיכל רוזין: אבו וילן, אנחנו שמחים שהצטרפת.

מיכל רוזין: דיברו בישיבה שנסעת, בדקת ואישרת את ההסכם הבילטראלי.

<שושנה שטראוס: בשלב מסוים לאחר התחלת יישום ההסכם הבילטראלי, המדינה נתנה שתי אפשרויות, או שהחקלאי יזמין ישירות ויש ארגון חקלאי שמלווה אותו, או באמצעות לשכות פרטיות.

<שושנה שטראוס: הלשכות הפרטיות פנו לבג"צ ובג"צ פנה למדינה להסדרת הנושא, ולא לפגוע בזכות העיסוק של הלשכות הפרטיות - - - <קריאה:> מה פתאום?

<שושנה שטראוס: הוא לא פסק.

<שושנה שטראוס: תראי לי את פסק הדין הזה.

מיכל רוזין: היא תראה לך, היא לא אומרת מהאוויר.

מיכל רוזין: <קריאה:> אני הייתי בבג"צ הזה, מה, אני לא יודע?

<שושנה שטראוס: מה שכן, יש עלות לליווי של הלשכות.

<שושנה שטראוס: במשך שנים נתנו לחקלאים בחינם בארץ.

<שושנה שטראוס: ברגע שאנחנו פיקחנו על הסכומים שהעובדים הזרים יכולים לשלם, וגזרנו את השירותים שהעובד מקבל, נשארה עלות חדשה שלא הייתה בעבר שהחקלאים צריכים לכסות.

מיכל רוזין: על כמה הוחלט שהיא?

<שושנה שטראוס: אין פיקוח מסוים.

<שושנה שטראוס: זה משא ומתן בין החקלאים לבין הלשכות.

<שושנה שטראוס: החקלאים יכולים בעצמם להתארגן ולפתוח לעצמם לשכה - - -

<אברהם דניאל: אני רוצה להזמין לבד, למה אני לא יכול?

<אברהם דניאל: תעני לי על השאלה הזאת.

<שושנה שטראוס: סליחה, אתה לא תוקף מישהי בוועדה כאן.

<שושנה שטראוס: יש אפשרות לפתוח לשכות פרטיות, יש כללים שצריך לעמוד בהם.

מיכל רוזין: כלומר, את מחזירה את הכדור לחקלאים ואומרת שתסגרו עם חברות תיווך, תעשו איתם משא ומתן לגבי המחירים.

מיכל רוזין: כרגע אין פיקוח, השוק פרוץ והם יכולים לקחת כראות עיניהם.

<שושנה שטראוס: תלוי אילו שירותים החקלאי רוצה לקבל מהלשכות.

<שושנה שטראוס: כמו שהעובד משלם את המקסימום אז גם החקלאי.

<שושנה שטראוס: שוב אומר, אפשר להקים לשכות פרטיות, קבוצות חקלאים יכולים להקים לשכות פרטיות, ארגונים חקלאים אם הם לא מרוצים מהשירותים הקיימים בלשכות הקיימות בעצם יכולים להקים.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: יש למישהו משהו מאוד חשוב להגיד שלא נאמר עד כה.

<אברהם דניאל: יש לי רק בקשה, באמת הפעם כללית קטנה.

<אברהם דניאל: לדעתי כדאי לעשות דיון בצורה יותר רחבה על העניין.

<אברהם דניאל: לא שבאים שומעים את זה, שומעים אותי וזה במקטעים.

<אברהם דניאל: צריך לעשות דיון כללי מה טוב למדינת ישראל.

<אברהם דניאל: האם היא רוצה חקלאות או לא רוצה חקלאות.

<אברהם דניאל: כל הזמן דנים במקטע ושוכחים את הדברים האחרים.

<אברהם דניאל: לדעתי זו טעות.

<אברהם דניאל: אני חושב שחייבת ממשלת ישראל לעשות דיון מעמיק אם היא רוצה חקלאות - - -

מיכל רוזין: כשאני אהיה ראש ממשלת ישראל, אני מבטיחה לך דיון על החקלאות במדינת ישראל.

<יצחק גורביץ: אני מתנצל, לא רציתי ואני לא רוצה לפגוע באנשים כי אני יודע שהאנשים שם עמלים על הדברים.

<יצחק גורביץ: את שושנה אפשר למוצא גם ב-12 בלילה ולהשיג אותה במיילים.

<יצחק גורביץ: זאת לא הכוונה.

<יצחק גורביץ: צריכים להבין שמאחורי המסמכים האלה שעומדים קבלנים, עובדים ודירות - - -

מיכל רוזין: אתה לוקח לי את דברי הסיכום.

מיכל רוזין: אני רואה איך אתה בונה את עצמך לשבת כאן במקומי.

מיכל רוזין: אני אבקש לסכם.

מיכל רוזין: התחלנו בזה ואני גם רוצה לסכם.

מיכל רוזין: מדינת ישראל קיבלה החלטה.

מיכל רוזין: היום לראשונה שמעתי שמשרד החוץ התנגד לה, אבל הוא קיבל אותה.

מיכל רוזין: ההחלטה היא החלטה נכונה, הבאת עובדים לישראל צריכה להתבצע באופן של הסכמים בילטראליים בין מדינות ולא באופן שזה התבצע על ידי דמי התיווך.

מיכל רוזין: האכיפה, גם אם היא הייתה טובה או גם אם הייתה לא מספקת, לא הצליחה לעצור את דמי התיווך ובוודאי לא במדינות המוצא.

מיכל רוזין: יש קושי של רשויות האכיפה לפעול במדינות המוצא באופן שבאמת יחסום את דמי התיווך הגבוהים.

מיכל רוזין: דמי התיווך הגבוהים האלה במדינות המוצא יצרו כאן קשיים עצומים בהעסקת עובדים זרים.

מיכל רוזין: ניסנו לחסום וזה לא אומר שפתרנו את כל הבעיות, יש הרבה בעיות שלא נפתרו דרך ההסכמים הבילטראליים.

מיכל רוזין: קודם כל בואו נראה שאנחנו מקיימים את ההחלטה שתשפר חלק מהעניין.

מיכל רוזין: בוודאי זה יקל על דמי התיווך.

מיכל רוזין: אני מופתעת לשמוע שאין פיקוח על המחירים של הלשכות הפרטיות.

מיכל רוזין: אני לא חושבת שזו פגיעה בחופש העיסוק, אני חושבת שנכון שהמדינה תקבע את הדברים האלה, בין בהסכמים של הענפים השונים ובין באופן כללי.

מיכל רוזין: אני חושבת שהמדינה הייתה צריכה לקדם או לדחוף את החקלאים לעשות את זה, וגם בתחומים האחרים: סיעוד ובניין.

מיכל רוזין: <קריאה:> בסיעוד יש.

מיכל רוזין: זה כבר טוב.

מיכל רוזין: אני רוצה, שוב, לעמוד על כך ש- - - <קריאה:> בבניין לא צריך כי זה דרך חברות כוח אדם.

מיכל רוזין: <קריאה:> יש סכום מקסימום.

מיכל רוזין: טוענת שושנה שלא, העובד משלם ולא כמה המעסיק משלם.

מיכל רוזין: כאן זה כבר נפתח למשא ומתן ואין פיקוח.

מיכל רוזין: מן הראוי שגם המעסיק ידע כמה הוא אמור לשלם וכמה הוא צריך לשלם.

מיכל רוזין: אני אבקש לומר שיש פער מאוד מאוד גדול בין הפרסומים הגדולים על הסכמים כאלה ואחרים והבאת עובדים זרים, בעיקר לענף הבניין, אבל לא רק, לבין ההתקדמות בפועל של משרד החוץ, רשות האוכלוסין וההגירה, משרד הפנים בעניין המשא ומתן עם המדינות השונות.

מיכל רוזין: אני לא מאיצה בכם לסגור הסכמים לא טובים, לא נכונים, לא מתאימים למדינת ישראל, חס וחלילה.

מיכל רוזין: לא לעצום עין, לא להעלים עין מדברים שלא מקובלים עלינו.

מיכל רוזין: אמר כאן חבר הכנסת משה מזרחי ואני מסכימה איתו לחלוטין, אנחנו חברה מתוקנת וגם אם יהיה לנו קושי להביא עובדים זרים, אנחנו לא נביא אותם במחיר של ניצול באותן מדינות לא מתוקנות או שאין בהן את החוקים שאנחנו מצפים שיהיו כאן במדינה.

מיכל רוזין: לכן אנחנו לא רוצים לעשות סחר עבדים, אנחנו רוצים להביא עובדים על פי התנאים שאנחנו מצפים מעצמנו, באמות המוסר וההוגנות שלנו.

מיכל רוזין: אבל, יש כאן פער מאוד גדול בין החלטות ממשלה שמתקבלות והזמן שלוקח ליישם אותן.

מיכל רוזין: יש כאן פער מאוד גדול בין החלטות ממשלה שלמתקבלות ולא נראה שניתן ליישם אותן.

מיכל רוזין: אני חשבת שיש כאן הטעייה, אם אני הוטעיתי כחברת כנסת, אין לי ספק שיש כאן הטעייה של הציבור.

מיכל רוזין: החלטת ממשלה כזאת, כשהיא מתפרסמת בכותרות ראשיות, מבחינתי היא אומרת שזה עומד לקרות תוך חודש-חודשיים-שלושה.

מיכל רוזין: זה לא אוקיי, עכשיו אנחנו בודקים את העניין ובואו נראה בעוד שנתיים אם נצליח לפתור.

מיכל רוזין: שוב אני אומרת, אני לא באה אליכם בטענות, אני חושבת שיש פה פער.

מיכל רוזין: הפער הזה נשמע שהוא בלתי נסבל.

מיכל רוזין: כרגע זה אומר שצריך למצוא חלופות או לדבר על חלופות לענפים השונים.

מיכל רוזין: למשל ענף הבנייה, ברור לי שהחלופה של הפלסטינאים, יש לי מה להגיד על ענייני עוצר וכדומה וזה לא המקום והזמן.

מיכל רוזין: ברור לי למה זה נעצר וזה לא הגיע לישיבת הממשלה.

מיכל רוזין: אין ספק שהחלטה כזאת צריכה להגיע לישיבת הממשלה וצריכה להתקבל.

מיכל רוזין: שוב, הרי העובדים הזרים בדיוק באו לענות על החוסר בגלל הסיבות האלה.

מיכל רוזין: כמובן שנשמח שיהיה כאן

מיכל רוזין: הסדר מדיני וכולם יוכלו לעבוד מתוך המדינה השכנה ולא נצטרך להביא ממדינות רחוקות.

מיכל רוזין: כל זה לא המצב, אנחנו צריכים למצוא פתרונות לענפים השונים, כי הענפים האלה קורסים בגלל שאין ידיים עובדות ובוודאי אותם אנשים סיעודיים שזקוקים לטיפול ועזרה.

מיכל רוזין: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי ההסכמים הבילטראליים.

מיכל רוזין: תודה רבה לכולכם ואני באמת מעריכה את העבודה שאתם משקיעים בנושא.

מיכל רוזין: תודה.