ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 291, 2014-05-22 11:00

מירי רגב: אני רוצה לפתוח את סיור ועדת הפנים והגנת הסביבה באופן פורמלי בחוף הים בתל אביב, בהובלתה של צלול, שבאמת מלווים את הוועדה בכל מה שקשור לחופי הים, לזיהום הים, לאיכות החיים של האזרחים שמגיעים ליהנות מחוף הים.

מירי רגב: נמצאים פה גם חברי הכנסת דב חנין ותמר זנדברג, שעמדה בראש ועדת משנה בנושא חופי הים יחד עם דוד אזולאי ותציג את הממצאים שלה במסגרת הישיבה שלנו.

מירי רגב: אז, מאיה, אנחנו מתחילים את הסיור.

מירי רגב: דווקא פה בתל אביב אני רוצה להגיד משהו.

מירי רגב: אנחנו נמצאים בתל אביב, כי אנחנו קרובים וכולם יכלו להגיע, אבל הסיור הזה והמסקנות שלו הם לגבי החופים כולם במדינת ישראל.

מירי רגב: אין לנו שום כוונה לתת פה עדיפות לתושבי תל אביב, אלא לכל אזרחי המדינה, שייהנו מחופי ים שאפשר להיכנס אליהם בחינם, שהם יהיו נגישים גם לאותם אלה שלא יכולים להגיע בצורה חלקה לחוף, שאיכות המים תהיה טובה, שהמצילים יוכלו להיות פה עד השעות המאוחרות של הערב, שעם כל הכבוד למקום שאנחנו נמצאים בו, לא נשתה קפה ב-18 שקלים.

מירי רגב: עם כל הכבוד לזה שבעלי עסק צריכים להרוויח, המחירים צריכים להיות סבירים ושהכניסה תהיה חינם.

מירי רגב: כל הדברים האלה יעלו בסיור הזה פה בחוף, אבל המסקנות והדיון שאנחנו נעשה אחרי הסיור הזה תקפים לחופים כולם במדינת ישראל.

מירי רגב: מאיה, בבקשה.

<מאיה יעקובס: תודה רבה.

<מאיה יעקובס: קודם כל באמת תודה רבה לכם, חברי הוועדה, חברי הכנסת, שבאתם, הנושא הוא מאוד חשוב ואנחנו שמחים שאתם כאן.

<מאיה יעקובס: אנחנו הולכים לעשות סיור קצר יחסית לאורך החוף, כדי להמחיש את הפרספקטיבה של עמידה ליד המים כשאין מקום לזוז.

<מאיה יעקובס: כרגע אנחנו בתחילת עונת הרחצה, אמצע השבוע, זה לא מאפיין את מה שקורה פה באוגוסט.

מירי רגב: אנשים עוד עובדים ולומדים ויש בגרויות, היום יש בגרות במתמטיקה ונאחל בהצלחה לתלמידים שניגשים.

<קריאה: תחנת ההצלה סגורה פה ממול.

<מאיה יעקובס: חכה שנייה, עוד נגיע לזה.

מירי רגב: בוא, יושב ראש ועד המצילים, בוא.

מירי רגב: בכל מקום יש ועדי עובדים.

דב חנין: וטוב שכך.

<מאיה יעקובס: עמותת צלול מדדה בשנתיים האחרונות באוגוסט, בשיא הקיץ, את מצב הצפיפות בחופים.

<מאיה יעקובס: הלכנו עם סרט נע ומדדנו כמה שטח במטראז' נשאר לכל אחד.

<מאיה יעקובס: אז אנחנו נלך לשם כדי להרגיש את זה באופן מומחש ונדבר על המחירים ונדבר על הבעיה של המצילים, שכאן במתחם הזה הקצר, מכאן ועד לקו הדולפינריום, אלפי אנשים מצטופפים מדי שבת ובסופי שבוע ואין כאן מצילים, ויש כאן בעיה של ביוב בחול, שזה משהו שנופל בין הכיסאות, בין משרד הפנים לבין משרד הבריאות, כי לא בודקים את זה באמת כמו שצריך.

<מאיה יעקובס: אז אני רוצה שנלך ונראה את זה עכשיו ונמשיך ונדבר על זה כאן.

<גלי רז: מאיה, אני יכול לשאול שאלה?

<מאיה יעקובס: כן, רק אני אשלים את המשפט.

<מאיה יעקובס: מה שיש כאן, הזמנו באופן ייחודי וראשוני את נציגי הזכיינים ואת הנציגים של החברות שאנחנו בדרך כלל באים מהצד התוקף אותם, בגלל שחשוב לנו לדבר, חשוב לנו למצוא את הפתרונות, חשוב לנו למצוא את הדרך, למצוא את עמק השווה - - -

מירי רגב: שכולם ירוויחו, שגם הזכיינים ירוויחו, אבל גם הציבור ירוויח.

<מאיה יעקובס: לדעת מה המקום שבו אפשר להוריד את המחירים, האם זה הרשויות המקומיות שדורשות יותר מדי כסף מהזכיינים - - -

מירי רגב: נמצא פה נציג עיריית תל אביב?

<מאיה יעקובס: יש פה חברת אתרים ועיריית תל אביב וגם מרשויות מקומיות נוספות וממשרד הפנים פה.

<מאיה יעקובס: עם כולם אנחנו נמשיך ונדבר אחר כך, יש לנו כאן את השיחה עם הזכיינים, אחרי זה אנחנו הולכים הלאה לשיחה מורחבת יותר.

מירי רגב: אנחנו מתחילים פה עם השיחה עם הזכיינים?

<מאיה יעקובס: כן.

<מאיה יעקובס: בואו נתחיל בסיור.

<גלי רז: מאיה, אני רוצה לשאול שאלה.

<גלי רז: אני ממטה אשר בצפון, וחבל, אמרת קודם שבאים הנה בשביל שכולם יוכלו לבוא ולראות ולהתכנס כאן.

<גלי רז: לצערי הרב אתם לא מגיעים, לא לצפון ולא לדרום והמדידות שאתם עושים פר סככה, כיסא, בשטח מרובע, איננו תואם לחלוטין את מה שקורה בצפון.

<גלי רז: בצפון יש מצוקה אדירה של תפעול החופים, אין למועצות כספים לתחזק ולתפעל את החופים.

<גלי רז: דיבר איתך ראש המועצה שלנו, גיורא - - -

מירי רגב: ביום ראשון בכנס ראשי מועצות.

<גלי רז: ואנחנו לא זוכים לשום היענות.

<גלי רז: אין שום בעיה של מחיר, אני מבקש ממך - - -

מירי רגב: אחרי הסיור אנחנו עוברים לישיבה - - -

<גלי רז: אני מבקש ממך, שלא יהיו מפה השלכות, לא על הצפון ולא על הדרום, זה סיפור שונה לחלוטין.

<גלי רז: גם עם המצילים, גם עם הטיפול, גם עם עלויות המים.

<גלי רז: הייתי אצלכם בכנס, אתם לא מתייחסים אלינו לחלוטין, רק תל אביב-נתניה.

<גלי רז: אני נורא מצטער.

<מאיה יעקובס: חס וחלילה, זה ממש לא - - -

מירי רגב: אנחנו לא מתווכחים פה עם הצפון, אבל משום שכבר הרמת לנו את זה להנחתה ונמצא איתנו במקרה גם נציג משרד הפנים, הבכיר כמובן, שאחראי על כל הסוגיה הזאת, אתה בין שבעת החופים ששר הפנים אישר לכם לגבות כסף, 12 שקלים לכל אזרח שנכנס.

מירי רגב: אז אחר כך נדבר על מה אתם עושים בכסף, על מה נשאר לכם.

<גלי רז: בואי נדבר.

מירי רגב: נעשה את זה אחר כך בדיון.

<גלי רז: אתם קיבלתם את התחשיב, אבל זה 12 שקל מלפני ארבע שנים, מגיל 13 ומעלה.

מירי רגב: רגע, אבל אנחנו לא מתווכחים, כי אני רוצה בכלל לבטל את ה-12 שקלים.

מירי רגב: שגם את זה לא יהיה.

<גלי רז: אין בעיה, אמר לך יהודה שביט ז"ל, באוגוסט, כשהיינו בוועדת הפנים, 'אני מוכן בתור ראש מועצה כניסה חינם לכל התושבים של המדינה במטה אשר, בבקשה, שמשרד הפנים יממן את החזקת החופים'.

מירי רגב: אז אתם תגיעו לדיון שלנו אחרי הסיור.

<גלי רז: אני איתך לכל אורך הדרך.

<מאיה יעקובס: מעולה.

מירי רגב: איתי לכל אורך הדרך?

מירי רגב: מה, התפקדת לימין?

מירי רגב: (סיור בחוף)

<מאיה יעקובס: בעצם כל מה שיש כאן בקיץ, צפוף כבר עכשיו בשבתות.

<מאיה יעקובס: יש כאן את נציג המשטרה שסיפר לי שהוא היה פה בבוקר מוקדם וברח מפה כבר בצהריים, כי היה צפוף ואנשים ישבו עליו.

<מאיה יעקובס: אז זה נראה מאוד יפה ומאוד פסטורלי כרגע - - -

מירי רגב: שהולכים פה בחוף הנקי, יחסית.

<קריאה: באנו לעשות פרסומת לים.

<מאיה יעקובס: האמת, לא צריך אותנו, זה עושה פרסומת בפני עצמו.

<מאיה יעקובס: משרד התיירות, דרך אגב, משקיע המון משאבים בהזמנת תיירים תוך כדי זה שהם מדגישים את החופים שלנו, אבל אז מגיעים לפה תיירים ואסור להם להיכנס לכל כך הרבה חופים בגלל שאין פה מציל.

<מאיה יעקובס: החופים פה סגורים, אסור להיכנס - - -

מירי רגב: בחוף הזה אין מציל?

תמר זנדברג: אין, התחנה סגורה.

<מאיה יעקובס: התחנה סגורה, יש פה שלט שאוסר על כניסה למים.

<מאיה יעקובס: יש פה בעיה אקוטית, עד כדי כך שעכשיו, כשאני סיפרתי לנציגי משרד הבריאות, שיש בעיה של ביוב, אז הם אמרו לי, 'טוב, החוף סגור ממילא', אז אני אומרת להם - - -

<זאב פיש: סליחה, אתם עומדים ליד נציג משרד הבריאות.

<מאיה יעקובס: לא, אני לא אומרת - - -

<זאב פיש: אני בכלל לא הוזמנתי.

<זאב פיש: שמעתי שהוועדה מגיעה.

מירי רגב: קודם כל ברוך הבא, ואנחנו בהחלט נשמע את - - - אבל באמת השאלה מה קורה עם הביוב.

<זאב פיש: ביוב אסור שיהיה בים - - -

מירי רגב: אז איך קורה שיש כאן ביוב?

<זאב פיש: ברגע זה נודע לנו בצפון שיש איזה שהיא הזרמה - - -

<מאיה יעקובס: אני לא תוקפת, אני רוצה להציג בעיה.

<זאב פיש: אי אפשר להגיד המשרד - - -

מירי רגב: רגע, ממתי אתה יודע - - -

<מאיה יעקובס: אני לא גמרתי להגיד מה שרציתי להגיד.

<זאב פיש: את ציטטת אותי, זה פשוט לא נכון.

<מאיה יעקובס: לא, זאב, אני לא גמרתי ל - - -

מירי רגב: שנייה רגע, ממתי אתה יודע שיש כאן ביוב?

מירי רגב: ממתי אתה יודע שיש בחוף הזה ביוב?

<זאב פיש: כל החופים המוכרזים במדינת ישראל, נבדקים על ידי הרשויות המקומיות, משרד הבריאות, הגנת הסביבה, משרד הפנים באופן שוטף.

<זאב פיש: אין מדינה בעולם שהחופים המוכרזים, אני מדבר על החופים המוכרזים עומדים בקריטריונים כל כך מחמירים כמו במדינת ישראל.

<זאב פיש: פרויקט הדגל הכחול הבינלאומי - - -

מירי רגב: זה אנחנו יודעים.

מירי רגב: שאלתי אותך למה יש פה כרגע, אם יש פה ביוב ומה אנחנו עושים.

<זאב פיש: אין פה ביוב.

<מאיה יעקובס: לא במים, הבעיה היא בחול.

<זאב פיש: נמצא פה נציג המשרד להגנת הסביבה, הרשות המקומית.

<זאב פיש: אנחנו לא יודעים על שום ביוב פה בחול.

<זאב פיש: אדרבא, אם יש, תגידו לי, בבקשה.

<מאיה יעקובס: אז אם אתה תיתן לי להשלים את המשפט אני אגיד לך את זה כבר עכשיו.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: בואו רגע נרחיב.

מירי רגב: נציג המשרד להגנת הסביבה כאן?

מירי רגב: אתה יודע שיש כאן ביוב בחוף הזה?

<מרדכי כהן: אנחנו לא קיבלנו את המידע הזה.

<מאיה יעקובס: זה חדש.

<מאיה יעקובס: אני רוצה לספר לכם.

<מאיה יעקובס: אתמול בלילה סיימנו לקבל ממצאים ממעבדה שבחנה נקזים לאורך החופים כדי לבחון את העניין הזה של הנקזים, שאנשים יושבים בחול ויוצא מהם גם זיהום של ביוב ואנשים יושבים בחול.

<מאיה יעקובס: אני העליתי עכשיו את משרד הבריאות כי רציתי להציג בעיה שצריך להתמודד איתה, שהמשרד סוגר את החוף כשיש זיהום בתוך המים, אבל כרגע, מכיוון שאין פה מציל, אז מבחינתם באופן טכני החוף סגור.

<מאיה יעקובס: עדיין יושבים פה אנשים - - -

<זאב פיש: לא, לא, סליחה.

<זאב פיש: גברתי, אני חייב להסביר.

<זאב פיש: אנחנו מוצגים פה בצורה מוזרה לחלוטין.

<זאב פיש: זו לא המדיניות של משרד הבריאות.

מירי רגב: קודם כל זה ברור לחלוטין - - -

<מאיה יעקובס: זה מה שהיא כרגע אמרה לי.

<זאב פיש: מי אמר?

<מאיה יעקובס: הקולגה שלך.

<זאב פיש: מי הקולגה שלי?

<מאיה יעקובס: האישה עם החולצה הלבנה שדיברתי איתה קודם והיא אמרה 'טוב - - -

<זאב פיש: זו בכלל לא מדיניות המשרד.

מירי רגב: קודם כל אני מבינה שהסגירה של החוף היא בגלל שאין פה מציל.

<קריאה: זה חוף מוכרז?

מירי רגב: זה חוף מוכרז - - -

<מאיה יעקובס: זה היה חוף מוכרז שביטלו את מוכרזותו - - -

מירי רגב: וכרגע אין פה מציל.

<מרדכי כהן: לא, אולי נעשה את זה בצורה מסודרת?

<מרדכי כהן: החוף הזה נמצא בסופו של דבר רק בסגירה ל-14 יום בלבד.

<מרדכי כהן: זה לא צו - - -

<מאיה יעקובס: בישיבת עיריית תל אביב הודיעו שלא פותחים - - -

<מרדכי כהן: סליחה, אז אני אומר בואו נדייק.

<מרדכי כהן: שר הפנים התנגד בתוקף לסגירת החופים ולא אפשר לסגור את זה באמצעות צו.

<מרדכי כהן: מה שהתאפשר לעיריית תל אביב זמנית ל-14 יום לסגור את החוף רק מכיוון שבפועל אין מצילים.

<מרדכי כהן: זאת המציאות.

תמר זנדברג: מה יקרה אחרי 14 יום?

דב חנין: זה התמונה של 14 פלוס 14.

<מאיה יעקובס: כן, בדיוק, מה יקרה אחרי 14 יום?

<מרדכי כהן: בואו לא נטאטא את הבעיה.

<מרדכי כהן: למה אין מצילים?

<מרדכי כהן: יש הסכמי שכר, דור ב', אוצר, הסתדרות.

תמר זנדברג: נכון, למה שיהיו דור ב'?

<מרדכי כהן: לא, רק בואו נדייק.

<מרדכי כהן: זה לא עניין טכני.

<מאיה יעקובס: בואו נעשה את הדיון - - -

תמר זנדברג: רגע, קודם כל תסביר לנו מה יקרה אחרי 14 יום?

מירי רגב: שנייה, תמר.

מירי רגב: קודם כל את הדיון הזה אנחנו נעשה בהמשך.

מירי רגב: אבל זה ברור לחלוטין שמציל צריך להיות כאן.

מירי רגב: יש פה כל כך הרבה אזרחים שמגיעים לפחות בקיץ ליהנות מהים, לא יכול להיות שהים יהיה סגור לאזרחים להיכנס למים.

<מרדכי כהן: ולכן השר לא מוכן לחתום על הצו לסגירה.

<מרדכי כהן: אבל ישנה בעיה שצריך להתמודד איתה.

<מרדכי כהן: היא גם הסתדרות הסכמים, גם מרכז שלטון מקומי, גם אוצר - - -

תמר זנדברג: אבל למה שיהיו עובדים דור ב'?

<מרדכי כהן: זה הדיון.

<מרדכי כהן: כשנקיים אותו - - -

<מאיה יעקובס: מכיוון שאנחנו כאן עכשיו בואו בבקשה נמשיך.

<מאיה יעקובס: כשאנחנו עשינו את הסיור כאן והמודדים שלנו הלכו עם הסרט נע כדי לראות כמה שטח פנוי נשאר בחוף, היו צריכים ללכת בתוך המים, כי יושבים עם הכיסאות עד כאן.

מירי רגב: לא, וחלקם יושבים עם כיסאות גם על המים.

<מאיה יעקובס: מי שלוקח את הכיסא ויושב בתוך המים זה דבר אחר, אבל כשהמסעדה פורשת מראש את כל הכיסאות עד לקו - - -

מירי רגב: אבל בדרך כלל עד לאן המסעדה פורשת כאן את הכיסאות?

<מאיה יעקובס: בסופי שבוע הכול, מהבוקר.

מירי רגב: עד כאן?

<מאיה יעקובס: בטח.

מירי רגב: זאת אומרת עד כאן המסעדה עם שולחנות, כיסאות, עם מלצרים.

<מאיה יעקובס: הכול מלא, צפוף.

<מאיה יעקובס: אם את רוצה לבוא עם מגבת ולשבת בקרבת מציל, את לא יכולה לעשות את זה, פיזית, כי את צריכה להתחיל להזיז כיסאות.

מירי רגב: טוב, גם אין מציל.

<מאיה יעקובס: פה אין, נכון, אבל בחופים שיש מציל.

<קריאה: אבל המסעדה לא מגיעה לפה.

<קריאה: אתם טועים בהחלט.

מירי רגב: רגע, מי נציג עיריית תל אביב?

<קריאה: אתם טועים.

<קריאה: אני יושב פה כל שבת, הכול פנוי.

<קריאה: אל תיסחפו.

מירי רגב: נציג אתרים, אתם יודעים על כך שהעסקים משתלטים עד לכאן במהלך סוף השבוע?

<לארה גרוזנר: אנחנו מודעים לאכיפה של - - -

מירי רגב: לא, האכיפה זה אומר ש - - - קודם כל אתם מודעים שהמצב הזה קיים?

מירי רגב: זאת אומרת שבהחלט יש מצב ש - - -

<קריאה: מירי, תראי כרגע, אנשים במים.

<קריאה: ילד ואבא מוציאים אותו מהמים.

מירי רגב: אני שואלת האם העסק, שקיבל כאן את אישורכם, מגיע עד לכאן בהשתלטות על החוף כדי למכור ולהרוויח במהלך סוף השבוע?

<לארה גרוזנר: חברת אתרים אחראית אך ורק על הנכסים של החוף, היא לא אחראית על הפריסה של המתקנים עצמם, אכיפה על הפריסה של המתקנים מתבצעת על ידי אגף החופים.

מירי רגב: מי זה אגף חופים?

מירי רגב: אגב, התשובה ממש לא נכונה.

<נעמית מור חיים: חברת אתרים כרגע אחראית על בנייה של 1.8 קילומטר של בטון על החוף כדי להגדיל את הנכסים.

מירי רגב: אל תדאגי, זה לא יקרה.

מירי רגב: אני מבטיחה לך שזה לא יקרה.

<נעמית מור חיים: עצרנו את זה כרגע בבית המשפט.

מירי רגב: אני דיברתי עם ירון קליין, הוא הולך להתמנות למנכ"ל אתרים.

מירי רגב: ברור לחלוטין שיש לאתרים ולעיריית תל אביב מה להגיד בעניין - - - הרי היא נתנה לו את הרישיון וכשאתה נותן למישהו רישיון אתה צריך לדעת שבמהלך הרישיון אתה יכול לפקח על המחיר, אתה יכול לבקש שהמחיר יהיה מחיר ראוי, אתה מוודא שהם לא משתלטים ומגיעים עד הים עצמו.

מירי רגב: לא עשיתם את זה.

מירי רגב: לא אתם, לא עשו את זה בעבר, הפיקוח לא יכול לבצע כי זה לא היה בהסכם.

מירי רגב: ברגע שזה לא בהסכם בעל הבית או הזכיין עושה מה שהוא רוצה.

מירי רגב: בפתיחה החדשה שצריך לעשות - - -

<נעמית מור חיים: חברת אתרים בונה באופן לא חוקי על החוף, בלי תכנית, כש-50% מיועד - - -

מירי רגב: אנחנו נגיע לדיון.

<מאיה יעקובס: די כבר נו, כל אחד משרד אחר, אי אפשר עם הדבר הזה.

<מאיה יעקובס: כל גורם בא לכאן לוועדה להסביר למה זה לא הוא.

<מאיה יעקובס: חאלס, מה קרה?

<מאיה יעקובס: פה ספציפית בקיץ שעבר, כשעשינו את הסיור הזה של המדידה, ושוב, הכול היה מלא מלא מלא, היה פס צר בלבד למלצרים לעבור ובאה בחורה שהיא מדריכת גלישה, מהמועדון פה, והיא נשכבה להם בתוך השביל, כי לא היה לה שום מקום לפרוס מינימום ילדים, לעשות להם שיעור גלישה.

מירי רגב: לא, זה לא יכול להיות.

מירי רגב: זה חובה שעיריית תל אביב תתעסק עם זה.

מירי רגב: מרדכי, המצב שבתי העסק עד לכאן משתלטים על החוף, זה מצב שהוא לא יכול, זה צריך להסתיים אתמול.

מירי רגב: אין פה עניינים, לא אתרים ולא עיריות ולא זה, זה צריך להסתיים אתמול.

מירי רגב: מצב שבסוף שבוע אנשים באים ואין להם איפה לפרוש מגבת, כי הכול פה של עסקים, זה מצב שצריכה לצאת הנחיה שלכם במיידית בעניין הזה.

<מאיה יעקובס: אנחנו מדברים על מסות של אנשים.

<מאיה יעקובס: יש אלפי אנשים.

<עאטף חיראלדין: זה לא נכון.

מירי רגב: מה, הם משקרים פה?

מירי רגב: כולם משקרים?

<עאטף חיראלדין: יכול להיות שזה המצב, אבל הרשות מפקחת - - -

מירי רגב: הרשות מפקחת כדי שייכנס יותר כסף.

<עאטף חיראלדין: זה התפקיד שלה.

<מרדכי כהן: חבל על הוויכוח, זה מה שצריך לעשות ו - - -

מירי רגב: זהו, זה ייעשה.

מירי רגב: זה במיידי.

מירי רגב: זה דבר שלפחות במיידי אפשר לעשות אותו.

<מאיה יעקובס: באיזה שעות אתם נמצאים פה?

<קריאה: אני נמצא מתשע עד שעה חמש וחצי-שש.

<מאיה יעקובס: ומיד פותחים את כל הכיסאות והמיטות, נכון?

<מאיה יעקובס: בקיץ?

<קריאה: לא כל, אבל סגרו לנו את זה פה.

<מאיה יעקובס: בגלל שאין מציל עכשיו.

<קריאה: שברו כל המדרגות שעולים למצילים.

<קריאה: העירייה שוברת, אחרי העם משלם לבנות עוד הפעם.

<קריאה: אם יש סכסוך בין המצילים, העירייה לא - - - לא מגיע לנו, לתושבים.

<קריאה: החוף הוא ציבורי, עכשיו סוגרים - - -

<מאיה יעקובס: אתם הרבה שנים מגיעים פה לחוף, נכון?

<קריאה: אני 15 שנה.

מירי רגב: כמה זמן כבר אין מצילים פה בחוף?

<קריאה: השנה הזאת.

מירי רגב: מרגע שהכריזו על חוף הים, שאפשר להתחיל ל - - -

<קריאה: כן.

<מאיה יעקובס: בכל שנה בתחילת עונה אין מצילים ואז עותרים כנגד העירייה.

<קריאה: ארבע שנים אין פה מצילים, בשנה שעברה הייתה תלונה לבית משפט, הפעילו את החוף הזה במקום חוף אחר והשנה שוב פעם.

<קריאה: החוף הזה חייב להיות מלא אנשים - - -

<קריאה: העירייה טענה שלא צריך פה מציל כי יש פה מיעוט תושבים.

<קריאה: בחיי.

<קריאה: יש לי את זה בכתובים.

<קריאה: איפה היית רואה סרטים על חוף ים כמו אתר בנייה?

<קריאה: זה נראה כמו אתר בנייה, זה לא יאומן.

<קריאה: זה שעיריית תל אביב לא רוצה לאייש מצילים, אני מבין.

<מאיה יעקובס: הם טוענים שזו בעיה שקורית בכל תחילת עונת רחצה.

<מאיה יעקובס: כאן בכל שנה בתחילת החורף יוצאת מפה ג'יפה שחורה עד למים.

<מאיה יעקובס: יש פה זיהום על כל החוף, אבל עכשיו, כשכבר אין גשם, אנחנו קיבלנו אתמול בלילה תוצאות של דיגום ממעבדה ואפשר לראות שהחול לח גם עכשיו, כשאנחנו לא בתקופת גשם, רואים את השקע ויש שם עקבות של ביוב עכשיו.

מירי רגב: כשאת זיהית את האינפורמציות העברת את זה ישר למשרד להגנת הסביבה?

<מאיה יעקובס: אנחנו קיבלנו את המידע הזה אתמול בלילה, אנחנו נעביר את כל הדוח מסודר גם למשרד הבריאות, גם למשרד להגנת הסביבה, אנחנו עובדים מאוד קרוב איתם, יש לנו שיתוף פעולה מאוד טוב עם משרדי הממשלה.

<מאיה יעקובס: הם כולם עובדים בסוף לאותה מטרה, אני לא באה פה להאשמות לשום דבר, אבל יש פה בעיות של רגולציה, יש בעיות של כיסאות, שדברים שנופלים בין תחומי אחריות וצריך להסדיר את כל הדברים האלה.

<מאיה יעקובס: הבעיה שמה שקורה פה כל חורף, זו בעיה שקשורה להפעלת נגר עילי וביוב, אז כל מי הגשמים שמתנקזים לכאן ומובילים את ה - - -

מירי רגב: אז מה שאת אומרת, שברגע שיש ביוב בחוף זה אומר שילדים שמשחקים עכשיו בקיץ על החוף, עם כל משחקי ה - - -

<קריאה: החוף הזה מזוהם.

מירי רגב: בעצם החול מזוהם ויכול לפגוע בילדים.

<קריאה: את רוצה לשמוע מה לי קרה מהחול הזה?

<קריאה: חמישה ימים בבית חולים.

<קריאה: דרכתי פה על החול בסביבה הזאת - - -

מירי רגב: אוקיי, אנחנו נמשיך הלאה.

<מאיה יעקובס: אפשר לחזור דרך הטיילת כי זה יותר מהר ונחזור לדבר, אבל בעצם הצלחנו לראות - - -

מירי רגב: איפה הישיבה עכשיו?

<מאיה יעקובס: יש לנו שתי נגלות של ישיבה.

<מאיה יעקובס: עם הזכיינים הזמנו אותם לדבר בבננה ביץ' ואחרי זה נתיישב בהתאחדות התעשיינים כדי לעשות את דיון הוועדה מסודר.

מירי רגב: אז למה לא לשבת גם עם הזכיינים?

<קריאה: אבל הזכיינים עוד לא אמרו כלום.

<מאיה יעקובס: בגלל זה אני רוצה לתת להם הזדמנות .

מירי רגב: רגע, למה לא לעשות את כל הדיון שם?

<מאיה יעקובס: אפשר לעשות את זה שם.

<מאיה יעקובס: אז כולם מוזמנים איתנו להתאחדות התעשיינים.

<מאיה יעקובס: (ישיבה)

מירי רגב: אני פותחת באופן רשמי את הדיון במסגרת סיור ועדת הפנים והגנת הסביבה בחוף הים כדי לטעום מעט ממה שאנחנו דנים במהלך הדיונים בכנסת.

מירי רגב: כפי שאמרתי גם בחוף, אנחנו מתייחסים מאוד ברצינות לסוגיית חופי הים, חוף הים זה משאב של המדינה, שאזרח המדינה יכול לבוא וליהנות ממנו, בוודאי בקיץ, כשיש כל כך הרבה הוצאות כשהילדים בחופשה ובילויים וסרטים וכל כך הרבה הוצאות על ההורים במצב של יוקר מחיה כמו שהוא היום, שאזרחים פשוט רוצים לעלות על אוטובוס, או על רכבת, שגם המחירים שם לא זולים, או ברכב למי שיש רכב, ולהגיע לחוף הים, עם סלים.

מירי רגב: הם רוצים להגיע לחוף הים עם סלים ועם שמשייה ועם כיסאות וליהנות מחוף הים, בלי לשלם כל כך הרבה כסף, לא על שתייה ולא על שמשייה ולא על כיסא ולא על כוס קפה, כבר אמרתי, וכמובן להיות בטוחים שהים נקי ולא מזוהם ושיש שם מציל ששומר על החיים שלהם ושחוף הים לא מזוהם ושהילדים ישחקו בחול ולא יצטרכו אחר כך להיות חמישה ימים בבית חולים, כי יש להם פצע פתוח ואז זה יזוהם.

מירי רגב: זה התפקיד שלנו כמדינה וכרגולטור, לאפשר את זה לאזרחים, לכן אנחנו עוקבים אחרי הנושא הזה.

מירי רגב: למרות שבוועדה יש הרבה מאוד נושאים לא פחות חשובים החלטנו לעקוב אחרי הנושא הזה, הקמנו את ועדת המשנה בראשותה של תמר זנדברג יחד עם דוד אזולאי, שני מבקשת שתיכף תציגי את עיקרי הממצאים שלכם, לאחר מכן עמותת צלול, שמלווה אותנו באמת בכל הדיונים בכנסת ומעבירה גם לידיעתי במייל, טלפונים וכדומה, בעיות שיש בסוגיות שקשורות לחופים ולים ולמים ולאיכות המים, אז גם צלול יעלו מספר נושאים, ואנחנו נבקש התייחסות של הגורמים הרלוונטיים כשמבחינתי אנחנו ניקח את הדוגמה של תל אביב, את חברת אתרים ואת העירייה בכל מה שקשור לזיכיונות, מזה נוכל ללמוד לגבי מה שקורה בכל רחבי הארץ.

מירי רגב: כמובן גם משרד הפנים, שהוא הרגולטור של הנושא הזה, ונראה כיצד ביחד אנחנו פותרים סוגיות, לפחות שיוכלו ליהנות כבר מהקיץ הקרוב.

מירי רגב: אז, תמר, את פותחת את ועדת המשנה שלך.

מירי רגב: אנחנו גם חילקנו את הדפים שאת העברת אלינו, את הממצאים, לכל החברים שנמצאים פה.

מירי רגב: בבקשה.

תמר זנדברג: קודם כל תודה רבה, גברתי היושבת ראש, תודה על הסיור הזה, תמיד אנחנו אוהבים לטייל איתך ברחבי הארץ.

מירי רגב: יש לך ארבעה סיורים המושב.

תמר זנדברג: קרוב לבית גם, בתל אביב, אז זה בכלל טוב, למרות שבאמת אנחנו ניצלנו את תקופת הפגרה כדי לעשות טיפה עבודה על כמה נושאים שעלו בוועדה, כביכול בהקשרים שונים, ולקבץ את כולם ביחד כאשר החוט המקשר בין כולם זה החופים.

תמר זנדברג: לא חושבת שצריך להכביר מילים על החשיבות.

תמר זנדברג: אנחנו חיים בישראל, יש לנו רצועת חוף, יש לנו הרבה שמש, קיץ ארוך וכמובן החוף הוא באמת אחד החופים היפים בעולם, אם לא היפה ביותר.

תמר זנדברג: אנחנו רואים בזה משאב ציבורי על כל המשתמע מכך, גם במובן של משאב טבע, גם במובן של משאב שהוא לשימוש הציבור וזו בעצם זכות טבעית של הציבור ליהנות ממנו, לכל השימושים, לפנאי, לנופש, להנאה וכו'.

תמר זנדברג: לפניכם נמצא המסמך, אנחנו ריכזנו כמה מהנושאים שעלו בוועדה בדיונים שונים.

תמר זנדברג: חלק מהדברים עלו אגב אורחא ורצינו לקבץ את הדברים ביחד.

תמר זנדברג: אם אני לא טועה, הנושא הראשון שהוועדה עסקה בו בהקשר הזה הוא גביית דמי הכניסה לחופים.

תמר זנדברג: זה נושא שדווקא הוא פחות רלוונטי למקום שאנחנו נמצאים בו ולתל אביב, הוא מאוד רלוונטי בעיקר בצפון וגם זה גולש קצת לאזור המרכז והדרום.

תמר זנדברג: ראינו בוועדה איך כל מיני רשויות מקומיות וגופים אחרים, חלק פרטיים וחלק ממשלתיים, מוצאים כל מיני דרכים עקיפות לגבות מה שהוא דמי כניסה לחוף, בין אם ברישיון, בחופים בודדים, ובין אם כל מיני אמצעים אחרים, כמו במסווה של גבייה על חניה או במסווה של משהו אחר, כאשר אין דרך אחרת להגיע לחוף הזה מלבד באותה חניה.

תמר זנדברג: מונח לפניכם בנוסף בנספח הצעת חוק, שנוסחה על ידי אדם טבע ודין, לאיסור גביית דמי כניסה.

תמר זנדברג: בהמשך לדברייך, באותה ישיבה שעסקנו בה, שהייתה בסוף 2013, אנחנו מבקשים לקדם את הצעת החוק הזו כהצעת חוק מטעם הוועדה או כהצעת חוק פרטית שאת - - -

מירי רגב: לא, הצעת חוק של הוועדה, כל חברי הוועדה.

<תומר רוזנר: הצעת חוק פרטית מטעם חברי הוועדה.

תמר זנדברג: הנוסח מונח לפניכם, כאמור נוסח על ידי אדם טבע ודין.

מירי רגב: תומר, היועץ המשפטי, מוסיף, זו תהיה הצעת חוק פרטית מטעם כל חברי הוועדה.

תמר זנדברג: אוקיי, מצוין.

תמר זנדברג: אז אנחנו נחתים את חברי הוועדה בראשותך ונקדם אותה בדרך הזאת.

תמר זנדברג: הצעת החוק השנייה שגם היא כבר נוסחה ומקודמת במאבק כולל מאבק ציבורי על ידי חבר הכנסת דב חנין וקבוצה של ארגונים, באמת מאבק מאוד מרשים - - -

מירי רגב: הצעת החוק עברה לוועדה?

תמר זנדברג: זאת?

מירי רגב: כן.

תמר זנדברג: כן, היא עברה לוועדה.

תמר זנדברג: אז הצעת החוק השנייה, שזכתה לכינוי חוק החופים, או הצעת חוק שמירה על הסביבה החופית, בראשות חבר הכנסת דב חנין, לדעתי עם כמה עשרות חברי כנסת.

דב חנין: 77, כולל שתי חברותיי פה, חברת הכנסת מירי רגב וחברת הכנסת תמר זנדברג.

מירי רגב: יפה.

דב חנין: וכולל יושב ראש הקואליציה, יריב לוין.

מירי רגב: איפה עומדת ההצעה?

תמר זנדברג: דב, אולי תציג אתה את הצעת החוק ואז אני אמשיך.

דב חנין: הצעת החוק שעוסקת בשמירת הסביבה החופית בעצם באה לפתור בעיה מאוד מאוד קשה, של לאקונה שיש לנו בחוק החופים.

דב חנין: יש לנו חוק חופים טוב, אבל החוק הזה בעצם לא נותן תשובה טובה לתכניות בנייה שקדמו לחוק.

דב חנין: אז יש לנו חוק מצוין אבל יש המוני תכניות בנייה ישנות שנמצאות במגירה ויזמים יכולים בכל רגע להוציא את התכנית מהמגירה, גם אם היא, אגב, מהתקופה העות'מאנית, יש תכניות מהתקופה העות'מאנית, אפשר להוציא את התכנית הזאת מהמגירה ולהגיד אני רוצה לבנות פה עכשיו על החוף וחוקי מדינת ישראל נסוגים אחורה.

דב חנין: את הדבר הזה אנחנו מציעים להסדיר.

דב חנין: ההסדר שמוצע בחוק הוא הסדר מאוד מאוד מאוזן.

דב חנין: אנחנו לא מציעים לבטל את כל תכניות הבנייה הישנות, אנחנו אומרים שכל תכניות הבנייה הישנות יצטרכו לעבור בחינה מחודשת לפני שמתחילים לבנות - - -

מירי רגב: והתאמות.

דב חנין: בדיוק, והתאמות, כולל אגב מנגנונים של פיצוי ליזמים.

מירי רגב: כמו בפלמחים.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: אבל מה שהשר גלעד ארדן עשה בפלמחים, הוא עשה מהלך מאוד יפה וראוי, אבל בלי בסיס משפטי מספיק יציב לעשות את זה.

דב חנין: זאת כמובן הייתה יוזמה נכונה ואנחנו כולנו תמכנו בה, אבל אנחנו מציעים להפוך את המנגנון הזה, שמאפשר למדינה להגיד ליזמים במקום שתבנו על החוף ניתן לכם לבנות במקום אחר וניתן מנגנון של פיצוי כזה או אחר, כל זה נמצא בחוק.

דב חנין: זאת אומרת אנחנו בעצם רוצים להפסיק את המצב שעל כל אחד מחופי ישראל, כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה בתחילת הדיון, הרי אנחנו היום בתל אביב, אבל אנחנו מדברים על בניות מראש הנקרה ועד חוף זיקים.

דב חנין: אז בכל אחד מהחופים האלה, באמת מראש הנקרה ועד זיקים, כולל כל החופים בדרך, יש מלחמת עולם.

דב חנין: במקום שתהיה מלחמת עולם פרטנית בכל מקום יהיה הסדר אחד מאוזן, הגיוני, עם מנגנוני פיצוי, שיאפשר לכולנו לחיות וגם לחופים להישאר.

מירי רגב: אתם עוד לא קבעתם - - -

דב חנין: זה מגיע לוועדת שרים לענייני חקיקה בסביבות ה-10 ביוני.

מירי רגב: אז אתה צריך לעדכן את כל הוועדה ושכל אחד מאיתנו יפעיל את השפעתו.

דב חנין: אולי גם הוועדה תקבל החלטה שהיא פונה לממשלה לאמץ.

מירי רגב: כן, כן, לקראת יום הסביבה אנחנו נעשה את זה.

תמר זנדברג: הדבר השלישי זה, שוב, נושא שאני נתקלתי בו בצורה מאוד מאוד בוטה, גם היום בסיור, וזה העובדה שיש המון גופים, רשויות, רשויות מקומיות, משרדי ממשלה, אגפים, חברות עירוניות, שיש להם איזה שהיא נגיעה לנושא החופים, כמובן משרד הפנים בכל מה שקשור לבנייה, העיריות בכל מה שקשור לפיקוח, החברות העירוניות שככה איזה שהיא - - -

מירי רגב: כל מה שאמרת עכשיו קשור למשרד הפנים.

מירי רגב: משרד הפנים, עיריות ואתרים, כל זה במשרד הפנים.

תמר זנדברג: המשרד להגנת הסביבה ולמשרד התיירות ולמשרד הבריאות יש מה לומר, ומשרד הכלכלה בנושא הפיקוח על העסקים וכו' וכו'.

תמר זנדברג: איפה שהוא בעניין הזה הולך לאיבוד הנושא המרכזי שהוא המשאב הציבורי של החוף והשמירה עליו והעובדה שהוא צריך לקבל התייחסות מיוחדת, כי אין דינו של חוף כדין כל דבר אחר שנמצא בתחומה של רשות מקומיות, או כל דבר אחר שנמצא באחריותו של משרד ממשלתי.

תמר זנדברג: לכן ההמלצה, ששוב, כבר הייתה על השולחן בגלגולים קודמים, גם בוועדה הזאת בגלגולים קודמים שלה, זה בעצם להקים רשות או ועדה בין משרדית לניהול הים והחופים.

תמר זנדברג: זו המלצה שהיא לא מגובשת בצורה של הצעת חוק, או משהו כזה, אבל אני חושבת שהוועדה צריכה לקחת את ההמלצה הזאת ולהמליץ עליה למשרדי הממשלה.

תמר זנדברג: אספנו קצת עבודה מהארגונים, גם מצלול ומארגונים אחרים, שנעשתה עבודה על זה, יש לנו גם את החומר, מי שירצה לעיין.

תמר זנדברג: המלצנו על שלוש אלטרנטיבות, אחת זה משרד ממשלתי ייעודי, השנייה זה רשות, כמו רשות ממשלתית, והשלישית זה אגף במשרד להגנת הסביבה שקיים גם היום, אבל הרחבת הסמכויות שלו.

תמר זנדברג: אני חייבת להגיד שאני באופן אישי חושבת שהאפשרות השנייה היא הטובה ביותר.

תמר זנדברג: אני באופן אישי הייתי ממליצה על רשות ממשלתית.

תמר זנדברג: היא יכולה להיות איזה שהיא יחידת סמך, או משהו כזה, של משרד הפנים, אבל כן היה כדאי שזו תהיה רשות עצמאית ושיש לה נציגי ממשלה.

<מרדכי כהן: הכיוון הזה כבר קיים והוא זוכה להצלחה.

<קריאה: נכון, איגוד ערים כנרת.

<מרדכי כהן: נכון, צריך לשכלל ולשפר, אבל זו התשתית - - -

<קריאה: נכון, זה מאוד מוצלח, הפתרון הזה.

<קריאה: כמו איגוד ערים כנרת.

מירי רגב: אני אתייחס לזה, אנחנו נשלח מכתב מסודר למשרד הפנים, נראה מה המלצתו, לבחון את העניין הזה.

תמר זנדברג: אני רק חייבת לומר שזה צריך להיות איגוד של משרדי ממשלה.

תמר זנדברג: נכון שזה בתחום הרשויות המקומיות, אבל המטרה היא להרים את החוק לרמה של משאב לאומי שלא כל עירייה קיבלה לניהולה והיא לפי מה שמתחשק לה אלא - - -

<קריאה: איגוד הערים הוא גוף אחד שעובד מול הממשלה.

תמר זנדברג: בכל אופן זו ההמלצה השלישית.

תמר זנדברג: ההמלצה הרביעית, אני חושבת שאת רוב הנושאים שראינו בסיור שערכנו כרגע אפשר למצוא כאן וזה אנחנו הצענו, בין אם בחקיקה ראשית ובין אם במסגרת פעילות של הוועדה, הנחיות וכו', להתמקד בכמה נושאים נוספים.

תמר זנדברג: אחד, ראינו כאן בהרחבה, זה הפעילות העסקית על החוק.

תמר זנדברג: שמענו את צלול ועסקנו בזה בעבר.

תמר זנדברג: השני זה נושא ההצלה והמצילים והחופים המוכרזים.

תמר זנדברג: זה בעצם הגדלה של מספר החופים המוכרזים, הוספת תחנות הצלה ואני חייבת להוסיף בעניין הזה גם את הנושא של שעות הפעילות של המצילים.

תמר זנדברג: אנחנו הלכנו כאן לשמש ואלה מכם שהם מהתפוצה שלי, שלא בדיוק מתאימה לאקלים פה, אני שמעתי פה השבוע לזוועתי שהקרינה בחודשים האלה היא בעצם זהה לקרינה בחודשים יולי-אוגוסט בגלל שהקרינה מגיעה לשיא ביום הארוך ביותר בשנה, שזה ב-21 ביוני, ואם תגזרו אחורה וקדימה מאותו יום, זו בעצם קרינה שהולכת ויורדת.

תמר זנדברג: כלומר עכשיו עם הרוח הנעימה וכו', בעצם יש סכנה בריאותית מאוד גבוהה.

תמר זנדברג: מה שאנחנו עושים, בחודשי הקיץ החמים, כשיש אור עד שמונה בערב אנחנו שולחים את המתרחצים לחוף בשעות הקרינה הכי מסוכנות ודווקא כשהקרינה יורדת וגם אולי יש פחות אנשים וגם לכן אולי בעיית העסקים המסחריים גם הייתה קצת מתאזנת וכו' וכו', דווקא בשעות האלה אנחנו שולחים את המתרחצים הביתה.

תמר זנדברג: זה באמת אבסורד גדול.

תמר זנדברג: הדבר האחרון זה בנושא הסדרת התשלום.

תמר זנדברג: דיברנו על זה בהצעת החוק הראשונה, אבל בעצם ביטול ההחרגה של אותם חופים שכן מקבלים רישיון לגבות תשלום בחופים והגבלת המחירים בחניונים הקרובים לחוף, גם בחניונים במקומות שכן יקבלו אישור גבייה לעשות על זה פיקוח או איזה הגבלה של המחירים.

תמר זנדברג: ונושא נוסף, זה נושא שהוא האחרון, הסדרת החופים הנפרדים לציבור הדתי במקומות שבהם יש לזה דרישה.

תמר זנדברג: בתל אביב יש חוף נפרד מוצלח ומצוין.

תמר זנדברג: אז זה המצב.

תמר זנדברג: עד כאן, תודה.

מירי רגב: יופי, תודה רבה, תמר.

מירי רגב: בהחלט אני חושבת שזה גם מתייחס לנושאים שאנחנו דיברנו עליהם והעלינו אותם בוועדה וגם לקחתם את הנושאים וגיבשתם חלק מהם בתצורה של חוק, או בתצורה של נוהל או רשות שבעצם אפשר לקחת את זה ולסכם חלק מהדברים.

מירי רגב: אני בהחלט מקבלת.

מירי רגב: איזה יופי, תודה לך וגם לדוד על העבודה הזאת.

מירי רגב: אני מבקשת, לפני שנפתח את הדיון, תוסיפי, מאיה, על הנושאים האלה.

מירי רגב: גם את שלחת מסמך מסודר לוועדה.

<מאיה יעקובס: בעצם יש עוד דברים שנושקים לנושא הזה.

<מאיה יעקובס: קודם כל באמת הקמת רשות ים וחופים, לדעתנו - - - הוועדה שלנו, היא צריכה לנהל גם את החופים, אבל גם את מכלול השימושים השונים בים, שזה דיון בפני עצמו שצריך לערוך בוועדה, שיכול להיות שזו תהיה מִנהלת כפופה לרשות ים וחופים, אבל מאוד חשוב לנהל את כל השימושים בים, כולל החופים.

מירי רגב: אני לא הייתי רוצה - - - טוב, אני אתייחס לזה.

מירי רגב: אני הייתי רוצה לקחת את משרד הפנים, שעובד נכון עם איגוד ערים, ושם לראות איך אנחנו מעבים את המהלך הזה, כשכמובן המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות נותנים את ההיבטים שלהם, אבל תחת רגולטור אחד חזק שיש לו סיי מול ראשי העיריות, מול המועצות - - -

<מאיה יעקובס: יש - - - שכפופה למשרד הפנים בעיקרון, אבל בסדר, זה דיון בפני עצמו.

<מאיה יעקובס: בעיקרון אנחנו עושים חיבור בין הצפיפות המאוד מאוד קשה בחופים לבין העובדה שיותר ויותר אנשים הולכים לחופים הלא מוכרזים, ששם לא שומרים עליהם, כי הם רוצים בכל זאת כן ליהנות מהים בלי לשלם על זה ויש תופעה של יותר טביעות.

<מאיה יעקובס: יש דוח של משרד הפנים שהראה את כמות הטביעות.

<מאיה יעקובס: אני רק שמה את זה פה, כמו שאומרים, לראות את ההקשר.

<תומר רוזנר: עובדה היא שלא הוסיפו חוף מוכרז בערך ב-30 השנה האחרונות.

מירי רגב: לא הוסיפו.

<תומר רוזנר: לא הוסיפו, למרות שהאוכלוסייה גדלה פי שלושה.

<תומר רוזנר: אבל זה שר הפנים.

מירי רגב: אנחנו בצלול קוראים לכך שלאור הגידול באוכלוסייה, ודווקא אפילו לקשור את זה לחוק החופים, להמחיש למה כל כך חשוב לשמור על החופים שלנו.

מירי רגב: אנחנו קוראים למדינה להכפיל את כמות החופים המוכרזים, להכפיל את ההכשרות שעושים למצילים, שיהיו יותר מצילים, שיעבדו במשמרות עד מאוחר.

מירי רגב: זה מתקשר גם עם האשפה בחופים, בחופים הלא מוכרזים יש בעיה קשה מאוד של אשפה, הרשויות המקומיות בתחומים שלהן כן אוספות אבל הרבה פחות.

מירי רגב: צריך לקנוס את מי שמשליך אשפה, צריך להגביר את האכיפה בנושאים האלה.

מירי רגב: אלה נושאים שאנחנו מוסיפים אותם כאן - - -

<תומר רוזנר: מי אחראי לזה?

מירי רגב: בנושא חופי הרחצה המוכרזים זה שר הפנים, תיכף נשמע את העמדה של מרדכי, אבל אין ספק, האוכלוסייה גדלה, לפני 30 שנה הכריזו על איקס חופים כמוכרזים וזה לא הגיוני שלא יכריזו על חופים נוספים כחופים מוכרזים.

<מאיה יעקובס: לשחרר מצה"ל.

<מאיה יעקובס: צה"ל מחזיק המון חופים, לא בטוח שצריך להחזיק את כל החופים האלה.

<תומר רוזנר: זה דווקא לא בטוח, הם דווקא שומרים עליהם יפה.

מירי רגב: זה נושא אחד.

מירי רגב: תיכף אנחנו נעבור לנושא נוסף ואני אבקש התייחסות של גורמי הממשלה, אבל, מאיה, תמשיכי עם נושאים נוספים.

<מאיה יעקובס: בנושאים שלנו יש לנו אותן המלצות, זה להוסיף תחנות הצלה ולהגדיל את מספר החופים המוכרזים, להאריך את שעות הפעילות של המצילים עד שמונה בקיץ.

<מאיה יעקובס: לבטל את ההסדר שמתיר לגבות תשלום בחופים לגמרי, למצוא פתרון לזה עם איזה שהיא מנהלת שתפתור את הבעיות הכלכליות של הרשויות.

<מאיה יעקובס: אנחנו לא רוצים לייצר פה בעיה אחרת, אלא למצוא את עמק השווה של כולם.

<מאיה יעקובס: להגביר אכיפה גם בחניונים שמסביב לחופים, גם בעירוניים, אבל בפרט בחניונים הפרטיים, כדי שלא יעלו על הממוצע העירוני.

<מאיה יעקובס: צריך לקבוע שחלק מהחוף יהיה מוגדר, בקרבת המציל, שאסור להיות בו עם כיסאות.

<מאיה יעקובס: יש פה בחוף ראשון לציון, הם יכולים לספר, כבר משנה שעברה, בעקבות הפעילות של הוועדה, הוא החליט את זה בראשון לציון, הגדירו ש-30% אסור.

<מאיה יעקובס: היה שם מאבק גדול עם הזכיינים, אבל הציבור מאוד נהנה מהסיפור הזה, והם מתעקשים על זה.

<מאיה יעקובס: צריך לעשות את זה גם במקומות אחרים.

<מאיה יעקובס: צריך להגביר את האכיפה על מחירים של מזון ושתייה.

<מאיה יעקובס: כרגע, דיברתי עם חברת אתרים, מותר להם להגדיר כמה מבקשים בתוך המסעדה, אבל כשזה יושב על החוף הם מבקשים מחירים אחרים לגמרי.

<מאיה יעקובס: הם מבקשים על קרטיב קרח 16 שקלים, זה מחיר מטורף.

<תומר רוזנר: אבל זה גם זכיין, לא?

מירי רגב: אבל הוא זכיין.

מירי רגב: מי שנתן לו את הזכאות להיות שם זה העיר, זה ראש העיר.

<מאיה יעקובס: מותר להם, אבל מבחינת הרגולציה - - -

<תומר רוזנר: מה זה מותר להם?

<תומר רוזנר: מה שהרשות תגיד.

מירי רגב: אבל אם אנחנו נקבע שהרגולטור יתערב פה אז זה לא יהיה.

<מאיה יעקובס: אז צריך לשנות את זה.

מירי רגב: אז תיכף נדבר על זה.

<מאיה יעקובס: הם לא יכולים לפקח.

<מאיה יעקובס: בפנים, איפה שמותר להם לפקח, גובים 7 שקלים על בקבוק מים, ועל אותו בקבוק מים מבקשים 12 שקלים ל - - -

תמר זנדברג: אני שילמתי 16 שקלים בשבת על ארטיק שוקו בננה פשוט ועל כוס ריקה עם קרח ביקשו ממני 8 שקלים.

מירי רגב: זה בלתי אפשרי.

<קריאה: אלה מוצרים לא מפוקחים.

מירי רגב: מה זה קשור?

מירי רגב: זה לא קשור לפיקוח או לא פיקוח.

<מאיה יעקובס: צריך לקבוע מרחק מינימום של 15 מטר, עד אליו אסור לפרוש את הכיסאות במרחק מהמים, כדי לאפשר למי שרוצה לשבת ליד המים, לשחק שם, לעבור שם ברגל.

<מאיה יעקובס: כשאנחנו הולכים בים בקיץ ורוצים לעבור, צריך ללכת ממש בתוך המים, לפעמים במים עמוקים כי יש את המטקות באמצע ואת הילדים שמשחקים באמצע.

<מאיה יעקובס: צריך לנטר גם את החול, מה שהעלינו היום, למצוא את המקום, מי אחראי לזה, משרד הפנים, משרד הבריאות, לנטר את החול במקרה של זרימות ביוב אסורות מנקזים.

<מאיה יעקובס: להגביר את מספר הבדיקות של מי הים.

<מאיה יעקובס: כרגע בודקים סלמונלה, קוליפורמים, צריך לחפש גם מתכות כבדות.

<מאיה יעקובס: זה יקר יותר, אבל צריך לעשות את זה במידה מוגבלת כלשהי כדי לדעת מה החומרים הנוספים שנחשפים אליהם.

<מאיה יעקובס: ולבסוף גם לקרוא למשרד החינוך להגביר הרבה יותר את כל הנושא של המודעות הציבורית לאשפה, לאחריות אישית של אנשים.

<מאיה יעקובס: חוף הים הוא לא פח זבל של אף אחד.

<מאיה יעקובס: מה שקורה בחופים אחרי חגים, בסוף שבוע, בל"ג בעומר, אי אפשר לתאר בכלל מה שהולך בחופים, זה זוועה.

מירי רגב: תודה רבה לצלול.

מירי רגב: אנחנו נעבור נושא נושא.

מירי רגב: הנושאים העיקריים, אני רוצה לשמוע את עמדת משרדי הממשלה ואז נסכם.

מירי רגב: אז אנחנו מתחילים איתך, מרדכי, עם העניין של מיעוט חופי רחצה מוכרזים.

מירי רגב: זה הרי לא הגיוני שבמשך 30 שנה לא הרחיבו את החופים המוכרזים.

מירי רגב: ולא רק זאת, אומר לי כאן גם תומר שגם צמצמו את מספר החופים המוכרזים.

מירי רגב: אז אם רוצים והממשלה רוצה שאזרחי המדינה יתרחצו בחופים לא מוכרזים רק בואו נצא ונגיד את זה.

מירי רגב: לא צריך להתבייש, נגיד שהמדינה לא יכולה לטפל בחופי ים, אזרחי המדינה, תלכו, תשחו, תשחקו בים, תעשו מה שאתם רוצים בים, מי שימות, חס וחלילה יטבע, אוקיי.

מירי רגב: אבל תגידו את הדברים, שנדע איך להתייחס אליהם.

מירי רגב: זה דבר אחד, בעניין חוף מוכרז.

מירי רגב: הדבר השני, בעניין התשלום.

מירי רגב: ביטול התשלום לחופים מוכרזים.

מירי רגב: אין שום סיבה בעולם שאזרח צריך לשלם על כניסה לחוף הים, בעיקר לאור המחירים שגובים על שירותים בחוף הים, שתיכף נגיע גם לזה.

מירי רגב: אבל בואו נתחיל עם הנושא של חופים מוכרזים.

<מרדכי כהן: ברשותך.

<מרדכי כהן: ראשית, ודאי שמשרד הפנים, לא רק שמברך על היוזמה, אלא יהיה שותף ולוקח חלק ומאוד רוצה שהנושא הזה, המבט אליו מבחינת הממשלה, יהיה בהסתכלות רחבה.

<מרדכי כהן: אמרה חברת הכנסת תמר זנדברג, בצדק, לגבי אותו סעיף, רשימה ארוכה של גופים אחראים בסמכויות מסוימות על הנושא הזה, וזאת אחת הבעיות המרכזיות.

<מרדכי כהן: אז ברור שאת זה צריך להסדיר ואני אמרתי אלטרנטיבה אחת, גם תומר העיר את זה, יש כבר ניסיון, צריך לבחון את משרד הפנים כאופציה, אני לא רוצה לומר רשות, לא רשות, אבל ודאי שצריך יהיה גוף אחד שיפקח, כולל מה שהזכרת קודם, לא רק על חוף הים, אלא על הים עצמו.

<מרדכי כהן: כפי שאתם יודעים, נעשתה עבודה מאוד גדולה, ועדה ציבורית שהוקמה ואתם הייתם שותפים.

<מרדכי כהן: משרד הפנים נמצא היום בעמדה שיש לו הסתכלות רחבה, גם על הים פנימה וגם על החוף, אבל צריך לקדם איזה שהוא מהלך מסודר ואנחנו ודאי נהיה שותפים לזה ושר הפנים גם הנחה אותנו לגבש את העמדה של המשרד.

<מרדכי כהן: זה אחת.

<מרדכי כהן: שתיים, לגבי גביית מחירים.

<מרדכי כהן: ברשותך, אני רוצה להתחיל עם הנקודה הזאת.

<מרדכי כהן: למה אני עושה את זה?

<מרדכי כהן: מכיוון שצריך להבין שהמבט שלנו הוא על הרשויות המקומיות.

<מרדכי כהן: מה המציאות היום?

<מרדכי כהן: רשות שלא הזכרנו, קחו למשל נתניה, עם רצועת החוף שלה, חלק גדול מהמצוקה שנתניה נקלעת אליה, שהיא באה למשרד הפנים ואומרת, בצדק, 'תראו, אלה לא תושבי נתניה.

<מרדכי כהן: אם החופים נפתחים כל תושבי האזור מגיעים, זה אותה אשפה, זה אותו שימוש במתקני החוף ואני בעצם אמורה לספוג, כיוון שהחוף הוא מאוד גירעוני'.

<מרדכי כהן: אנחנו עשינו ניתוח כלכלי, החזקת חוף על ידי רשות מקומית היא גירעונית.

<תומר רוזנר: בסדר, מרדכי, גם תושבים זה גירעוני, גם מגורים זה גירעוני, אז לא נשים תושבים?

<מרדכי כהן: רגע, תרשו לי.

<מרדכי כהן: אני לא אמרתי דבר וחצי דבר על זה שיש צורך - - - פתחתי ואמרתי שזה נכון, זה משאב ציבורי, זה - - -

דב חנין: לא, תומר מפנה את תשומת הלב שמדינת ישראל היא גירעונית.

<תומר רוזנר: לא, מגורים ברשות מקומית זה גירעוני.

<מרדכי כהן: תשים לב מה קורה.

<מרדכי כהן: הפתרון הקל הזה של הממשלה, לבוא ולומר יש בעיה לאומית ובסופו של דבר רשויות מתעוררות עם פתרון הבעיה וזה מושת עליהם, לא פתרת שום דבר.

<מרדכי כהן: העברת את הבעיה לרשויות המקומיות, יצרת עול כספי אדיר על הרשויות האלה,

תמר זנדברג: עם הסמכות באה אחריות.

תמר זנדברג: בואו נפקיע את החוף מהרשויות ורשות לאומית תנהל אותם ו - - -

<מרדכי כהן: יכול להיות.

<תומר רוזנר: זה איגוד ערים.

<מרדכי כהן: יכול להיות.

<מרדכי כהן: אבל מה שבטוח, שאם זה לא יהיה, או שמשרד הפנים בסופו של דבר, יצטרך להינתן שיפוי מתאים מכיוון שהיום זה נופל על הרשויות המקומיות.

<מרדכי כהן: גם במקרה הזה, וכולכם מכירים את המספרים, מתוך 140 חופים בסופו של דבר השר אישר רק ל-7 לגבות, זה פחות מ-10%.

<מרדכי כהן: בואו ניכנס לפרופורציה, וגם איפה זה.

<קריאה: - - - יפו תל אביב ברשימה הזאת, היא עיר עשירה מאוד.

<מרדכי כהן: אני אתייחס לתל אביב, אבל בואו נראה לגבי הרשויות האחרות.

<מרדכי כהן: נהריה, עכו, טבריה.

<מרדכי כהן: אנחנו יודעים בדיוק מה מצבן, להטיל עליהן עוד עול?

<מרדכי כהן: וגם פה זה במשורה.

<קריאה: בשנה שעברה אישרתם לתל אביב.

מירי רגב: בסדר, מה שהיה לא מעניין.

מירי רגב: עכשיו מסתכלים קדימה.

מירי רגב: בואו נראה, נהריה, עכו, טבריה.

<מרדכי כהן: מטה אשר, נהריה, עכו.

מירי רגב: מה זה מטה אשר?

<מרדכי כהן: מועצה אזורית מטה אשר.

מירי רגב: לא, איזה חוף זה?

<מרדכי כהן: אכזיב.

<גלי רז: בצת, גן לאומי שניים, שבי ציון.

<מרדכי כהן: לא, אני לא מדבר על הגנים הלאומיים, זה מתוקף חוק אחר.

מירי רגב: מטה אשר זה חוף אכזיב.

מירי רגב: הלאה.

<מרדכי כהן: שבי ציון, נהריה, עכו, מועצה אזורית - - -

מירי רגב: מה זה שבי ציון?

<מרדכי כהן: זה שייך למטה אשר.

<מרדכי כהן: עיריית נהריה זה חוף גלי - - -

מירי רגב: נהריה, את זה אני יודעת.

מירי רגב: במטה אשר חוף אכזיב, בינתיים דיברנו על ארבעה.

<תומר רוזנר: שני חופים למטה אשר.

מירי רגב: ושבי ציון?

<תומר רוזנר: זה גם מטה אשר.

<מרדכי כהן: נהריה זה גלי גלים, עכו זה ארגמן, שכרגע ברגע זה יצאה הנחיה לעצור את הגבייה, מכיוון שהם לא פעלו על פי הקריטריונים בעכו.

<מרדכי כהן: חוף כרמל, נחשולים ודור.

<מרדכי כהן: עיריית תל אביב, הייתה הערה, זה חוף הצוק.

<מרדכי כהן: אשקלון זה חוף זיקים וחוף ניצנים ובטבריה זה חוף גנים והחוף הנפרד.

<קריאה: אבל תדייק, בצפון לכל עירייה יש גם חוף אחד פתוח בחינם.

<מרדכי כהן: בסדר.

<קריאה: זאת אומרת ההסכמה היא לגבייה, אבל יש חוף אחד פתוח לעם ישראל.

<מרדכי כהן: זה אחד התנאים.

<מרדכי כהן: אמרתי, לא רק שהרשות המקומית לא גובה על כל החופים שלה, בפרופורציה מעט החופים, פחות מ-10%, ניתן להם אותו אישור ותחת אותה התקרה של סכום של 12 שקלים לתיכון ו-14 שקלים בכנרת.

<מרדכי כהן: אין למשרד הפנים שום העניין.

<מרדכי כהן: הרי ההנחיה של השר הייתה לצמצם את זה כמה שניתן.

<מרדכי כהן: יהיה שיפוי?

<מרדכי כהן: ודאי שאין לנו עניין.

<מרדכי כהן: מי בכלל רוצה לגבות את זה?

מירי רגב: האוצר כרגע לא בעניין.

<מרדכי כהן: אבל, מירי, גם מה שהזכרת קודם לגבי איגוד כנרת, כדאי שנדע, המודל נכון, ראוי, מי שהסתובב בחוף חוקוק ראה את השינוי הדרמטי, מחוף מוזנח מלא אשפה, איפה אנחנו נמצאים היום?

<מרדכי כהן: באיגוד, שההחלטה היא נבונה והוא גירעוני.

<מרדכי כהן: חסרים בו כל שנה 27 מיליון שקלים.

<מרדכי כהן: אז האוצר בטפטוף שם 20 מיליון שקלים והאיגוד בגירעון של 7 מיליון שקלים.

<מרדכי כהן: רק שלא נטעה את עצמנו ונאמר שאין גבייה הכול נהדר, והבעיה תתעורר כשנצטרך במענקי איזון ובתקציבים האלה לרשויות.

<מרדכי כהן: אלה הרשויות שאנחנו מתמודדים, לא תל אביב.

<מרדכי כהן: לגבי הסוגיה של הכרזת חופים.

<מרדכי כהן: אני מסכים, האוכלוסייה גדלה והמציאות היא אותה מציאות.

דב חנין: רק עוד שאלה אחת, לפני שאתה עובר לנושא הבא.

דב חנין: אתה מדבר על החופים שהכניסה לחוף בתשלום, וישנם חופים שבהם, זו בעיה מוכרת, הכניסה לחוף היא חינם, אבל אין לך שום ל - - -

<מרדכי כהן: התשלום דרך חניה.

דב חנין: מה ההיקף של הבעיה הזאת כרגע?

דב חנין: כמה חופים כאלה יש?

<מרדכי כהן: אני לא רוצה למסור נתונים לא מדויקים.

דב חנין: תעבירו לנו, כי זו בעיה, ברמה הפרקטית זה אותו דבר.

<מרדכי כהן: אני מסכים.

<אבי אפיה: אב, דב, חוף שהוא חינם לעם ישראל אנחנו גם לא גובים על חניה.

דב חנין: לא דיברתי על בצת.

<אבי אפיה: לא, כשהחוף הוא בחינם, הוא ללא תשלום.

דב חנין: אצלכם אולי בסדר, אבל יש הרבה חופים אחרים שהם בחינם, אבל אתה לא יכול להגיע אליהם.

דב חנין: אני לא מדבר על בצת.

<עאטף חיראלדין: לא ידוע לי על איזה חוף אחד שניתן להיכנס אליו בחינם שאי אפשר להגיע אליו.

<עאטף חיראלדין: בכנרת - - -

דב חנין: אתה יכול לקחת מקל ותרמיל ולטייל שם.

<עאטף חיראלדין: לא, תחבורה ציבורית - - -

<קריאה: בגן הלאומי בית ינאי, אתה לא יכול להגיע - - -

<עאטף חיראלדין: בכנרת יש שאטל שאיגוד ערים כנרת עושה את זה, סביב לכנרת.

דב חנין: בכנרת הבעיה נפתרה ואנחנו מברכים את איגוד הערים על השאטל הזה.

דב חנין: יש הרבה חופים אחרים, חופי הים התיכון, שאתה לא יכול להגיע לחוף.

דב חנין: יש מגרש חניה.

דב חנין: אלא אם כן אתה מוכן ללכת כמה קילומטרים, זה בסדר.

דב חנין: אני יכול לתת לך דוגמאות כאלה.

דב חנין: תל ברוך, חוף שפתוח לציבור, אתה יכול להגיע ברגל אם אתה רוצה, אבל אם אתה לא יכול להגיע ברגל, בן אדם מבוגר - - -

תמר זנדברג: ושיהיה לך בהצלחה ללכת שם.

תמר זנדברג: גם בן אדם פחות מבוגר, זה בלתי אפשרי ללכת ברגל, כי התכנון שם, תלך על האספלט - - -

<מרדכי כהן: ההתייחסות הזו היא במקום ואנחנו נעביר נתונים מדויקים וצריך להתייחס לזה במלוא הרצינות.

<מרדכי כהן: ואני מסכים איתך שזה סוג של בייפס.

<מרדכי כהן: לגבי החופים עצמם, גם בסוגיה הזו, ואני חושב שחלק מהגופים יודעים את זה, שר הפנים כבר נתן את ההנחיה ואנחנו מוכנים עם המלצות מקצועיות שלנו, שנתקדם, אנחנו נציג את זה, על איך להתמודד עם הגדלת המספר, לא רק לאור גידול האוכלוסייה.

<מרדכי כהן: אני לא רוצה לחזור כמו תוכי, גם לזה, צריך להבין, יש השלכות תקציביות מאוד כבדות.

<מרדכי כהן: אני לא יודע למה, מירי, לא הזמנת את נציגי האוצר לדיון הזה.

<מרדכי כהן: כי קל מאוד לדון בהיבטים מקצועיים כשהאוצר לא נמצא פה.

מירי רגב: נכון.

<מרדכי כהן: לגבי הסוגיה שעלתה בסיור, האילוץ של משרד הפנים, זמני בלבד, לאשר לעיריית תל אביב לסגור תחנות הצלה.

<מרדכי כהן: אנחנו נמצאים במצב שבו שר הפנים אמר את הדברים בצורה מאוד ברורה, צו הוא לא יוציא, ולא משנה כמה לחצים יהיו וכמה משבר יהיה, דור ב', לא דור ב', הסכמי שכר, אבל נמצאים פה מספר גופים, מרכז שלטון מקומי, מצילים, משרד האוצר, משרד הכלכלה בהקשר של שעות נוספות, כל כך הרבה גורמים, כשלמשרד הפנים אין יכולת להשפיע על אף אחד מהמרכיבים האלה.

<מרדכי כהן: הוא לא קובע את הסכמי השכר, הוא בוודאי לא קובע את השעות הנוספות של משרד הכלכלה והאחריות חונה במשרד הפנים.

<מרדכי כהן: אז אם רוצים לפתור את הבעיה והעברנו את זה אליכם, ואם אין אני אעשה את זה שוב, נתתי את זה הבוקר לדב, מכתב ברור שיצא משר הפנים לשר האוצר, ליושב ראש ההסתדרות, שמתריע, אומר שעונת הרחצה נפתחה, יש פה סכנה לסגירת תחנות הצלה, זה מסכן את הציבור.

<מרדכי כהן: ראינו כולם את ה - - -

<תומר רוזנר: אבל למה הבעיה הזאת דווקא בתל אביב?

<מרדכי כהן: בבקשה, יש פה נציג של עיריית תל אביב.

<תומר רוזנר: הרי יש את הבעיה הזאת בכל הארץ.

<מרדכי כהן: אז שתסביר עיריית תל אביב מדוע עיריית תל אביב לא מצליחה לגייס מצילים.

דב חנין: לפני עיריית תל אביב, קודם כל אנחנו מברכים.

דב חנין: אני דווקא כחבר כנסת מהאופוזיציה - - -

<מרדכי כהן: אבל אתה מבין את הלחץ, הלחץ היה שהשר יוציא צו.

דב חנין: למען הפרוטוקול, דווקא כחבר כנסת מהאופוזיציה אני מברך על מכתבו של שר הפנים, אני חושב שזו פעולה נכונה, טוב ששר הפנים הרים את הכפפה הזו, אני מברך על כך, ואנא באמת תעביר לו את המסר בשם כל חברי הוועדה, בוודאי יושבת הראש, אבל כולנו.

דב חנין: השאלה שלי ברמה המעשית, יש לכם איזה שהיא הערכה כמה כסף זה?

דב חנין: אם נניח רוצים ללכת ולפתור את הבעיה, סדר גודל כללי, לא מחייב.

<מרדכי כהן: 66 מיליון שקל.

<מרדכי כהן: ועושים בין 20 ל-40 תחנות הצלה.

<מרדכי כהן: רק המרכיב הזה.

<תומר רוזנר: לפי דור א' או דור ב'?

<מרדכי כהן: צריך לזכור, להחזיק חוף רחצה ולהפעיל אותו בעונת רחצה, שזה שישה חודשים, זה קרוב למיליון וחצי שקל.

<מאיה יעקובס: לפי הנתונים של משרד הפנים, שאנחנו פרסמנו גם פה, זה בין 800,000 ל-1,200,000.

<מאיה יעקובס: זה לא הבדל כזה גדול, אבל - - -

<קריאה: רק למרכיב הזה, לא למרכיב של חופים מוכרזים ולכל מה שהזכרת.

מירי רגב: ואנחנו מדברים על תקציב של כמה?

<אבי אפיה: מה שהם אומרים אני קונה.

<אבי אפיה: אין לי בעיה, במיליון וחצי לשלם, בואו, תראו כמה מצילים עובדים אצלי.

<מרדכי כהן: לא, דיברתי על הצלה - - -

<אבי אפיה: כולל, הם ינקו גם את החוף.

<אבי אפיה: אני אומר לך תביא מיליון וחצי שקל בשישה חודשים, מצילים ינקו גם את החוף, בסדר?

<אבי אפיה: תביא.

<אבי אפיה: חצי מיליון שקל לשנה, תראה, הם - - -

<קריאה: אם רק יהיו חופשיים באותו זמן.

<קריאה: אתם תעשו את הכול, הפעלה של החוף - - -

<אבי אפיה: כן.

מירי רגב: כמה אתה אומר תקציב אנחנו צריכים לטובת העניין הזה?

<מרדכי כהן: בין 60 ל-70 מיליון שקלים.

מירי רגב: ניפחתם את זה.

<מרדכי כהן: למה?

מירי רגב: כי עזוב תחנות הצלה, אתה מדבר שיהיו יותר מצילים על החוף.

<מרדכי כהן: זו המשמעות של להפעיל תחנות.

תמר זנדברג: רגע, אתה מדבר על בחוף מוכרז תחנת הצלה חדשה?

<מרדכי כהן: כן, כן.

תמר זנדברג: או אתה מדבר על תחנה קיימת, להפעיל אותה?

תמר זנדברג: תחנה שסגורה כי אין מציל.

<מרדכי כהן: לא, תחנות הצלה חדשות.

מירי רגב: אבל אנחנו אומרים עזוב חדשות, אני לא רוצה עכשיו חדשות.

דב חנין: יש תחנות קיימות שנסגרות בשעה חמש.

דב חנין: בואו נתחיל - - -

<מרדכי כהן: מדברים על להוסיף תחנות הצלה.

מירי רגב: אנחנו לא רוצים להוסיף עכשיו, אנחנו רוצים קודם כל כרגע מה שקיים, שלא יהיו סגורות.

מירי רגב: מה שקיים כרגע - - -

<מרדכי כהן: היו ארבע תחנות שהוצע להם כרגע ל-14 יום, רק ארבע תחנות שראינו - - -

מירי רגב: יש הרבה יותר.

דב חנין: יש יותר מארבע תחנות.

<מרדכי כהן: אני רוצה להבין על מה אתם שואלים.

מירי רגב: יש תקן לכמה - - - כמה תקן למצילים יש בחופים כרגע?

<מרדכי כהן: לכל תחנת הצלה יש תקן, מינימום שלושה מצילים.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: האם זה פועל?

מירי רגב: כל תחנה יש שלושה, זה פועל?

<מרדכי כהן: נכון.

דב חנין: לא, לא.

דב חנין: יש תחנות שהן סגורות.

<מרדכי כהן: עכשיו התחנות סגורות, אבל - - -

מירי רגב: תגיד לי, מה, באת לפה למה?

מירי רגב: אני לא מבינה אותך.

מירי רגב: אני לא רוצה תחנות חדשות, אני אומרת לכם כרגע יש איקס תחנות שהיו אמורות להיפתח, כרגע הן סגורות.

מירי רגב: בכל תחנה כזאת, אתה אומר, צריכות להיות - - -

<מרדכי כהן: אה, אוקיי, זה תל אביב.

מירי רגב: מה אה?

<תומר רוזנר: זה רק בתל אביב.

מירי רגב: אז אני שואלת למה התחנות האלה פה, כרגע, סגורות ואי אפשר לפתור את בעיית המצילים?

<מרדכי כהן: שעיריית תל אביב תסביר.

<מרדכי כהן: זה המשבר של המצילים של עיריית תל אביב.

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: עיריית תל אביב?

דב חנין: חוץ מעיריית תל אביב, אין תחנות הצלה סגורות בארץ?

<קריאה: באשדוד ובאשקלון - - - באשדוד צריך - - -

<מרדכי כהן: יש הבדל בין צריך ולחצים.

דב חנין: רגע, אוקיי, הבנו.

דב חנין: אני רוצה לשאול אותך רק עוד שאלה אחת.

מירי רגב: חכה רגע, אתה מאשקלון?

מירי רגב: אתה מאשדוד?

מירי רגב: אצלכם יש גם תחנות סגורות של מצילים?

<קריאה: הדתי סגור בגלל ה - - - הבעיה עם הדתיים - - -

מירי רגב: כל פעם זה בעיה אחרת.

<קריאה: זה זמני, זה לא סגור.

<תומר רוזנר: מה זה זמני?

מירי רגב: זה ייפתח בחורף.

<קריאה: לא, זה לא ייפתח בחורף.

מירי רגב: מרדכי, תקשיב רגע, יש כאן דיון שהוא דיון שאנחנו כנראה לא מבינים אחד את השני.

מירי רגב: אני לא מדברת עכשיו על כמה תחנות צריך לפתוח בנוסף למה שיש.

מירי רגב: כרגע כמה תחנות בכל החופים יש, תחנות מאושרות שצריכות להיות - - -

<מרדכי כהן: 126 תחנות פעילות היום, מתוך 140.

מירי רגב: למה יש פער של 14 תחנות?

<מרדכי כהן: כי בחלק מהם, החלק הגדול הוא למעשה תחנות הצלה של החופים הדתיים, נפרדים, שהדתיים ביקשו לא לפתוח אותם עד שבועות.

מירי רגב: אז עכשיו זה ייפתח?

<מרדכי כהן: כן, בהחלט.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: אז מתוך ה-14 כמה חופים של הדתיים יש?

<מרדכי כהן: 6 חופים.

מירי רגב: יפה, אם ככה נשארנו עם 8 חופים שבהם - - - אתם, כיושב ראש ועד המצילים, אתה לא יכול לתת לנו נתונים?

<אבי אפיה: אני אגיד לך משהו אחר.

<אבי אפיה: הרשויות, כשלא בא להם להעסיק מצילים הם סוגרים את החוף.

<אבי אפיה: החוף הדתי סגור לגמרי, הרמטית, ואז יותר קל להם, סוגרים את הדלתות ואין מצילים וזה נגמר.

מירי רגב: תקשיב, אנחנו לא נתקדם מפה לשום מקום.

מירי רגב: עזבו אותי מה העירייה רוצה או לא רוצה, תיכף נראה מה היכולת שלנו כרגולטור, מה הרגולטור יכול לעשות בעניין הזה - - -

<קריאה: אני רוצה להגיד - - -

מירי רגב: אתה תמתין ותירשם בבקשה אצל מנהלת הוועדה.

מירי רגב: אני שואלת ככה, יש 140 תחנות.

מירי רגב: ב-140 תחנות כפול 3, שלושה מצילים, כמה זה יוצא?

מירי רגב: 420.

מירי רגב: זאת אומרת צריכים להיות עכשיו בפועל 420 מצילים שעובדים בחופים, נכון?

<אבי אפיה: לא, יש כאלה שלפי התקן הם 2.

<תומר רוזנר: אמרת 3.

מירי רגב: אתה באת היום לבלבל אותנו, 'אה, זה חוף רחצה דתי', 'אה, את רוצה את ה - - - ?' אתה רוצה לבלבל אותנו היום.

<אבי אפיה: יש תחנות קטנות ותחנות קצת יותר גדולות.

מירי רגב: כמה מצילים אמורים להיות ב-140 תחנות שאמור להיות פתוחות על החוף?

מירי רגב: זה מה שאני שואלת.

<אבי אפיה: בתחנה מקסימום שלושה מצילים.

דב חנין: מקסימום שלושה מצילים ומינימום אפס?

<קריאה: לא נכון, מינימום שניים.

<קריאה: מינימום שלושה, תל אביב מחזיקים ארבעה בתחנה.

מירי רגב: לא מעניין אותי.

מירי רגב: מה שתל אביב עושה אובר לא מעניין אותי, אותי מעניין לדעת מה הם צריכים לעשות על פי התקן.

מירי רגב: על פי התקן.

מירי רגב: זאת אומרת שצריכים להיות שלושה - - -

<מרדכי כהן: את מנסה להוביל את הדיון לחסר?

מירי רגב: לא, אני מנסה להבין מדוע מספר המצילים שצריך להיות, הם לא עובדים כרגע.

<מרדכי כהן: זה מה שאני מנסה לעשות.

<מרדכי כהן: הבעיה היא, ואני אומר את זה חד וחלק, למרות שעיריית תל אביב נמצאת פה, הבעיה היא לא כספית - - -

<אבי אפיה: הבעיה היא כספית וחצי.

<מרדכי כהן: לעיריית תל אביב אין בעיה כספית.

<מרדכי כהן: הבעיה היא שישנו סכסוך שהוא לא פתור בין המצילים, דור ב', דור א'.

<מרדכי כהן: הייתה נכונות מאוד גדולה, אני לא חלילה מזלזל, הייתה ישיבה אצלנו במשרד הפנים, אצל מנכ"ל משרד הפנים, עם כל הגורמים.

<מרדכי כהן: יש סכסוך שהוא לא נפתר בין מצילים, עיריית תל אביב, יש פה גם הקשר של כלכלה ואוצר, אבל אני לא רוצה להפוך את זה למורכב יותר, וצריך להפנות את זה לשם, מדוע, למרות שיש צורך, עיריית תל אביב, שאין לה בעיה כספית, לא מאפשרת את - - -

דב חנין: אני מבין מעיריית תל אביב - - -

מירי רגב: תיכף, שנייה.

מירי רגב: עיריית תל אביב.

<גיל ורגון: אנחנו נציג את המצב כפי שאנחנו - - -

מירי רגב: מי זה אנחנו?

<גיל ורגון: אנחנו הזכיינים.

מירי רגב: אבל לפני הזכיינים, אנחנו עוד לא מדברים עליכם, אנחנו מדברים על הצלה.

<קריאה: אולי נשמע את חבר הכנסת דב חנין קודם?

מירי רגב: שנייה, אני רוצה לשמוע את עיריית תל אביב.

<אבי ליכט: לי קוראים אבי ליכט, אני מנהל אגף החופים.

<אבי ליכט: אני רק אגיש משפט פתיחה, אחרי זה טל יסביר את כל נושא ההצלה, הוא קצת מבין בזה יותר טוב ממני.

<אבי ליכט: אני רוצה להגיד לכל חברי הוועדה, עיריית תל אביב הקצתה תקנים כמה שאנחנו רוצים לקלוט מצילים לעונת הרחצה.

<אבי ליכט: לנו יש בעיריית תל אביב 40 מצילים קבועים וקלטנו 11 - - -

מירי רגב: רק שהם במקרה הם לא עובדים.

<אבי ליכט: לא, הם לא עובדים.

<אבי ליכט: יש לנו 40 קבועים, קלטנו 11 מצילים עונתיים ואנחנו מנסים לגייס כבר מהחורף מצילים.

מירי רגב: באיזה שכר?

דב חנין: איפה הבעיה?

מירי רגב: באיזה שכר אתם מנסים לגייס מצילים?

<אבי ליכט: בהתאם להסכמי השכר הקיבוציים הנהוגים במשק.

מירי רגב: קרי?

<אבי ליכט: מה שמשלמים בבת ים ומה שמשלמים ב - - -

מירי רגב: כמה?

<תומר רוזנר: מה שמשלמים, הוא אומר, מה זה משנה?

<אבי ליכט: גם בעיריית תל אביב, המנכ"ל הודיע לכולם שהוא יכול - - -

<תומר רוזנר: אז מה הבעיה?

<אבי ליכט: עיריית תל אביב היא הרי עירייה די יציבה, היא יכולה לשלם יותר, אבל אי אפשר לשלם יותר.

מירי רגב: למה?

<תומר רוזנר: למה הם צריכים לשלם יותר?

מירי רגב: כמה היום אתם מציעים למציל זמני?

<טל פילטר: גברתי יושבת ראש הוועדה, מטעים אותך בכמה וכמה דברים.

<טל פילטר: אני חושב שאנחנו נבקש להיפגש עם הוועדה בפורום יותר מצומצם כדי באמת לרדת לרזולוציות נמוכות.

מירי רגב: אנחנו ממש לא ניפגש איתכם בפורום יותר מצומצם.

מירי רגב: זה הפורום שבו תסבירו מדוע אתם לא מצליחים להעסיק 40 או לא יודעת כמה מצילים זמניים.

תמר זנדברג: אולי תסבירו מה ההבדל בין מציל קבוע לבין מציל עונתי.

תמר זנדברג: לדעתי שם טמונה הבעיה.

<טל פילטר: את טועה.

<טל פילטר: הבעיה טמונה בדבר אחד פשוט ואי אפשר להסתתר מאחוריו וקוראים לו כסף.

<טל פילטר: לעיריית תל אביב אין מגבלת כסף, לעיריית תל אביב אין מגבלת תקנים, זה בכלל לא רלוונטי כמה משלמים למציל, בעיריית תל אביב-יפו משלמים לו בכפוף להסכמים הארציים הקיבוציים במשק ולא משלמים לו מספיק.

<טל פילטר: גם אם יכפילו לו את השכר, יכול להיות שזה לא מספיק.

<טל פילטר: לכן מנכ"ל העירייה היה בדיון אצל מנכ"ל משרד הפנים יחד עם הסגן הבכיר לממונה על השכר באוצר, אסדי, ואנחנו אמרנו לו שאנחנו רוצים לשלם למציל ככל שיידרש לפי חוקי הכלכלה שלמדתי בכיתה א' בבית ספר א"ד גורדון בתל אביב.

<טל פילטר: משלמים עד שמשיגים את העובד.

<טל פילטר: יש לי את האפשרות - - -

תמר זנדברג: בית ספר ברוח ערכי תנועת העבודה.

תמר זנדברג: אולי היית צריך ללמוד ולספוג משהו שם.

<טל פילטר: מי שלא ספג זה כנראה אדון דיאא, ואדון דיאא, לא רק שהשפיל את מנכ"ל עיריית תל אביב, הוא אמר לו, 'אתה לא תשלם אגורה אחת יותר'.

מירי רגב: אני לא מבינה עכשיו מה זה קשור.

מירי רגב: אנחנו עכשיו לא מדברים על ההסכם הקיבוצי.

דב חנין: הוא אומר שזו הבעיה.

דב חנין: העירייה רוצה לשלם, מה שאני מבין, אני מבין - - -

<תומר רוזנר: איך כל העיריות האחרות מצליחות?

<תומר רוזנר: אני לא מבין.

דב חנין: אני מבין שהבעיה היא כזאת, אלא אם כן אני טועה, עיריית תל אביב יכולה לשלם ורוצה לשלם יותר כדי שיהיו לה יותר מצילים.

דב חנין: היא באה לאוצר והאוצר אומר לה, 'אני לא מסכים', האוצר לא מסכים שהיא תשלם יותר מכסף שיש לה, כי היא פורצת את הסכמי השכר בענייני מצילים, ולכן אין לה מצילים.

<תומר רוזנר: אבל איך לכל העיריות האחרות יש?

דב חנין: גברתי יושבת ראש הוועדה, אני לא חסיד גדול של ראש עיריית תל אביב, בגילוי נאות, אבל נדמה לי שהכדור הזה שייך למגרשו של שר האוצר, עם כל הכבוד.

מירי רגב: שכרגיל מתחבא עכשיו.

<רחל אביד: אפשר לומר שתי מילים?

<רחל אביד: שמי עורכת דין רחל אביד, מהלשכה המשפטית בעיריית תל אביב.

<רחל אביד: אני מייצגת את העירייה בעתירות שכרגע תלויות ועומדות, שתי עתירות שקשורות לחופים, אחת מהן קבועה ליום ראשון הקרוב.

<רחל אביד: לפני שעה בערך הגשתי מכתב תגובה ובקשה לצרף את משרד הפנים להליך.

<רחל אביד: אני רוצה להבהיר משהו.

<רחל אביד: דבר ראשון לגבי המספרים של שלושה מצילים/שני מצילים.

<רחל אביד: יש לי הרגשה שמשהו פה שגוי.

<רחל אביד: קביעת היקף המצילים מוסדרת בצו הסדרת מקומות רחצה (מצילים), ונקבע שם לפי הבחנה בין רשות גדולה לרשות קטנה כמה מצילים ולפי איזה סיווג מקצועי בכל רגע נתון.

<רחל אביד: זה צריך להיות ברור.

<רחל אביד: יש שוני ולכן אני חושבת שאי אפשר לבנות מערך של ממוצעים, כי צריך לומר כמה רשויות קטנות, כמה גדולות, ולפי זה מה המינימום הנדרש.

<רחל אביד: המינימום הזה נדרש בכל דקה נתונה.

<רחל אביד: זה אומר שאם לפי הסכמי העבודה של מצילים, מצילים זכאים לחמש דקות הפסקת שירותים ועשר דקות הפסקת לא יודעת מה, צריך שיהיה תמיד גיבוי.

<רחל אביד: אנחנו יודעים ואני בטוחה שמשרד הפנים וכל מי שיושב פה יודע שהייתה פסיקה - - -

מירי רגב: לא, אני לא רוצה להיכנס לזה, תודה רבה.

<תומר רוזנר: למה כל העיריות האחרות מצליחות והם לא?

מירי רגב: אני רוצה להבין למה עיריות אחרות מצליחות להעסיק מצילים ועיריית תל אביב, שיש לה הרבה כסף והיא עושה המון לטובת אזרחי תל אביב והמדינה, לא מצליחה להעסיק.

<רחל אביד: אני רק רוצה להזכיר לגברתי, בישיבה של הוועדה הזאת בחודש אוגוסט אמר נציג עיריית חיפה, שהגיע בשם השלטון המקומי, מר לופו, לא אנחנו, לא תל אביב, 'אני לא יכול לשלם יותר מסכום איקס', הוא דיבר על - - -

מירי רגב: הבנתי מה שאת אומרת, אז למה אין כזאת בעיה בראשון או באשדוד ורק בתל אביב יש?

מירי רגב: למה?

<רחל אביד: לא רק, גם בחיפה, ואני רוצה - - -

מירי רגב: אמרת את דברייך, עכשיו אני מבקשת לשמוע למה במקומות אחרים אין בעיה ורק איתכם יש בעיה?

<טל פילטר: אני אסביר.

<טל פילטר: אנחנו, עיריית תל אביב-יפו, ואני כממונה בעיריית תל אביב-יפו על שירותי ההצלה, עובד בהתאם לכל החוקים ותקנות ההצלה.

מירי רגב: הבנו, תקבלו צל"ש.

מירי רגב: הלאה.

<טל פילטר: לא, אני לא - - -

מירי רגב: לא, תדליקו את המשואה ביום העצמאות.

מירי רגב: דבר לעניין, למה אין פה - - -

<תומר רוזנר: למה 126 תחנות נפתחו והתחנות שלו לא?

<טל פילטר: לפי מה שאת אמרת פה שלושה מצילים, זה חשבון מאוד פשוט.

<טל פילטר: לתל אביב יש 51 מצילים ב-13 תחנות, זאת אומרת 39 איש אמורים להספיק להפעיל את כל התחנות, אך לא כך הדבר הוא, גברתי.

<טל פילטר: תבדקי את החוקים והצווים, תחנת הצלה, בכפוף לפסקי דין שפירשו את חוק הסדרת - - -

מירי רגב: תקשיב רגע, אל תערבב אותנו פה עם פסקי דין, לכולם יש - - -

<תומר רוזנר: כל העיריות מצליחות.

<תומר רוזנר: 126 תחנות עובדות.

<טל פילטר: לא עומדים ולא עובדים.

מירי רגב: אז הם עובדים בניגוד לחוק.

<טל פילטר: נכון.

מירי רגב: אז בגלל שעיריית תל אביב עובדת בהתאם לחוק אין לה מצילים.

<טל פילטר: נכון.

<טל פילטר: עיריית תל אביב עובדת בכפוף לחוק שעות עבודה, עיריית תל אביב - - -

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: וכל העיריות האחרות לא.

<תומר רוזנר: זה מה שמשרד הפנים חושב על זה?

<טל פילטר: אני רוצה עוד כמה מילים.

<תומר רוזנר: מה שהוא אומר, שעיריות אחרות עובדות לא לפי החוק.

<מרדכי כהן: לא, זה שהם פועלים על פי הסכמי עבודה - - -

<טל פילטר: אנחנו לא פועלים לפי הסכמי עבודה, מרדכי, סליחה.

<טל פילטר: אל"ף, תרשה לי לתקן אותך, אין סכסוך עבודה בין המצילים לבין העירייה, יש יחסים מעולים.

<טל פילטר: אנחנו מקפידים - - -

<תומר רוזנר: אז אני לא מבין את זה.

<טל פילטר: זו האמת.

<קריאה: חבל שאין פרוטוקול.

מירי רגב: יש פרוטוקול.

<תומר רוזנר: אני לא מבין מה הוא אומר, אז מה הבעיה?

מירי רגב: אני לא מבינה מה הבעיה.

מירי רגב: אם אין סכסוך עבודה ואין לכם בעיה, אז למה אין את ה - - - ?

<טל פילטר: תני לי להסביר.

מירי רגב: בבקשה, כמה מילים ואתה עוד לא מגיע לעיקר.

מירי רגב: תגיע כבר לעיקר.

<טל פילטר: זה נושא חשוב של חיי אדם.

<טל פילטר: אני מעסיק את המצילים שישה ימים, אני נותן לכל מציל שעה הפסקה ושם במקומו מחליף.

<טל פילטר: ואני משאיר כל הזמן בתחנה שלושה מצילים שיש להם סוג 3.

<טל פילטר: מהנדס תעשייה וניהול עשה לי תכנית שאני צריך להחזיק בכל תחנת הצלה חמישה מצילים כשארבעה מהם סוג 3.

<טל פילטר: זה בדיוק מה שאני עושה.

<טל פילטר: אני נותן יום חופשה בשבוע, אני נותן הפסקה לפי החוקים, אני עובד - - -

מירי רגב: אז מה הבעיה?

<טל פילטר: זאת אומרת שאני צריך חמישה וחצי מצילים.

מירי רגב: יפה ויש לך כסף לשלם להם.

מירי רגב: אז מה הבעיה?

<טל פילטר: לא שמעת את חבר הכנסת חנין?

<טל פילטר: אני רוצה לשלם ויש לי כסף, דיאא לא נותן לי לשלם.

<תומר רוזנר: למה לשלם יותר?

<תומר רוזנר: אני לא מבין.

מירי רגב: סליחה רגע, אתה אומר, אם אתה עובד נניח לא לפי - - -

<טל פילטר: אנחנו - - -

דב חנין: לא, אבל זה חוק מדינה.

<קריאה: אתה לא כפוף לשום חוק.

מירי רגב: באופן עקרוני בואו נניח ששלושה מצילים בתחנה, היית מפעיל אותם לפי החוק.

מירי רגב: כולם לא חוקיים, רק עיריית תל אביב היא היחידה שעובדת על פי החוק?

<טל פילטר: נכון.

<טל פילטר: עובדתית.

מירי רגב: עובדתית.

מירי רגב: אז עכשיו, אם היית מעסיק שלושה אנשים בתחנה על פי החוק שקבע ועל פי הנוהל שקבע הרגולטור, משרד הפנים - - -

<טל פילטר: לא, שלושה בכל עת.

<טל פילטר: שניים מהם זה סוג 3.

תמר זנדברג: מה זה סוג 3?

<תומר רוזנר: זה סוג של הכשרה.

תמר זנדברג: שמה?

תמר זנדברג: הוא בסטנד ביי?

מירי רגב: זה פשוט לא יאומן.

<טל פילטר: הצלה בים זה לא קייטנה וללמוד להיות מציל לוקח כמעט כמו רופא.

תמר זנדברג: אז למה צריך שלושה בו זמנית?

מירי רגב: הרי בכל מקום הם מטפלים בחיי אדם, נכון?

מירי רגב: בכל מקום, לא רק בתל אביב.

מירי רגב: נניח שהיית צריך לעמוד רק בשלושה מצילים?

<טל פילטר: לאחד אני נותן יום חופש בשבוע, נשאר עם שניים, איך אני מוציא אותו להפסקה?

<טל פילטר: היו נשארים שניים?

מירי רגב: זה פשוט לא יאומן.

דב חנין: לא, גברתי, יש פה בעיה.

מירי רגב: מה החוק קובע?

<מרדכי כהן: לפחות שלושה מצילים בתחנת הצלה.

דב חנין: הוא צודק.

מירי רגב: בכל רגע?

מירי רגב: אז הוא צודק.

דב חנין: לא, רגע, רגע.

דב חנין: מתעוררת פה תמונה, אני חייב להגיד לך, יושבת ראש הוועדה - - -

מירי רגב: אם ככה, בעצם, יש בעיה שמשרד הפנים הגדיר הגדרה ולא עומד בה.

<מרדכי כהן: מה זה לא עומד בה?

דב חנין: העיריות האחרות לא עומדות בה.

דב חנין: אם זה נכון, אז העיריות האחרות לא עומדות במה שצריך.

מירי רגב: אם ככה, אז צריך להגיד עכשיו לשר הפנים ואני מסתמסת איתו עכשיו על נושא אחר, שצריך לסגור את כל החופים.

תמר זנדברג: רגע, בשאר העיריות אין שלושה מצילים בו זמנית?

<קריאה: בטח שיש.

<טל פילטר: לא, אין, או שלא נותנים להם יום חופש באמצע השבוע, או שלא נותנים להם הפסקות.

מירי רגב: שקט רגע.

מירי רגב: אני רוצה להבין כמה בכל רגע נתון - - - אל תבלבל אותי עם נתונים עכשיו, כמה בכל רגע נתון צריכים להיות מצילים.

<עאטף חיראלדין: שלושה מצילים בכל תחנת הצלה, אבל את המנוחה שלו הוא יכול לעשות - - -

<טל פילטר: תראה לי איפה זה כתוב.

<עאטף חיראלדין: מה?

<עאטף חיראלדין: אני מאשר לך.

דב חנין: הוא יכול לעשות את המנוחה שלו תוך כדי ההצלה.

<עאטף חיראלדין: לא תוך כדי ההצלחה.

<עאטף חיראלדין: מה, באמת?

<עאטף חיראלדין: למה תוך כדי הצלה?

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה, כמה מינימום מצילים צריכים להיות - - -

<עאטף חיראלדין: החוק קובע שלושה מצילים, אלא אם קבע המפקח דבר אחר.

מירי רגב: לא, אתה עושה לי ככה, זה לא ברור.

מירי רגב: אני שואלת שאלה.

מירי רגב: על פי החוק שלושה מצילים בסוכה.

מירי רגב: האם שלושה מצילים צריכים להיות בכל רגע נתון, או זה שהם שלושה מצילים - - -

<עאטף חיראלדין: כן.

מירי רגב: רגע, אל תגיד לי כן, כי אם אתה אומר לי כן, אז הוא צודק.

מירי רגב: תחשוב לפני שאתה עונה.

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה ועכשיו תחשוב לפני שאתה עונה, אני שואלת אותך, שוב, שאלה ברורה, יש על פי החוק שלושה מצילים בסוכה, האם כשהחוק קבע את השלושה מצילים בסוכה הוא לקח בחשבון שאחד מהשלושה יילך לעשות פיפי מדי פעם?

<טל פילטר: לא.

מירי רגב: אתה אל תענה.

מירי רגב: שאלתי אותך?

מירי רגב: אתה המחוקק?

מירי רגב: אז אל תענה.

<טל פילטר: אבל אני יודע לקרוא את החוק.

מירי רגב: אני שואלת אותך שאלה, האם בתוך יום העבודה של השלושה הוא יכול לשבת בסוכה או בחוף הים, או ליד, או ליד השירותים, דווקא בא לו לאכול, אז זה אומר שמה שאתה אומר לי שהחוק אומר שיהיו שלושה מצילים בסוכה, מתוך הבנה שאחד מהשלושה יילך לשירותים, יילך להפסקה, יילך לזה.

<עאטף חיראלדין: נכון.

מירי רגב: זאת אומרת הוא לא מחייב שלושה מצילים כל הזמן בסוכה.

מירי רגב: את רוצה רגע לעזור לו? בבקשה.

מירי רגב: תציגי את עצמך.

<אפרת לוי שרעבי: אני אפרת לוי שרעבי מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.

מירי רגב: טוב שהגעת.

מירי רגב: חבר'ה, יש לנו עוד הרבה דברים לסכם פה היום, בואו נסגור רגע את עניין המצילים.

מירי רגב: כמה מצילים על פי החוק צריכים להיות?

<אפרת לוי שרעבי: אני אסביר, אני הבנתי את השאלה.

<אפרת לוי שרעבי: בסוכת הצלה צריכים להיות שלושה מצילים וגם ההפסקה שלהם צריכה להיות בתוך סוכת המצילים והמטרה היא כזו, שאם חלילה קורה אירוע הצלה ושני מצילים צריכים לצאת אחד יכול להישאר בסוכת המציל, לפקח על מה שקורה בחוף עצמו.

<אפרת לוי שרעבי: זו המטרה.

מירי רגב: זאת אומרת השלושה כולל שהוא יכול ללכת להפסקה, לפיפי.

<אפרת לוי שרעבי: לא, הוא צריך להיות במתחם - - -

מירי רגב: פיפי הוא עושה בתוך התחנה?

<אפרת לוי שרעבי: יש לו שירותים ליד.

<אפרת לוי שרעבי: בוא נאמר ככה, אם הוא רואה אירוע, ואתה עכשיו רוצה לשבת לאכול את הסנדוויץ' שלך או לנוח רגע, אתה צריך להיות במתחם שאם קורה משהו, חבר שלך אומר לך 'קום' - - -

<תומר רוזנר: זה בסדר גמור.

מירי רגב: אין לי בעיה, אבל - - -

<תומר רוזנר: אז הוא לא צריך להעסיק חמישה כמו שהוא אמר.

מירי רגב: אז עכשיו אני רוצה להבין משהו.

מירי רגב: אם יש לו שירותים לא בתוך המתחם, מה זה בתוך המתחם, לא בתוך הסוכה הרי?

<אפרת לוי שרעבי: יש להם - - - בסביבה.

<אפרת לוי שרעבי: באותו המתחם.

<אפרת לוי שרעבי: יושבת הראש, סליחה - - -

מירי רגב: לא, אתה אל תגיד לי סליחה, אני אומרת לך עכשיו מי מפרש את החוק.

מירי רגב: אנחנו מפרשים את החוק, לא אתם.

<טל פילטר: אבל יש שופט שפירש.

<תומר רוזנר: אבל היא אומרת שזה מה ש - - -

<טל פילטר: השופט הראל בפסק דין פדואל פירש את החוק וקבע במפורש, חבר הכנסת חנין, אם אני לא טועה, הוא גם עורך דין, יש פסק דין פדואל בפני השופט הראל שפירש את המחוקק וקבע שלושה בכל עת, אין לנוח בתחנה, אין כלום, שלושה בכל עת והעירייה - - -

<תומר רוזנר: זה ברור שזה פשוט לא הגיוני.

מירי רגב: זה לא נכון.

מירי רגב: זה לא הגיוני.

מירי רגב: תקשיב טוב.

מירי רגב: אתם אל תמציאו סיפורים למה פה הסוכה סגורה.

מירי רגב: את הסיפורים תספרו אחר כך על כוס קפה ולשופט.

מירי רגב: החוק קובע דבר מאוד ברור וזה אומרת ועדת הפנים ומשרד הפנים.

מירי רגב: החוק קובע שאתה צריך להשיג שלושה מצילים בתחנה, שהשלושה האלה במהלך המשמרת שלהם יכולים לקחת הפסקה באזור במתחם - - -

<טל פילטר: היועצת המשפטית - - -

מירי רגב: היועצת המשפטית שלך, עם כל הכבוד, כרגע לא מעניינת אותי.

מירי רגב: אותי מעניין החוק והיא - - -

<טל פילטר: וחוק מנוחה - - -

מירי רגב: אז ביום חופש בשבוע תביא מישהו אחר.

מירי רגב: מה אתה רוצה שאני אעשה?

מירי רגב: זה פשוט לא יאומן.

<טל פילטר: אבי אפיה יכול להסביר את זה גם יותר טוב - - -

מירי רגב: אתה תשב בשקט רגע.

מירי רגב: אתה כבר נתת לה לדבר, אתה מנחה את הדיון.

מירי רגב: אבי, אני מקבלת את המלצתו, אני רוצה רגע לשמוע אותך.

<אבי אפיה: זה לא סוד, הסכם המצילים היה צריך להיגמר ב-1.4.14, כולם ידעו מזה, כל הגופים בארץ ידעו מזה, אנחנו הסברנו, התרענו לפני כן.

<אבי אפיה: אני אומר לכם שמה שיש בתל אביב זה עומד להיות בכל הארץ.

<אבי אפיה: אנחנו באנו ולפני פתיחת עונת הרחצה היינו אצל מנכ"ל משרד הפנים הסברנו והתרענו ואמרנו שאין מספיק מצילים כי העלויות שאתם משלמים למצילים, מצילים הולכים לעבוד בבריכה מקבלים הרבה יותר תנאים נוחים ומקבלים הרבה יותר שכר, למה שהם יבואו לעבוד בים?

<אבי אפיה: אמרנו בואו נפתח את עונת הרחצה נורמלי, בואו נשב על הסכמי שכר טרום עונת הרחצה.

<אבי אפיה: עד היום יושבים פעם בחודש, פעם ב-.

<אבי אפיה: אני לא בטוח שעוד פחות מחודש ימים בכל הארץ לא תהיה אותה תופעה, שמצילי דור ב' לא ימשיכו לעבוד בכל החופים.

מירי רגב: מה השכר של דור א'?

<אבי אפיה: השכר של דור, בסביבות 250,000 שקל בשנה.

<עאטף חיראלדין: 82.5% ממשכורת מנכ"ל.

<אבי אפיה: תלוי באיזה רשויות.

מירי רגב: 250,000 שקלים בשנה על שישה חודשי עבודה.

מירי רגב: לא רע.

<אבי אפיה: נכון, אמרתי.

מירי רגב: לא רע.

מירי רגב: ומה דור ב'?

<קריאה: עבדים.

<אבי אפיה: דור ב' לא מגיע ל-200,000 שקלים, כשהוא עובד גם בקיץ - - -

<תומר רוזנר: זה עבדים?

<אבי אפיה: שנייה.

<אבי אפיה: שהוא עובד בקיץ ואמרו, לא על פי חוק, עובד 30 יום בחודש, הוא מקבל 7 ימים בעבודה, מי שמסכים, ואז נותנים לו חופש אחרי העונה ונוצרת סיטואציה של 15,000 שקלים .

מירי רגב: זה בסדר, דרך אגב, לתת לו חופש שלא בעונה.

מירי רגב: גם אני יוצאת לחופש רק בפגרה.

תמר זנדברג: לא, אי אפשר לעבוד 7 ימים.

<תומר רוזנר: אם הוא מסכים.

מירי רגב: לא, אני מדברת על חופשה מרוכזת.

תמר זנדברג: אתה עובד 30 יום בחודש.

<תומר רוזנר: אם הוא מסכים, זה רק אם הוא מסכים.

תמר זנדברג: לא, אין דבר כזה.

תמר זנדברג: אדם לא יכול להסכים להיות עבד.

<תומר רוזנר: אם הוא מסכים?

תמר זנדברג: לא, 30 יום בחודש זה לא סביר לעבוד רצוף.

תמר זנדברג: אין מה לעשות.

תמר זנדברג: זה לא משנה כמה שמרוויחים, זה לא סביר.

<קריאה: להזכיר לכולם, יום מנוחה שבועי זה חובה.

<תומר רוזנר: הוא אומר 200,000 שקל.

מירי רגב: כמה הוא מקבל לחודש?

<תומר רוזנר: הוא אומר 200,000 לשנה.

<אבי אפיה: מקסימום 15,000 שקל אם הוא עובד 30 יום בחודש.

<קריאה: לא, הם לא מגיעים לסכומים האלה, אתה יודע את זה.

<אבי אפיה: אני אומר לך, לא מגיע לסכומים.

<אבי אפיה: 15,000, מקסימום אם הוא יעבוד 30 יום בחודש.

מירי רגב: בואו נעשה רגע סדר לגבי המצילים.

מירי רגב: קודם כל עיריית תל אביב, עם כל הכבוד לך, אתה לא פועל על פי החוק, אתה מקצין את החוק, אתה מפרש אותו בצורה שהחוק עצמו לא מפרש את החוק.

מירי רגב: אתה קובע חמישה כדי לא לפתוח פה את המתחם הזה.

מירי רגב: אתה צריך, על פי חוק, ואת זה צריך לדעת ולהגיע את זה בכל מקומוני תל אביב, אתם לא פותחים את החוף על פי החוק.

מירי רגב: אתם צריכים קודם כל שבחוף פה יהיו שלושה מצילים.

מירי רגב: קודם כל, זה החוק.

מירי רגב: ואתה לא עושה את זה.

<טל פילטר: מה אני אעשה עם היום החופשי שלהם?

מירי רגב: עוד פעם היום החופשי שלהם.

מירי רגב: מה אני אעשה עם הפצע פה באצבע בבוהן?

מירי רגב: מה זה קשור עכשיו?

מירי רגב: תקשיב טוב, אתה לא מגיע - - - כל מה שאמרת, 'יש לי כסף' וכל הפתיחה הזאת מראה שלא רק שאין לכם כסף, אתם לא רוצים לשלם להם.

מירי רגב: אם יש לכם כל כך הרבה כסף, קודם כל תשלמו שלושה מצילים דור א'.

<טל פילטר: מה זה 'תשלמו'?

מירי רגב: תשלמו.

<טל פילטר: אני יכול להפוך מציל לדור א'?

<טל פילטר: אחרי הסכם 99' שנחתם בין האוצר למשק?

<טל פילטר: אני מוכן מחר גם - - -

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אתה יודע מה?

מירי רגב: תביא עכשיו, אתה אמרת כרגע שיש לך בעיה כי אתה צריך להביא חמישה מצילים ולא שלושה.

מירי רגב: עכשיו אני אומרת לך שיש לך שלושה מצילים, זה החוק, תביא שלושה מצילים.

מירי רגב: עכשיו מה אתה אומר לי?

מירי רגב: לא, אני לא יכול להביא שלושה מצילים, כי כל המצילים שמגיעים לא רוצים לקבל את התשלום שאני נותן להם.

מירי רגב: נכון, זה מה שאתה אומר?

מירי רגב: הם רוצים קביעות ואתם לא רוצים לתת להם קביעות.

<טל פילטר: לא, זה לא נכון.

מירי רגב: זה נכון וחצי.

מירי רגב: אתם, עיריית תל אביב, וכדאי שהארגונים הסביבתיים ישמעו את זה היטב, מספיק כל היום ללטף את רון חולדאי.

מירי רגב: את האמת צריכים לדעת ואת זה צריך לפרסם, אין מצילים בחוף בננה ביץ' בתל אביב משום שראש עיריית תל אביב לא מוכן להעסיק שלושה מצילים והוא לא מוכן לתת להם קביעות.

מירי רגב: את זה הציבור צריך לדעת, נקודה.

מירי רגב: עכשיו תלך עם היועצת המשפטית שלך לשופט.

מירי רגב: עם זה תלך לשופט.

מירי רגב: כולכם זה דיבורים, זה דיבורים ולנסות לעבוד על האנשים כשאתם לא יודעים את הפרטים וזה מבייש שדווקא הגענו עכשיו למאי וליוני ויולי ו אוגוסט, שאנשים רוצים להיות בים ואתם לא שמים פה מצילים ואתם הורסים את החוף עם הסרטים האלה, כאילו אנחנו באיזה זירת פשע.

מירי רגב: אתם לא מאפשרים לילדים להיכנס לחוף, וזה בגלל שאתם פשוט חסרי אחריות.

מירי רגב: אני מצטערת ואני אומרת את זה חד וברור, אתם צריכים לעבוד לפי החוק.

מירי רגב: החוק אומר שלושה מצילים ולא חמישה, ותביאו שלושה ותיתנו להם קביעות, כי הם לא עבדים פה.

מירי רגב: אתה לא עובד בתנאי עבד, גם הם לא רוצים להיות בתנאי עבד.

מירי רגב: זה הכול.

מירי רגב: כשאתה תעשה את זה, יהיו לך פה מצילים.

מירי רגב: תשתדל לעשות את זה עוד לפני הקיץ שיסתיים.

מירי רגב: ואלה הדברים שצריך להגיד בתקשורת המקומית, אלה הדברים שצריך להריץ לאורך כל שישי בתקשורת המקומית בתל אביב, שראש עיריית תל אביב רוצה שהמצילים יהיו עבדים.

מירי רגב: הוא לא רוצה לתת להם קביעות, לא רוצה להעסיק שלושה ומוצא תירוצים אחרים ועלובים שלא קשורים למציאות.

מירי רגב: זהו.

מירי רגב: את זה תגיד.

<טל פילטר: זה לא נכון מה שאת אומרת.

מירי רגב: אוקיי, אז זה לא נכון.

<טל פילטר: את לא מדייקת ומפאת כבודך אני לא אענה לך.

מירי רגב: אוקיי, אז תעשה את מה שאני אומרת לך.

מירי רגב: זה דבר אחד.

מירי רגב: הדבר השני, לגבי ההסכם הקיבוצי ולגבי השכר.

מירי רגב: פה מהעניין הזה אני פונה לשר האוצר, שלא יכול להיות עכשיו שכולם מתחבאים סביב שר הפנים והעיריות.

מירי רגב: ששר האוצר ויושב ראש הסתדרות העובדים יפתרו את הבעיה, לא בנובמבר.

מירי רגב: שיפתרו את בעיית המצילים ויאפשרו לציבור אזרחי המדינה ליהנות מחופי הים בצורה בטוחה, בלי שנשמע על ילדים שטובעים או מבוגרים שטובעים, כי כל טביעה כזאת צריכה להיות על מצפונם.

מירי רגב: הם צריכים לפתור פעם אחת ולתמיד את סוגיית המצילים, שר האוצר ויושב ראש ההסתדרות.

מירי רגב: גם ייצא מסמך מאיתנו עם עותק לגדעון סער בעניין הזה.

מירי רגב: זה בנושא המצילים.

מירי רגב: אני גמרתי, לא רוצה לדבר יותר.

דב חנין: רק עוד חצי משפט.

מירי רגב: בבקשה.

דב חנין: אדוני, נציג משרד הפנים, השאלה היא אליך וגם לנציג המצילים.

דב חנין: במה זה כרוך אם אנחנו רוצים באמת, כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה, להרחיב את שירותי ההצלה עד השקיעה?

דב חנין: מה זה אומר מבחינת עלויות, מבחינת עוד עובדים?

<מרדכי כהן: גם שכר וגם חקיקה.

<מרדכי כהן: הדרך לעשות את זה, צריך לשנות את החקיקה.

מירי רגב: אבל זה צו, אנחנו נביא את זה בצו.

דב חנין: זה צו שלכם.

<מרדכי כהן: צריך שההגדרה תהיה שתאפשר את השעות המאוד - - -

מירי רגב: אז מה הבעיה?

<קריאה: שעות עבודה ומנוחה.

<מרדכי כהן: ברגע שאתה מאריך את השעות אתה בעצם צריך להתמודד עם שעות עבודה ומנוחה ואז אתה צריך את הקבוצה המסוימת הזאת, את המצילים, להחריג.

<תומר רוזנר: אבל למה לא להחריג אותם?

<תומר רוזנר: למה שלא יקבלו שעות נוספות?

<אבי אפיה: זה כן, אבל שיהיה מותר לנו לעבוד.

דב חנין: שיהיה שעות נוספות, אבל יהיה מותר להם לעבוד.

<אבי אפיה: שיהיה מותר לנו לעבוד על פי חוק, שלא יגידו שאנחנו עובדים לא חוקי.

מירי רגב: אז מי צריך לאשר את זה?

<אבי אפיה: משרד הכלכלה.

<גלי רז: מירי, אני רוצה לתקן דבר אחד פשוט.

<גלי רז: עוד שעה הצלה בחוף הרחצה איננה בעיה של מצילים.

<גלי רז: הוא יקבל את השעה שלו, חובש, מנקה, מים, אבטחה בכניסה.

<גלי רז: צאו מזה, הבעיה היא לא רק מצילים.

<גלי רז: יש שרשרת שלמה - - - אנחנו בחוף שבי ציון - - -

מירי רגב: הבנו.

<טל פילטר: רק אני רוצה להסביר מקצועית לעניין השקיעה.

<טל פילטר: לגבי השקיעה, שעות הרחצה הן בתוך מסגרת הרשות של הרשות המקומית לקבוע את שעות הרחצה, לא צריך את משרד הפנים לזה, ודבר שני, כשהולכים ומרחיבים את שעות הרחצה אנחנו בעד, ואני, כמנהל של גוף ההצלה הכי גדול בארץ בים, אני בעד שתהיה הצלה מזריחה ועד שקיעה, כי זה הנכון, אבל צריך לשים לב למגבלות בטיחותיות.

<טל פילטר: אנחנו המצילים, כשאנחנו עובדים, אסור לנו לגלוש לפני שקיעה, צריך לשמור על טווח ביטחון לפני שקיעה.

מירי רגב: איזה טווח?

<תומר רוזנר: חצי שעה.

<טל פילטר: אני רוצה להסביר למה.

<טל פילטר: אם חלילה - - - וצריך לשמור שאם יקרה חלילה אירוע לפני השקיעה, שנספיק להגיב ולחפש.

דב חנין: ברור.

דב חנין: אז חצי שעה לפני השקיעה.

<טל פילטר: וזה חשוב להקפיד - - - כדי למשל, שאם אחד המצילים שלי - - - שאנחנו מעסיקים אותו בניגוד לחוק שעות עבודה ומנוחה.

<טל פילטר: לכן עשיתי, גברתי, את מה שאני עושה.

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: בעניין הארכות שעות העבודה של המציל, דווקא בעניין הזה אני רוצה עוד לחשוב עם חברי הוועדה.

מירי רגב: אנחנו צריכים להחליט על מה אנחנו הולכים.

מירי רגב: שניים-שלושה נושאים שעליהם כדאי לנו לעבוד בצורה רצינית.

מירי רגב: קודם כל צריך לפתוח ולוודא שכל סוכות המצילים מאוישות.

מירי רגב: זה הדבר הראשון, הכי חשוב, לסגור את העניין של השכר ולסגור את זה - - -

<קריאה: את מדברת על קדימות מבחינת השלכות תקציביות, על מה להתמקד.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: כרגע זה הדבר החשוב בעיניי, שקודם כל מה שיש יאויש, ולא יהיה מצב שאנחנו מדברים על עוד שעות אבל כרגע בתל אביב הם לא פועלים על פי החוק.

מירי רגב: זה בעניין של הארכת שעות.

<טל פילטר: גברתי, גם - - - לגבי השעות שמותר לכם להעסיק את העובדים.

<גיל ורגון: אבל, גברתי, הוא מתפרץ כל הזמן וכשאני מתפרץ את לא נותנת לדבר, אז אפשר לומר משפט אחד מפני שאנחנו עתרנו לבית משפט.

<גיל ורגון: ביום ראשון הקרוב בית המשפט - - -

מירי רגב: קודם כל מי זה אנחנו?

מירי רגב: מי זה אתם?

<גיל ורגון: שמי עורך דין גיל ורגון ואני מייצג את הזכיינים.

מירי רגב: אז שנייה רגע, אנחנו עוברים עכשיו לנושא נוסף, נושא הזכיינים.

<גיל ורגון: לא, אני רוצה לדבר על הנושא ההוא, זה יותר חשוב, כי שם יש עתירה שמשרד הפנים אמור להכריע בה ביום ראשון.

<אפרת לוי שרעבי: אנחנו לא מכריעים - - -

מירי רגב: השופט מכריע.

מירי רגב: אני מבקשת לעבור עכשיו לנושא של הזכיינים בעניין של המחירים שהם לוקחים על החופים.

מירי רגב: אני מבקשת שגוף הזכיינים קודם כל ידבר ואחר כך את חברת אתרים ואת עיריית תל אביב בעניין הזה.

מירי רגב: בבקשה.

<גיל ורגון: שמי גיל ורגון, אני מייצג את כל הזכיינים לאורך חוף תל אביב ואני רוצה לומר משפט אחד לגבי הנושא הקודם וכמה משפטים לנושא הנוכחי.

<גיל ורגון: דבר ראשון, כדי לסבר את האוזן לגבי כל המגבלות התקציביות שעיריית תל אביב טוענת, הזכיינים משלמים בשנה מעל ל-25 מיליון שקלים לעיריית תל אביב - - -

<רחל אביד: לא לעירייה, גיל, לאתרים.

<תומר רוזנר: מה זה משנה?

<תומר רוזנר: זו חברה עירונית.

תמר זנדברג: כשאנחנו יושבים פה בוועדה ואומרים שיש הפרטה זוחלת לתאגידים עירוניים, מסבירים לנו, 'מה פתאום?

תמר זנדברג: זו העירייה, זה בבעלות, זה תאגידי המים, זה לא הפרטה'.

תמר זנדברג: כשאנחנו באים ודורשים מהעיריות אחריות על החברות העירוניות אומרים לנו 'זה לא אנחנו, זה החברה'.

<רחל אביד: אתרים היא חברה ממשלתית.

תמר זנדברג: סליחה, היא חצי חברה ממשלתית והיא נמצאת בתהליכי מעביר לבעלות מלאה של עיריית תל אביב.

תמר זנדברג: אז בבקשה, תגידו במדויק.

<גיל ורגון: אז העובדות הן כאלה, אם שואלים למה כל כך יקר בחופים, הנה העובדות.

<גיל ורגון: עיריית תל אביב והחברות העירוניות מטעמה מקבלות מהזכיינים כל שנה 25 מיליון שקלים ויותר בצורה של אגרות ובצורה של דמי זיכיון ובצורה של ארנונות והיתרי לילה ותשלומים למיניהם.

<גיל ורגון: 25 מיליון ₪.

<גיל ורגון: אמר כאן נציג משרד הפנים שעולה לאייש תחנה מיליון ₪ בשנה.

<גיל ורגון: שני החופים שגברתי הייתה בהם עכשיו משלמים מעל ל-3 מיליון שקל לעירייה והעירייה, לשים מציל, היא לא מצליחה לשים.

מירי רגב: כן, זה בגלל שיש לה הרבה כסף.

<גיל ורגון: אנחנו עתרנו לבית המשפט בבקשה לחייב את עיריית תל אביב לקיים את החוק.

<גיל ורגון: מדובר בחוק, חוק הסדרת מקומות רחצה קובע שחוף מוכרז צריך להיות מאויש בעונת הרחצה שנפתחה בה בריכת המים.

<גיל ורגון: מתוך 140 ברחבי הארץ משרד הפנים נתן לארבעה חופים בתל אביב היתר לא לפתוח את החוף השנה.

<גיל ורגון: מי שרשאי לבטל הכרזה של חוף מוכרז זה רק שר הפנים.

<גיל ורגון: שר הפנים אמר 'אני לא אבטל', מה עשו?

<גיל ורגון: הלכו למפקח במשרד הפנים והוא אמר ' אנחנו ניתן לכם', בגלל שיש לו היתר על פי החוק לעשות במקרה של חירום 14 יום הגבלה, שזה נועד לכתם שמן או לסכנה לציבור, נכנסו דרך הסעיף הזה ואני יכול להגיד לכם מי חתם, אולי הוא אפילו נמצא כאן, חתומה פה רווית קלפנר, מנהלת תחום שלטון מקומי.

<גיל ורגון: היא חתמה על המסמך והיא אומרת, וזה ציטוט, 'הוחלט להמשיך באותה מתכונת, כפי שפעלנו בשנים האחרונות, קרי באישורים זמניים כל 14 יום'.

<גיל ורגון: וכך היום אנחנו נמצאים ב-20 במאי ו - - -

<תומר רוזנר: זה לא בסדר.

מירי רגב: זה ממש לא בסדר.

<גיל ורגון: אישור אחד הם כבר קיבלו ממשרד הפנים, אישור שני הם כבר קיבלו ממשרד הפנים.

<תומר רוזנר: מרדכי, זה לא בסדר.

מירי רגב: מה זה?

מירי רגב: מה השליטה שלכם על העניין הזה, מרדכי?

<תומר רוזנר: זה הם עשו, משרד הפנים.

מירי רגב: בוודאי, מה זה?

מירי רגב: משרד הפנים פה.

תמר זנדברג: זה לא קשור, זו בדיקה שכל 14 יום - - -

מירי רגב: מה זה הדבר הזה?

<תומר רוזנר: חשוב מאוד לשמוע את התגובה שלו.

<גיל ורגון: הבעיה תיפתר ברגע שמשרד הפנים, אני לא חושב שמכוונות רעות, יפסיק לספק כסות למעללים של עיריית תל אביב.

<גיל ורגון: בשנה שעברה משרד הפנים לא עשה את זה והשופטת נחליאלי ביום נתנה לעירייה צו לאייש ופתאום נמצאו המצילים לאייש.

<טל פילטר: גברתי, העברנו אותם מתחנה אחרת וסגרנו תחנה אחרת.

<גיל ורגון: ברגע שמשרד הפנים יסיר את הכסות שהוא נותן למעללי עיריית תל אביב התחנות ייפתחו.

מירי רגב: הבנו, חכה, תמתין, תנשום.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: מרדכי.

<מרדכי כהן: הנושא הזה הוצג לפני שר הפנים ושר הפנים קיבל את ההחלטה לא להוציא צו.

<מרדכי כהן: הצורה שבה אתה מציג את ה-14 יום זו בדיחה, למה זו בדיחה?

<מרדכי כהן: כי יום למחרת או יומיים למחרת יצא אותו מכתב ל - - -

מירי רגב: אבל עזוב, המכתב לא קשור.

מירי רגב: מרדכי, המכתב לא קשור.

<מרדכי כהן: לא, אני רוצה להסביר.

מירי רגב: המכתב לא קשור.

מירי רגב: הם צריכים להעסיק שלושה מצילים, מה זה קשור עכשיו לעניין?

<מרדכי כהן: אז אני מסביר.

דב חנין: מרדכי, אני אשאל אותך שאלה - - -

<מרדכי כהן: אבל אני אסביר.

מירי רגב: עזוב, מה, אתם עושים פה שירקס בין גדעון לבין רון?

מירי רגב: מה זה הדבר הזה?

<מרדכי כהן: לא, בכלל לא.

<מרדכי כהן: כל המטרה הייתה לתת 14 יום כדי לראות אם אפשר להגיע להסכמה.

דב חנין: ייגמרו ה-14 יום יהיו עוד 14 יום?

<תומר רוזנר: הם נגמרים מחר, דרך אגב.

דב חנין: זאת כל השאלה.

דב חנין: אם זה 14 ועוד 14 ועוד 14 ועוד 14 עד סוף העונה.

<מרדכי כהן: אז אני אענה.

<מרדכי כהן: אתם שואלים שאלה.

מירי רגב: שקט שיהיה פה ולהבא שיהיו פה סדרנים איתנו בסיורים.

מירי רגב: סיור ראשון שאני יוצאת בלי סדרנים, מה זה הדבר הזה?

<מרדכי כהן: לא הייתה פה שום כוונה, לא לחוכא ולא לאטלולא ואתה יודע שהדיון היה רציני ואנחנו העמדנו את עיריית תל אביב במקום כי הבקשה המקורית שלה, לאור המצוקה, כפי שהיא הציגה, הייתה - - -

מירי רגב: איזה מצוקה?

<מרדכי כהן: כפי שהיא הציגה.

מירי רגב: עזוב מה שהיא הציגה, אתה צריך לבדוק את המצוקה.

מירי רגב: איזה מצוקה היא הציגה?

<מרדכי כהן: רק תני לי לסיים.

מירי רגב: איזה מצוקה?

מירי רגב: המצוקה שהציגה שהיא לא רוצה לתת קביעות למצילים.

מירי רגב: זה הכול.

מירי רגב: אז למה הוא לא ייתן קביעות למצילים?

מירי רגב: הוא חייב לתת להם קביעות.

<מרדכי כהן: רק תני לי להסביר.

<מרדכי כהן: לא קיבלנו את העמדה של תל אביב, כי תל אביב ביקשה לסגור יותר תחנות.

<מרדכי כהן: זה הובא לדיון וההחלטה של השר הייתה שלא יוצא צו, לפרק זמן זמני, ולשאלתך, דב, אין לו שום כוונה להאריך את זה 14 14 עד סוף העונה, הוא הנחה את סגנית השר וסגנית השר כבר פנתה לאוצר, הסתדרות, וההנחיה של השר הייתה מאוד פשוטה, תהיה תשובה, יהיה פתרון - - -

<תומר רוזנר: ב-28, ביום רביעי.

<קריאה: השניים.

מירי רגב: אתם עושים עוד הארכה, השלישית?

מירי רגב: כמו כל דבר בצבא שמחולק לשלושה חלקים?

<מרדכי כהן: נו, באמת, להציג את זה - - - את רואה?

מירי רגב: אני שואלת אותך.

<מרדכי כהן: לא, אבל את מציגה כאילו - - -

מירי רגב: לא, אני אומרת לך, זו הייתה טעות שלכם.

<מרדכי כהן: אז יכול להיות.

<מרדכי כהן: את לא צריכה - - -

מירי רגב: טעות שלכם.

מירי רגב: מה, אתם עובדים אצל רון חולדאי או מה?

<מרדכי כהן: יכול להיות, ואת לא צריכה אף אחד כדי להסב את תשומת לבו של גדעון ולהגיד לו שאת חושבת ש- - -

מירי רגב: בוודאי, אני אעשה את זה גם.

<מרדכי כהן: אני רק אומר לך מה היה השיקול.

<מרדכי כהן: השיקול היה לפעול מיידית מול משרד האוצר והסתדרות כדי לראות אם אפשר לפתור.

מירי רגב: ואם לא?

<מרדכי כהן: ואם לא, לא יהיה המצב הזה.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: זאת אומרת שאתה מתחייב פה לטובת הפרוטוקול שלא תהיה הארכה נוספת של 14 יום, אלא שבעצם - - -

<מרדכי כהן: אני לא - - - מה, אני שר הפנים?

מירי רגב: אז תגיד לי מה - - -

<גיל ורגון: אבל זה לא שר הפנים החליט.

<גיל ורגון: זה לא השר החליט.

דב חנין: אתה יכול לבדוק את זה עם שר הפנים?

<מרדכי כהן: בוודאי שאני יכול לבדוק, אבל שר הפנים הנחה את סגנית השר לחזור עם תשובה עד יום רביעי, לראות איפה זה עומד.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: אני מבקשת בדחיפות בעניין הזה לבדוק, אני גם אדבר על זה עם גדעון , שאני מבקשת ששר הפנים לא יאריך ב-14 יום נוספים את הצו ויכפה על עיריית תל אביב לפתוח את כל התחנות בשלושה מצילים, כפי שהחוק מחייב.

מירי רגב: נקודה.

מירי רגב: ולא לשמש שום כסות ל - - - אני לא יודעת איך לקרוא - - -

<קריאה: תכסיסים.

מירי רגב: לתכסיסים או אני לא יודעת מה, למה שעושה פה רון חולדאי.

מירי רגב: זו פשוט בושה.

מירי רגב: זה חד וחלק ואני אדבר על זה גם עם גדעון, אני רושמת לי, אבל גם אתם צריכים לעשות את זה וגם אתה תעביר את זה ומיד.

מירי רגב: וגם אתם צריכים להמליץ לו לא להאריך את זה ב-14 יום נוספים.

<גיל ורגון: הם צריכים להגיש את העמדה שלהם ביום ראשון לבית המשפט.

מירי רגב: את זה הבנתי.

מירי רגב: הלאה, תמשיך לגבי המחירים.

מירי רגב: אתה הרי רוצה מצילים כדי שיבואו אנשים לקנות אצלך יותר שתייה, זה ברור, נכון?

מירי רגב: אתה תרוויח קצת יותר, זה ברור.

מירי רגב: אז במקום ש-20 אנשים ישלמו 16 שקלים על ארטיק, אתה רוצה ש-200 יעשו את זה.

<גיל ורגון: אני רוצה להשיב לעניין הזה.

<גיל ורגון: דבר ראשון, אני יכול להעיד על מה שקורה בעיריית תל אביב.

<גיל ורגון: עיריית תל אביב מגדילה את המחירים שהזכיינים יכולים למכור - - -

תמר זנדברג: על מה?

תמר זנדברג: רק על בקבוק מים - - -

מירי רגב: רגע, תמי, תנו לו רגע לדבר.

<גיל ורגון: כל זכיין בהסכם - - -

תמר זנדברג: שוקו בננה לא בפיקוח.

<גיל ורגון: כל זכיין שבא לחתום על הסכם זיכיון חותם על עסקה שאומרת שיש מספר פריטים שהם מפוקחים.

<גיל ורגון: אם תשאלו אותי, אני לא יודע מה החוקיות שלהם כי מי שרשאי לתת צו פיקוח זה רק הממשלה, אבל ממשלת תל אביב נתנה וה - - -

מירי רגב: סליחה, אתה טועה.

מירי רגב: מי שנתן לו את האישור וסיכם איתו את ההסכם ואת התנאים להיות פה זה עיריית תל אביב, או אתרים, זה לא משנה מי.

מירי רגב: אז אתרים היו צריכים בעניין הזה, וזה מה שיהיה גם, לפתוח עכשיו את כל הזכיינות הזאת ולבדוק אותה מחדש.

<גיל ורגון: אז אני מסביר, יש פיקוח על מחיר מים, מחיר קרטיב - - -

דב חנין: כולל מים שקפאו לקרח?

תמר זנדברג: גם מים מהברז 8 שקלים.

<גיל ורגון: זה לא תקין וזה מנוגד להסכם עם עיריית תל אביב ומי שעשה את זה, עיריית תל אביב צריכה לאכוף עליו את ההסכם.

<גיל ורגון: יש הוראות, נדמה לי שבקבוק מים עולה 7 שקלים - - -

<תומר רוזנר: זה גם יקר, מה זה?

מירי רגב: רגע, כמה עולה בקבוק מים רגיל?

תמר זנדברג: זה בקבוק מים מינרלים.

תמר זנדברג: אני ביקשתי מים מהברז וזה עלה 8 שקלים.

מירי רגב: רגע, שנייה רגע, כמה עולה בקבוק מים?

מירי רגב: לא בחוף.

<גיל ורגון: בפיצוצייה 5 שקלים.

מירי רגב: אז למה הוא צריך להרוויח שקל וחצי בנוסף למה שמרוויחה הפיצוצייה?

תמר זנדברג: תשאלי למה הוא גובה 16 במקום 8?

<גיל ורגון: המקום הזה עובד שלושה או ארבעה חודשים בשנה ומשלם לעיריית תל אביב - - -

מירי רגב: אבל הוא יודע את זה .

תמר זנדברג: בחייך, נו, זה ישראל פה, הוא עובד שלושה חודשים בשנה?

דב חנין: הוא עובד שבעה חודשים.

<תומר רוזנר: אבל הוא יודע את זה מראש, מה זה?

<גיל ורגון: חוף שצריך לשלם 2 מיליון שקל שכירות ואגרות בסביבות 400,000 שקל, בסופו של דבר הוא מעלה את מחיר המים.

<גיל ורגון: לא צודק להגיע למחירים שאת מתארת - - -

מירי רגב: אבל זה מה שקורה.

<גיל ורגון: אבל לא בכולם, ואני רוצה לתקן גם בעניין תל אביב.

<גיל ורגון: בתל אביב יושבים פקחים של עיריית תל אביב בכל חוף ממש, הם יכולים לאכוף - - -

מירי רגב: הם אוכפים את זה, תלוי באיזה ארוחה הם מקבלים.

מירי רגב: הם בדיוק אוכלים איזה ארוחה, אז אולי הם לא - - -

<תומר רוזנר: לא , פשוט יש שלושה פקחים בכל עת.

<גיל ורגון: חברת הכנסת רגב, במקום כל הפקחים שראינו היום רודפים אחרי הילדים, שיפקחו שניים וישימו - - -

תמר זנדברג: אגב, אנחנו שמענו ממתרחצים קבועים בחוף שההצגה שראינו היום, עם אלה ששורקים ומוציאים מהמים זה במיוחד בשבילנו.

תמר זנדברג: אנשים מתרחצים חופשי ללא מציל ו - - -

מירי רגב: טוב, מזל שהם לא עשו הצגה והביאו מצילים ליום אחד.

<גיל ורגון: זה לא מצחיק, כי - - -

תמר זנדברג: זה בכלל לא מצחיק.

<גיל ורגון: עיריית תל אביב היא המובילה במקרי טביעות בשנה שעברה.

מירי רגב: תאמין לי שהפעם כשתהיה טביעה, חס וחלילה, פה, חס וחלילה, אנחנו נעשה מצב כזה שרון חולדאי יותר לא יהיה ראש העיר.

מירי רגב: פעם אחת נביא גם את הצפונים להאמין למה שהדרומים אומרים.

תמר זנדברג: אני מבינה שיש לך מועמד.

מירי רגב: את יודעת מה?

מירי רגב: אין לי.

מירי רגב: אולי דב.

מירי רגב: אם לא תהיה ברירה, אולי נביא את דב וזהו.

מירי רגב: את יודעת מה?

מירי רגב: הוא פשוט יושב פה בוועדת הפנים, נביא אותו לפה וזהו.

מירי רגב: אתרים, כל כמה זמן נפתח חוזה מול זכיין?

מירי רגב: כל כמה זמן?

<אייל סרוקה: בממוצע חמש שנים.

מירי רגב: מתי אמור להיפתח החוזה גם מול חוף צוק, וגם פה מול האנשים?

<אייל סרוקה: איזה חוף?

מירי רגב: חוף הצוק שצמוד למנדרין.

<אייל סרוקה: צוק דרום?

<לארה גרוזנר: 2015, אם אני לא טועה.

מירי רגב: שזה ממש אוטוטו.

מירי רגב: ופה?

מירי רגב: כל מה שכאן?

<לארה גרוזנר: יש פה כמה חופים, על איזה מהם את מדברת?

מירי רגב: בגדול, בממוצע, איפה שהיינו.

<לארה גרוזנר: אין ממוצע, כל חוף זה מקרה לגופו.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: למה דמי השכירות באמת זה 2 מיליון שקל לשנה?

<לארה גרוזנר: זה במסגרת המכרז.

<לארה גרוזנר: המגישים מגישים את ההצעה במכרז, זה לא שאנחנו קובעים את דמי השכירות.

מירי רגב: תקבעו מחיר מטרה, כמו שאנחנו קובעים עכשיו מחיר מטרה לדירה.

מירי רגב: מה זה קובעים במכרז?

מירי רגב: לא מספיק לך לנסוע ברכב נורמלי, את צריכה לנסוע ברכב ב.מ.וו.?

מירי רגב: כאילו מה, אנחנו צריכים לתת לכם להרוויח משכורות ענק?

<תומר רוזנר: זה ההסבר למחירים הגבוהים.

<תומר רוזנר: בדיוק כמו בקרקעות.

מירי רגב: זה ההסבר.

<אייל סרוקה: חברת אתרים היא חברה ממשלתית, היא מחויבת לחוק חובת המכרזים - - -

תמר זנדברג: ואי אפשר לקבוע במכרז מחיר מקסימום.

מירי רגב: מינימום ומקסימום.

<תומר רוזנר: למה המכרז, לא עושים כמו שעושים במקומות נורמליים?

<תומר רוזנר: מכרז על המחירים, כמה המחירים הנמוכים יותר שהם נותנים.

<תומר רוזנר: תשאלי אותו, מי שנותן את המחיר הכי נמוך לצרכן.

מירי רגב: הגזמת, אז איך הם ירוויחו?

<תומר רוזנר: זה מה שאנחנו עושים בכנסת, מי שנותן את המחיר הכי נמוך הוא זה שזוכה.

<קריאה: זה מה שעושים בכל העולם.

מירי רגב: איפה מרדכי?

מירי רגב: הוא יצא.

מירי רגב: היועצת המשפטית, וזה גם הסיכום פה, אני מבקשת שמשרד הפנים יעביר לנו את כל הזכיינים שיש בחופים, מתי נפתח איתם החוזה - - -

<אפרת לוי שרעבי: זה עיריית תל אביב.

<מאיה יעקובס: זה מידע שכבר שנה אנחנו רודפים - - - עמותת צלול פנתה על פי חוק חופש המידע לעירייה ולחברת אתרים כדי לקבל מידע - - -

<תומר רוזנר: והם לא נתנו?

מירי רגב: שנייה רגע, תפנו לעיריות.

מירי רגב: אני מבקשת שמשרד הפנים, כאחראי על הסוגיה הזאת של החופים, אני רוצה שיעביר לנו, שיעביר בכתב לכל העיריות, מרדכי יודע לעבוד עם ראשי הערים - - -

<תומר רוזנר: הוא יודע לרכז את המידע.

<אפרת לוי שרעבי: - - - זו לא תחת הסמכות של השר.

<אפרת לוי שרעבי: כל מה שקשור להצלה, זה כן בסמכות השר.

<תומר רוזנר: לא קשור, זו פקודת העיריות.

מירי רגב: על פי חוק פקודת העיריות, שמרדכי יעביר לוועדה רשימה של כל הזכיינים שפועלים בחופי הארץ, מי המפעיל שלהם, חברת אתרים כזאת, חברה אחרת, עד מתי, כמה הם משלמים שכירות על החוף או תמלוגים, ואנחנו נביא הצעת חוק.

מירי רגב: זה דבר שאני רוצה להביא, עם כל הכבוד לכל הדבר הזה.

<קריאה: לגבי ה - - -

מירי רגב: הבנתי אותך, אתה תמתין.

מירי רגב: תומר, אני רוצה שהוועדה תכין הצעת חוק, שתומר יישב עליה, מה המחיר שהעירייה צריכה לגבות על החוף, מה הקריטריונים שזכיין בכלל יכול להיכנס למכרז.

מירי רגב: אני רוצה לקבוע קריטריונים מסוימים כרגולטור לראש העיר או לחברת אתרים.

מירי רגב: שזה יהיה, כמו שאמרנו, מחיר מינימום על מוצרים שהם מוכרים בחוף.

<תומר רוזנר: מקסימום, לא מינימום.

מירי רגב: מקסימום.

מירי רגב: זה בעיניי אחד החוקים הכי חשובים שלנו, כדי למנוע את אותו עושק של ציבור שמגיע לחוף וצריך לשלם כל כך הרבה כסף, בגלל שהעירייה או החברה רוצים להרוויח על החוף, ואז הזכיינים אומרים 'אני משלם כל כך הרבה כסף על החוף, אני גם צריך לחיות אז אני מעלה את המחירים'.

מירי רגב: לכן בפיצוצייה הוא ישלם 5 שקלים על מים ושם הוא ישלם 8 שקלים על מים.

מירי רגב: ואת הפער הזה הציבור משלם.

מירי רגב: שלא לדבר על זה שבעל הפיצוצייה גם מרוויח.

<קריאה: ובחול זה 12 שקלים.

מירי רגב: זה דבר שלא יעלה על הדעת, מרדכי.

<גיל ורגון: בעל הפיצוצייה לא משלם 150,000 שקל בחודש.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: מרדכי, זה החוק שאני אביא הכי מהר וזה הדבר שאני רוצה לדבר עליו עם גדעון.

מירי רגב: אתם, על פי פקודת העיריות, חייבים לדעת מי הזכיינים, מתי זה מסתיים, כמה העירייה או החברה, חברת אתרים, זוכה, כמה תמלוגים היא מקבלת מזה שהיא נותנת לזכיין את המקום ומה הם אותם מוצרים שחייבים להיות בפיקוח ולקבוע מה המחיר שהם צריכים לקחת.

מירי רגב: גם בעמידה וגם בישיבה.

מירי רגב: כי זה הדבר שיעשה סדר.

מירי רגב: כי אם היא לוקחת, חברת אתרים, חצי מיליון שקלים מהזכיין, אז הוא צריך להרוויח משהו, לא הרבה, לכן הוא מעלה את המחיר.

<תומר רוזנר: 2 מיליון שקלים, לא חצי.

מירי רגב: 2 מיליון שקלים, לכן הוא מעלה את המחיר.

<מרדכי כהן: כל זה את אומרת כדי שמה?

<מרדכי כהן: שלנו יהיו את כל הנתונים?

מירי רגב: לא, כדי שאני אביא חוק, אני אשב על זה עם גדעון, אני אראה לו שאתם לא מסוגלים, אתם, למרות שהייתם אמורים לפקח על זה, לא מפקחים על זה, ולכן הציבור משלם את מה שהוא משלם.

מירי רגב: כי אם אתה היית מפקח והיית מבין שאתרים לוקחים 2 מיליון שקלים היית מבין שכל זה מתגלגל בסוף לציבור שלך.

<מרדכי כהן: כן, אבל למה מירי צריכה התעסק במי יאסוף או לא יאסוף?

מירי רגב: את רוצה שגם בזה אני אקבע?

<אפרת לוי שרעבי: לא, חלילה, אני רק אמרתי שיש כזה - - -

מירי רגב: לא, אם את רוצה אז תגידי לי.

מירי רגב: אם את לא מסוגלת לבצע את תפקידך תחת אחריותך, תגידי לי.

מירי רגב: אני אולי אתן לך תקן מוועדת הפנים שתסייע לך בזה.

<תומר רוזנר: לא, אין לנו.

מירי רגב: תמציאי לנו בבקשה את הנתונים וכדאי ומהר.

מירי רגב: עוד בקיץ הזה.

מירי רגב: אני אומרת לך, אני לא רוצה לזמן את השר לדיון על החופים.

מירי רגב: אני מתחילה לראות שמשרד הפנים לא מבצע את תפקידו כראוי בפיקוח על העיריות, על מי האנשים שמקבלים זכיינות.

מירי רגב: לכן אותו זכיין חזיר לוקח 18 שקל על כוס קפה, ואתרים, שהם יותר חזירים, לוקחים 2 מיליון שקלים מאותו זכיין על החוף.

<מרדכי כהן: אנחנו נרכז את הנתונים.

מירי רגב: זה פשוט לא ייאמן.

מירי רגב: פעם אחת ולתמיד באמת לדאוג שהציבור ייהנה מחוף ים במחירים סבירים.

מירי רגב: שירוויחו הזכיינים, שירוויחו אתרים, אבל שגם הציבור ייהנה מזה.

<מרדכי כהן: אנחנו נעשה את זה.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: הלאה, הנושא הבא שאמרנו שנדבר עליו.

<קריאה: גברתי, אם אפשר הערה?

מירי רגב: לא, אין הערות יותר.

מירי רגב: כל הערה שיש לך תעביר בכתב.

<תומר רוזנר: בכל זאת הזכיינים, למה הוא לוקח 18 שקל על ארטיק?

מירי רגב: לא, גם הזכיינים.

מירי רגב: כדאי שתורידו קצת את המחירים, אם אתם רוצים שנפתח את הזיכיון שאתם תזכו בזה שוב.

<גיל ורגון: כל מה שגברתי אמרה, אנחנו מסכימים.

<גיל ורגון: אין לנו שום בעיה עם זה.

מירי רגב: מעולה.

מירי רגב: אתם גם מסכימים שבחוף הצוק יעשו VIP של 30 שקלים למיטה.

<גיל ורגון: ממש לא.

מירי רגב: אה לא?

מירי רגב: אז תבוא לחוף הציבור ותראה מה הם עושים.

מירי רגב: יש מתחם ל-VIP.

מירי רגב: בחוף הצוק ,שאין שם כמעט חוף, 30 שקלים על מיטה ומגבת.

<רחל אביד: אני רוצה שיהיה ברור, ברגע שגילינו את זה עצרנו את זה.

מירי רגב: מה את אומרת?

מירי רגב: עצרת את זה?

מירי רגב: אז חבל של באת איתי בשבוע שעבר ביום שבת לים והיית רואה את מתחם VIP פועל מאוד יפה.

<לארה גרוזנר: גברתי, ביום ראשון, יש לנו מכתב התחייבות מאותו זכיין - - -

מירי רגב: תקשיבי, אני לא יודעת מה יש לנו, אני הזמנתי את ירון קליין איתי לחוף, אבל מתחם VIP פועל כרגיל.

<לארה גרוזנר: מתחם ה-VIP נסגר ביום ראשון לפי התחייבות הזכיין בחוף.

מירי רגב: אוקיי, ביום שבת, למרות שדיברתי איתכם ואמרתם לי שזה לא קיים, הגעתי בשבת וזה היה.

מירי רגב: סימסתי לירון ואמרתי לו 'מתחם VIP עובד בלי סרט ובלי פופקורן', על חוף הים - - -

<לארה גרוזנר: זה לא בסדר.

מירי רגב: אני הייתי מיד מבטלת איתו את ההסכם.

מירי רגב: מה, לא מספיק לו שיש לו את טורקיז?

מירי רגב: הוא רוצה גם את חוף הים?

מירי רגב: מה זה הדבר הזה?

תמר זנדברג: מי נכנס למתחם VIP הזה?

מירי רגב: הם, מי שמשלם 20 או 30 שקל על כיסא ומגבת.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: זה כמו קרון שמור ברכבת?

<תומר רוזנר: למה לא מבטלים איתו את ההסכם?

מירי רגב: מה זה הדבר הזה?

מירי רגב: מספיק עם הביזיון הזה.

מירי רגב: אני מציעה שכל אחד יעשה רק את תפקידו.

מירי רגב: אל תגדילו ראש בכלום, תעשו רק את תפקידכם ותדאגו לזה שאזרחים ייכנסו לחופי ים וייהנו מזה.

מירי רגב: והייתם צריכים להיערך לזה, כולל אתה, מרדכי, לקראת הקיץ.

מירי רגב: ולא עשיתם את זה.

מירי רגב: הדבר הנוסף שאני רוצה לסכם בדיון הזה זה הנושא של - - - מרדכי, צריכה לצאת הוראה מיידית שלכם לכל החופים, 300 מטר מחוף הים, לא יהיו שם לא כיסאות ולא שולחנות - - - לא 300, 15.

<גיל ורגון: לא 15.

<קריאה: לא, זה המון.

<קריאה: מקו המים?

מירי רגב: מקו המים.

מירי רגב: כמה החוק אומר?

<תומר רוזנר: אין חוק.

<תומר רוזנר: יש חוק על בנייה, לא על כיסאות.

מירי רגב: מה, אין חוק עד כמה הם יכולים ל - - -

<גיל ורגון: יש שתי הגבלות כאלה, 7 מטר מקו המים ו-15 מטרים מכל צד של התחנה.

<גיל ורגון: גם עיריית תל אביב אמרה, זה מקום שאסור ל - - - זה מקום רק למגבות - - -

מירי רגב: מה אתה אומר?

מירי רגב: היית ביום בשבת, ראית איזה מגבת נכנסה בין שני שולחנות?

מירי רגב: כשהמלצר הגיע כדי לתת קפה מזל שזה לא נשפך עליו.

מירי רגב: אל תספרו לנו פה סיפורים.

מירי רגב: תקשיבו, השונה הוא שאנחנו באנו מהעם, אנחנו לא באנו מאיזה שהוא מקום שאנחנו לא יודעים, אז אל תספר לנו סיפורים.

<גיל ורגון: ואם מישהו עובר, בשביל זה יש פיקוח.

<גיל ורגון: אני אומר מה ההנחיות וההנחיות צריכות להיות מבוצעות.

מירי רגב: כמה זה נראה הגיוני שיהיה להם מרחק מהחוף?

<תומר רוזנר: 7 מטרים.

מירי רגב: 7 מטרים זה החוק?

מירי רגב: אוקיי.

דב חנין: אני רוצה לשאול עוד שאלה.

דב חנין: אני מבין שההוראה של עיריית תל אביב היום, 15 מטר מכל צד של תחנת ההצלה, הרי זה יוצר מין אי כזה ליד התחנה שבו זה לא נעים להיות.

דב חנין: את יודע, מכל הצדדים יש כיסאות ואתה יושב לך באי עם המגבת, אי ליד המציל עם המגבת.

דב חנין: השאלה שלי, בזמנו, אני לא בטוח שאני מדייק, אז תתקנו אותי אם אני טועה במשהו, אבל אני זוכר שהייתה איזה שהיא הנחיה באיזה שהוא שלב שצד אחד של תחנת ההצלה - - -

<מאיה יעקובס: זה מה שהעירייה הצהירה ב-2012 - - -

דב חנין: יפה.

דב חנין: צד אחד של תחנת ההצלה יהיה בהחלט לכיסאות ולשולחנות ולכל הדברים האלה והצד השני יהיה פתוח.

דב חנין: השאלה היא קודם כל לעיריית תל אביב, האם יש היתכנות לדבר כזה?

<אבי ליכט: אני ברשותך אענה.

<אבי ליכט: קודם כל זו הייתה החלטה, דבר שני, אין חוקים, בקשר לשאלה של חברת הכנסת, אין חוקים, 7 מטרים, 10 מטרים.

מירי רגב: אז עכשיו אנחנו נקבע, בשביל זה אנחנו ועדה, בשביל זה אתם אמורים לעשוק את הציבור ואנחנו אמורים לסייע לציבור.

<אבי ליכט: אנחנו השנה בעיריית תל אביב ניסינו כבר במהלך החורף ליצור מצב חדש בחופים, לקבוע הגבלה של מתקני חוף בכל חוף, כמו שאמרת, 7 מטר מהים, גבולות הרחצה, לשמור על מעברים.

<אבי ליכט: עורך דין ורגון, בשם הזכיינים, עתר כנגד עיריית תל אביב, כנגד ההחלטה.

<גיל ורגון: אנשים שילמו על המכרז, פתאום רואים שהעירייה - - -

מירי רגב: הם לא שילמו על המכרז, אתם לא שילמתם על החוף.

מירי רגב: אני אומרת לכם שאני עוד בכלל שוקלת אם לא לעשות פגישה עם כל הגורמים שאמורים לסגור את העניין של הזכיינים ולדבר עם גדעון סער, בכלל כל מי שהיה עד היום, כולכם תלכו עכשיו, לא תהיה לכם יותר פרנסה.

מירי רגב: אם אתם לא יודעים לשמור וליהנות ממה שיש לכם, אז צריך להגיד זהו.

מירי רגב: זהו זה.

<מאיה יעקובס: כלל ארצי, לא רק בתל אביב כמובן.

מירי רגב: מה זה הדבר הזה?

מירי רגב: גם אתם צריכים לשים על עצמכם מגבלות.

מירי רגב: לא צריך כל דבר לבוא ולהגיד לכם 'עד כאן'.

<גיל ורגון: אבל אנחנו עובדים בכל שנה על פי הסכם עם עיריית תל אביב, על פי זיכיון.

<תומר רוזנר: בהסכם כתוב שמותר לכם להגיע עד המים?

<תומר רוזנר: נו, באמת.

<גיל ורגון: לא, אנחנו לא פורשים עד המים.

<גיל ורגון: ואתה יודע שביום שבת הישראלי לוקח את כיסא הפלסטיק והולך לשבת על חוף הים.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

מירי רגב: אני מבקשת שתצא הנחיה שלכם באופן חד וברור לכל העיריות ולכל החברות שהעיריות משכירות או שוכרות או שעובדות איתן, ש-7 מטר מקו המים אי אפשר לשים - - -

<תומר רוזנר: מתקנים של זכיין.

<קריאה: אם צריך - - - אבל אם הים נסוג או הים עולה לגאות ואז - - -

<תומר רוזנר: בקו הגאות לא בקו השפל.

<קריאה: אני משכיר בקיוסק, שכרת את זה שם, הלכת עם זה לים, אסור?

<קריאה: לא פרסתי - - - לא חסמתי את הים, הכול פתוח - - -

<תומר רוזנר: מה הוא אומר?

<מאיה יעקובס: הוא עושה הבחנה בין מי ששוכר את הכיסא בקיוסק לבין - - -

מירי רגב: כל אחד, אף אחד לא יכול להיות - - - אתה צריך להשאיר 7 מטרים שאנשים יכולים ללכת, לרוץ, לשבת, לעשות כל מה שהם רוצים.

<תומר רוזנר: הפקחים של העיריות זה מי שאמור לאכוף את זה.

מירי רגב: 7 מטר מקו הגאות.

<קריאה: בברזיל, דרך אגב, יש להם מודל עסקי מדהים.

מירי רגב: שנייה רגע, מקו?

<תומר רוזנר: מקו הגאות, המים שהמים הכי מגיעים קרוב.

מירי רגב: שקט, אנחנו לא מחליפים אתכם עכשיו, קו הגאות, קו השפל - - -

<קריאה: לא, אם הים עולה, עוד פעם - - -

<תומר רוזנר: נכון, אז קו הגאות.

מירי רגב: קו הגאות, 7 מטר, שלא יכולים הזכיינים לשים שם שום מתקן.

מירי רגב: חוף, רצועה למעבר - - -

תמר זנדברג: רגע, זה למעבר אנשים או למגבות?

מירי רגב: למגבות.

מירי רגב: שאנשים לא - - -

תמר זנדברג: מעבר ומגבות זה לא אותו דבר.

<קריאה: ילדים משחקים בחול וזה, זה לא דומה שאפשר יהיה לשים את המגבת.

מירי רגב: אני לא יכולה להתחיל עכשיו להגיד איפה תשימי מגבת ואיפה לא.

מירי רגב: הדבר האחרון, משטרת ישראל, אכיפה של אלכוהול בחופים.

מירי רגב: מגיעים בני נוער ויותר מבוגרים - - -

<תומר רוזנר: האם אוכפים את החוק שהוועדה האת אישרה?

<יצחק מנשי: קוראים לי יצחק מנשי, אני ממחוז תל אביב, תחנת לב תל אביב, יש לנו בגזרה שלנו קו חופים עיקרי של תל אביב, בערך 8 קילומטרים של חופים.

<יצחק מנשי: אני אתאר את המצב מבחינת אלכוהול.

<יצחק מנשי: אנחנו עושים פעילות כל השנה בנושא של מכירת אלכוהול.

<יצחק מנשי: נתחיל קודם כל מקו החוף העליון.

<יצחק מנשי: יש הרבה עסקים בקו החוף העליון, קו הכביש, שיש להם היתרים למכירת אלכוהול, אנחנו פועלים כנגדם כל השנה ומגבירים את האכיפה במהלך הקיץ, לא רק בזמן חופי הרחצה, אלא גם בלילות, כנגד מכירת אלכוהול אחרי השעות המותרות וגם מכירת אלכוהול לקטינים.

<יצחק מנשי: בקו החוף אנחנו מטפלים בכל הנושא של הגעת קטינים ובגירים עם בקבוקי שתייה.

<יצחק מנשי: בקטינים זה קל יותר, מבצעים שפיכה של האלכוהול, בבגירים, היה לנו דיון עם העירייה לעניין של אי הכנסת בקבוקי זכוכית לחופים.

<יצחק מנשי: כרגע מתבצע שילוט על ידי - - -

תמר זנדברג: מה כרגע המצב החוקי מבחינת שתייה בחוף?

<יצחק מנשי: בחוף, אם בן אדם מגיע ומבקש לשתות בחוף, בדרך כלל אנחנו מונעים את השתייה ועושים שפיכות אלכוהול, אלא אם מדובר באדם מבוגר שאנחנו יודעים שאין בכך משום הפרת הסדר ולכן הוא יכול לשתות.

<יצחק מנשי: כרגע אנחנו מנסים לעשות איסור להכנסת בקבוקי זכוכית ל - - -

<תומר רוזנר: האיסור קיים, רק צריך את אכיפת האיסור.

תמר זנדברג: מתוקף מה קיים האיסור הזה?

<תומר רוזנר: בקבוקי זכוכית?

<תומר רוזנר: זה כתוב בצו הסדרת מקומות רחצה.

תמר זנדברג: בעניין של האלכוהול, תומר, מה בדיוק הוועדה אישרה?

<תומר רוזנר: מה שאמר יצחק, החוק שהוועדה אישרה, שניתנה סמכות לשוטר שאם יש חשש להפרעה לסדר הציבורי, אני לא מדייק במינוחים, אבל בגדול, אם יש חשש להפרעה לסדר הציבורי שוטר יכול - - -

תמר זנדברג: אבל אין איסור גורף.

<תומר רוזנר: ודאי שלא.

<יצחק מנשי: אנחנו באים ורואים את המצב.

<יצחק מנשי: אני אתן לך דוגמה, אם עכשיו אנחנו רואים חבורה של צעירים שנמצאת בחוף והם כבר שתויים והם כבר שיכורים ויש להם אלכוהול, יש חשד שתהיה הפרת סדר ואנחנו אוכפים את החוק על ידי שפיכת אלכוהול ומתעדים את זה.

תמר זנדברג: זה המצב היחיד שבו - - -

<יצחק מנשי: זה המצב היחיד בלבד.

תמר זנדברג: זאת אומרת אתם מסיירים בחוף ואם אתם רואים אלכוהול אתם באופן עקרוני לא עושים שום דבר, אלא אם יש בעיה מיוחדת - - -

<יצחק מנשי: נכון, אני חייב לבדוק את החשד שלי.

<יצחק מנשי: אני גם עושה הפרדה בין קטינים לבגירים.

תמר זנדברג: מה החוק אומר לגבי קטינים?

<יצחק מנשי: קטינים אסור.

<יצחק מנשי: חל איסור - - -

תמר זנדברג: בכלל?

<יצחק מנשי: בוודאי.

תמר זנדברג: מתוקף אותו חוק?

<תומר רוזנר: מה פתאום?

<תומר רוזנר: לשתות?

<תומר רוזנר: לא.

<תומר רוזנר: אין איסור.

מירי רגב: קטינים יכולים לשתות אלכוהול?

<תומר רוזנר: בוודאי.

<יצחק מנשי: כן, אבל אסור להם לקנות.

<יצחק מנשי: יש הבדל בין - - -

<קריאה: זאת אכיפה שמתבצעת כל השבוע, בשבת אתם גם עובדים?

<יצחק מנשי: תרשי לי רגע לענות לשאלה שנשאלה.

<יצחק מנשי: בעניין של קטינים אין איסור לקטין לשתות אלכוהול, אבל בואו נעשה הפרדה בין אב שנותן לבן שלו לשתות אלכוהול, שגם דרך אגב, זה אסור בקטע של הנגשת אלכוהול לקטין אבל עושים הפרדה, כי אם עכשיו האבא נותן לבן בקידוש לשתות יין לא עוצרים את כל ההורים במדינת ישראל, עושים את ההפרדה ואת האיזון.

<יצחק מנשי: אבל היות שאנחנו רואים שבדרך כלל אחד הגורמים לעלייה בתקיפות ובאירועי האלימות זה האלכוהול והוא מרכיב מאוד מרכזי, אנחנו מטפלים בסוגיית האלכוהול.

<יצחק מנשי: מול עסקים שמוכרים אלכוהול לקטין זה ברור, מול אדם שמגיש אלכוהול לקטין, גם זה ברור וזה גם מותר בחוק, כי אם אדם בגיר בא וקונה אלכוהול ונותן אותו לקטין שנמצא מחוץ לעסק כדי שהוא ישתה, גם בזה אנחנו מטפלים, ובנוסף הנושא של שפיכות האלכוהול.

<יצחק מנשי: אנחנו מבצעים ברגע שאנחנו רואים חשד.

<יצחק מנשי: לדוגמה, תיקחו את חופשת הפסח האחרונה החופים, בעיקר חוף ירושלים, הוצף בקטינים בני נוער במצב שכרות בצורה די גדולה ואנחנו מראש מרכזים כוחות ונערכים כבר לחופשת הקיץ ומטפלים בסוגיית האלכוהול כדי לצמצם את האלימות.

<יצחק מנשי: יש לנו הצבות קבועות, לשאלה שלך, בעיקר בסופי שבוע.

<יצחק מנשי: יש לנו מערך שמתחיל החל מימי חמישי, כולל שבת, כולל בלילות, על כל הגזרה הזאת ורצועת החוף בתחום שלנו ובתחום של התחנות האחרות.

<קריאה: בכל הארץ?

<יצחק מנשי: אני מדבר על אזור תל אביב.

<יצחק מנשי: לסוגיה הזאת, אני יכול לבדוק לך ולתת לך תשובה.

<יצחק מנשי: כרגע אני מדבר על אזור תל אביב, שאנחנו נערכים - - -

<קריאה: אני מחויב לקחת שוטר בשכר שיעשה את הפעולה הזאת.

<יצחק מנשי: זה לא בסדר.

מירי רגב: איזו פעולה?

<קריאה: של אכיפה לאורך חופי הים.

<קריאה: אם אני לא אשלם לא יהיה לי.

<יצחק מנשי: מאיזה אזור אתה?

<קריאה: אתם לא יודעים איפה אתם חיים.

<טל פילטר: זה גם בשכר, זה לא ניתן לנו במתנה.

<טל פילטר: עיריית תל אביב משלמת.

תמר זנדברג: אפשר להבין מה זה שיטור בשכר?

<יצחק מנשי: שוטר בשכר זה שוטר שנועד לאירועים מיוחדים.

מירי רגב: מה, לאורך חופי הים?

<יצחק מנשי: לא, זה לא אמור להיות.

תמר זנדברג: זה בתוספת על המשכורת שלו, או שהרשות מממנת חלק מהמשכורת?

<יצחק מנשי: היא מממנת את כל המשכורת וזה אמור להיות עבור אירועים מיוחדים כמו משחקי כדורגל ודברים כאלה, אבל זה לא אמור להיות כחלק משירותי אכיפה רגילים.

<יצחק מנשי: זה ממש שירותי אכיפה.

<קריאה: מירי, זה 100 שקל לשעה, השוטר מקבל 67, המשטרה עושה קופה של 33 שקל לכיסה על כל שעה ששוטר עובד.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: אנחנו נבדוק את זה גם, כי זה לא יכול להיות.

תמר זנדברג: זה נושא עקרוני, באופן כללי, מה זאת אומרת יש גופים שמממנים את המשכורת של השוטר - - -

<יצחק מנשי: כן, יש, אבל בדברים מסוימים.

<קריאה: יש נוהל בנושא עיסוק שוטר בשכר.

תמר זנדברג: זה הזוי.

תמר זנדברג: אולי יהיה שופט בשכר.

תמר זנדברג: נשלם לאנשים שיעשו משפטים.

<קריאה: זו הצעה, אגב, של שר המשפטים הקודם.

דב חנין: הקטע של אולי יהיה שופט בשכר יימחק מהפרוטוקול?

מירי רגב: חבר'ה, אנחנו רוצים לסיים.

<יצחק מנשי: יש נוהל שמדבר על נושא העסקה בשכר, אפשר גם להעביר אותו לוועדה, ולראות מתי מותרת העסקה בשכר.

<יצחק מנשי: בנושא של עיריית תל אביב שהוצג כאן, יש אמנה בין משטרת ישראל לעירייה במה מותר להעסיק ואיך מותר להעסיק וזה מסוכם וזה מתוקף וזה עובר גם בקרות של הייעוץ המשפטי, אין בזה סוגיה - - -

מירי רגב: טוב.

מירי רגב: איפה מרדכי?

מירי רגב: אני רוצה שמרדכי יהיה בסיכום, בבקשה.

תמר זנדברג: השוטר צריך לקבל את משכורתו ממשטרת ישראל, כולל שעות נוספות.

תמר זנדברג: השוטר מקבל שכר, השאלה מי משלם את השכר הזה.

תמר זנדברג: זה הזוי שעל משימות משטרה פתאום גוף צריך לשלם.

תמר זנדברג: מה זה?

מירי רגב: אני מבקשת לסכם את הנושאים.

מירי רגב: כמו שאתם רואים, יש כאן הרבה מאוד נושאים שעוד אפשר להעלות אותם ולהיות כאן יום שלם ולדון בהם ולא נספיק.

מירי רגב: לוועדה יש קשב לכל כך הרבה נושאים, אבל אני כן רוצה שלפחות שלושה או ארבעה נושאים, אנחנו נחליט שאנחנו מטפלים בהם מעבר לשני החוקים שכאן דיברנו עליהם.

מירי רגב: אחד, כל סוגיית המצילים.

מירי רגב: צריך לוודא, משרד הפנים, מרדכי, שבכל תחנה יהיו שלושה מצילים על פי החוק, לא צריך יותר מזה.

מירי רגב: מי שרוצה יותר מזה, שישלם.

מירי רגב: כל מי שלא פותח תחנה עם שלושה זו בעיה שראש העיר מנסה, ופה בתל אביב זה בוודאי רון חולדאי, הוא לא פועל על פי החוק.

מירי רגב: נקודה.

<טל פילטר: למה - - -

מירי רגב: פה אין לך תחנה, אז תשים.

<טל פילטר: אז אני אומר, אני - - - מה שאת אומרת.

<טל פילטר: רק שזה לא יהיה בהתאם ל - - -

מירי רגב: תשים, זה יהיה בדיוק בהתאם - - -

<טל פילטר: זה יהיה שניים בחלק מהזמן - - -

מירי רגב: זה אחת.

מירי רגב: אני מבקשת משר הפנים, ואני גם אדבר איתו, לא להאריך - - -

<קריאה: יש לך 51 ולא 39 כמו שצריך.

<קריאה: יש לך 12 ספייר.

<טל פילטר: נכון, אני אומר, אבל בחלק מהזמן יהיו רק שניים.

<קריאה: הם מנסים להתחכם.

מירי רגב: חבל על ההתחכמות שלכם.

מירי רגב: אני קוראת לשר הפנים לא להאריך ב-14 יום נוספים את צו הסגירה פה, אנחנו לא עובדים בשביל עיריית תל אביב, ההפוך הוא הנכון.

מירי רגב: עיריית תל אביב אמורה לפעול לטובת הציבור והיא צריכה לפתוח את החוף.

מירי רגב: לגבי כל הסכם השכר.

מירי רגב: אנחנו גם קוראים לשר האוצר וגם נעביר מכתב לשר האוצר, כמו שסיכמנו, וליושב ראש ההסתדרות בסוגיה הזאת.

מירי רגב: לגבי הסוגיה של זכיינים, סיכמתי את זה.

מירי רגב: אני מבקשת שתהיה לנו פה הצעת חוק ואת העקרונות שלה יגבש היועץ המשפטי של הוועדה, הצעת חוק מסודרת, לכל סוגיה של הפעלת הזכיינים, מי מקבל ממי, כמה מקבלים, מה הגבולות ומה הפיקוח בעניין הזה.

מירי רגב: זה נושא שאני רוצה לעשות אותו כמה שיותר מהר.

מירי רגב: הדבר השלישי שאני מבקשת זה החזקת החופים.

מירי רגב: אני מקבלת פה מה שאמר מרדכי, שיש רשויות שעליהן יש נטל מאוד כבד של ציבור במדינה שמגיע אליהן וצריך לשפות אותן.

מירי רגב: בעניין הזה צריך לפנות בצורה מסודרת לשר האוצר כדי לשפות את ראשי הערים והמועצות הרלוונטיים לטובת החזקת החופים, כדי שאזרחי המדינה יוכלו להיכנס במחיר סביר.

מירי רגב: פה בעניין הזה גם דב וגם תמר, אני קוראת לכם להצטרף, שזו לא תהיה קריאה רק שלי כיושבת ראש הוועדה, אלא גם אתם, בפייסבוק ובכל הרשת החברתית, שר האוצר הוא לא עכשיו חלק נעלם מזה, גם הוא צריך לתת, להכניס יד לכיס ולתת לטובת אזרחי המדינה.

מירי רגב: חד וחלק.

מירי רגב: אי אפשר לשים את זה רק אצל ראשי הערים ורק אצל ראשי המועצות ורק אצל שר הפנים.

מירי רגב: גם שר האוצר יכול וצריך להגיד כמה כסף הוא שם לטובת זה שאזרחי המדינה יוכלו לבלות במקום כמעט בצורה חינמית.

<קריאה: - - - רק שהוא יאשר לשלם.

מירי רגב: זה לא קשור לנושא.

מירי רגב: אתה מבלבל בין זה לזה.

מירי רגב: אנחנו מדברים על החזקת החוף אז עכשיו הוא מדבר על מצילים.

<קריאה: אני מדבר עכשיו על חיי אדם, זה הכי חשוב.

מירי רגב: הסיכום הנוסף הוא שאני מבקשת שתצא הנחיה ברורה של משרד הפנים על 7 מטר מקו הגאות, שלא יהיו שם, לא כיסאות ולא שמשיות ולא מיטות ומתקנים אחרים.

<מאיה יעקובס: דיברנו על 15 ואז הם יורידו אותנו ל-7 ונתקזז על 7, אבל 15 זה - - -

<קריאה: מרווח משא ומתן.

מירי רגב: לא, אבל יש מקומות שכל רצועת החוף זה 15.

מירי רגב: אני רוצה ללכת על 7 ומי שלא יעשה, אז צריך לטפל בו בצורה חמורה.

<קריאה: ושהפיקוח יאכוף את זה.

מירי רגב: נכון, זה התפקיד של הפיקוח.

מירי רגב: הפיקוח צריך לאכוף את זה, לא אתם.

מירי רגב: אתם צריכים להרים טלפון לפיקוח, לרשום מתי הרמתם אליו טלפון ומרגע זה זו לא הבעיה שלכם, זו הבעיה של מי שמקבל כסף כדי להיות אחראי על החופים.

<קריאה: מאה אחוז, הם בהפסקה תמיד.

מירי רגב: אז מי שבטח אחראי לו גם כן, הוא לא יהיה בהפסקה.

מירי רגב: על האלכוהול ואלימות ופיקוח, אני מבקשת מכתב לשר לביטחון פנים ולמפכ"ל, שאני נדהמת לשמוע שהפיקוח בחופי הים נעשה בתשלום.

מירי רגב: זה חלק מעבודתו של שוטר.

<יצחק מנשי: זה לא מה שאמרנו פה.

<תומר רוזנר: אמרת שיש שוטרים בשכר.

<יצחק מנשי: לא אנחנו, אבל.

מירי רגב: אבל אנחנו לא אמרנו שיש אירוע.

<תומר רוזנר: רגע, אבל זה נכון או לא נכון?

<תומר רוזנר: הוא אומר שזה לא נכון.

מירי רגב: אז אני מבקשת לוודא, לקראת הקיץ, שמשטרת ישראל מבצעת את הסיורים שלה גם לאורך החופים כדי לשמור על הסדר בחופי הים ועל הביטחון האישי של האזרחים, ושזה לא יהיה בשכר.

מירי רגב: שכר זה אירועים על החוף, זה משהו אחר.

מירי רגב: שוטרים צריכים להיות בנוכחות גם בחופים לא שבמסגרת שוטרים בשכר.

מירי רגב: והדבר האחרון, אנחנו נקדם את שני החוקים שאמרנו, מעבר לחוק שהוועדה תביא על הזכיינים ועל הזה, כי אני רואה שהרגולטור, משרד הפנים, לא ביצע את תפקידו עד היום כיאה, ולכן אנחנו ניכנס לזה.

מירי רגב: ואני בטוחה שהשר גדעון סער יירתם לעניין הזה.

מירי רגב: בטוחה במאה אחוז שהוא יירתם לעניין הזה, כי לא יכול להיות מצב שחברות שעובדות בשירות העיריות לוקחות כזה מחיר מהזכיינים ואז הזכיינים מגלגלים את זה לציבור.

מירי רגב: פשוט לא יכול להיות דבר כזה.

מירי רגב: ואנחנו נקדם את שני החוקים שפה הציגה ועדת הפנים.

תמר זנדברג: שני החוקים זה הסדרת מקומות רחצה - איסור גביית דמי כניסה וחוק החופים - - -

מירי רגב: נכון, ופה אנחנו צריכים בעניין הזה את השיפוי, ולכן אמרתי, לטובת החוק שלך אנחנו חייבים את השיפוי של שר האוצר, כי בצדק אומר לי ראש מועצת השרון, 'לי יש את חוף דור וחופים אחרים, כל אזרחי המדינה יכולים להיכנס, אבל בסוף אני אוסף את האשפה, אני צריך להביא את המפקחים, אין לי את היכולת, גם ככה אני נמצא בסד תקציבי כזה או אחר'.

<תומר רוזנר: אבל תכניסי אולי את מה שמרדכי אמר, לשקול את הנושא של דגם של איגוד ערים.

<תומר רוזנר: כמו בכנרת.

מירי רגב: בסדר, אז אנחנו נביא את הצעת החוק .

<תומר רוזנר: לא, לא קשור.

<תומר רוזנר: הוא אומר שזה המודל במקום השיפוי.

<תומר רוזנר: הוא אמר שהם שוקלים לבדוק את המודל של איגוד ערים.

מירי רגב: בסדר, אבל אני רוצה כרגע להביא את הצעת החקיקה וכמה שיותר מהר ופנייה לשר האוצר בעניין הזה.

<מרדכי כהן: בעקבות הסעיף הראשון, לאור התביעה של הוועדה, שוחחתי עם השר והוא אמר ש - - -

<קריאה: מרדכי, זה עוד יכול - - -

מירי רגב: שקט, בבקשה.

<מרדכי כהן: שר הפנים הודיע שהוא יבחן שוב את הסוגיה, גם של ההארכה המנהלית, אותם 14 יום, יזמן את כל הצדדים הנוגעים בדבר ואם אכן לא יהיה צורך זה לא יוארך.

<מרדכי כהן: אבל לא תהיה הודעה עכשיו שלנו מראש שזה לא יוארך.

<מרדכי כהן: הנושא ייבדק, כמו שביקשת - - -

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: קודם כל אני שמחה שהשר מתייחס לסוגיה הזאת והוא יבחן את זה, ואני מבקשת שהוא יבחן את זה בצורה כזאת שהוא לא יאריך את ה-14 יום.

מירי רגב: הוא בכל זאת גם חלק מהעיר תל אביב.

<ירדן ארמן: צהריים טובים, אני מבקש ש - - -

מירי רגב: לא, אל תגיד מה אתה, תגיד מה אתה רוצה להגיד כי אני כבר סיכמתי.

מירי רגב: בדרך כלל אחרי שאני מסכמת אני לא נותנת לאנשים לדבר, אז בבקשה.

<ירדן ארמן: אני מייצג את המועצה האזורית חוף השרון ואצלנו הבעיות הן אחרות לגמרי.

<ירדן ארמן: אני מבקש ממירי, בעקבות השיחה השבוע, שנקיים דיון לגבי מועצות אזוריות.

מירי רגב: בנושא מועצות אזוריות עם חופי ים, שיעבירו לנו המועצות האזוריות בצורה מסודרת נייר עמדה מסודר, מה ההכנסות, מה ההוצאות, מה הפערים.

<קריאה: יש את זה במשרד הפנים.

מירי רגב: זה מצוין, אבל זה לא אצלי.

מירי רגב: כולל הזכיינים, כולל כמה אתם מרוויחים, כולל האירועים, כולל הכול.

מירי רגב: כאילו בואו נשים את זה שקוף על השולחן ואחרי שנשים את זה שקוף על השולחן אני אראה מה אנחנו עושים עם המועצות.

מירי רגב: אני מודה לכולם.

מירי רגב: לצלול, על זה שהובלתם את היום הזה - - -

<מאיה יעקובס: אנחנו עם גופים נוספים.

מירי רגב: בסדר, אי אפשר הכול, אחרת נסגור את צלול ואנחנו רוצים שאת תמשיכי ללוות אותנו.

מירי רגב: תודה רבה לכולם.