ועדת המשנה לקידום זכויות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית, כנסת 19, פרוטוקול מספר 2, 2014-06-17 14:00

חמד עמאר: צהרים טובים לכולם.

חמד עמאר: אני פותח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכספים לענייני העדה הדרוזית בתכנית רב שנתית לשנים 2010-2014 ופיתוח כלכלי ביישובי מגזר המיעוטים הכולל את המגזר הערבי, לרבות העדה הבדואית.

חמד עמאר: לא ידעתי שיש עדה בדואית וצ'רקסית.

חמד עמאר: כבר בניסוח ההצעה אנחנו רואים את יכולת אותה תכנית.

חמד עמאר: סך כל התקציב לתכנית הוא 778 וחצי מיליון שקלים שהיו אמורים להתחלק בארבע שנים כאשר בשנת 2010 היה צריך להיות ביצוע של 130 מיליון שקלים, בשנת 2011 היה צריך להיות ביצוע של 175 מיליון שקלים, בשנת 2012 היה צריך להיות ביצוע של 200 מיליון שקלים, בשנת 2013 היה צריך להיות ביצוע של 163.5 מיליון שקלים ובשנת 2014 היה צריך להיות ביצוע של 110 מיליון שקלים.

חמד עמאר: אנחנו נמצאים עכשיו לקראת אמצע שנת 2014 ואני מקווה שאנחנו עומדים בביצוע של יותר משמונים אחוזים מהתכנית.

חמד עמאר: לפי הנתונים שקיבלתי משני ישובים – מישוב אחד לא הצלחתי לקבל את כל הנתונים – הביצועים הם כמעט פחות מחצי וחלק מהביצועים שדווח לי עליהם כי ממשרדי הממשלה, כמו מראר, גם כאן לא מדויקים.

חמד עמאר: לכן תפקידה של הוועדה לבוא ולבדוק.

חמד עמאר: יש תכנית, יש בעצם הקצאת כספים ולא העברת כספים גדולה.

חמד עמאר: האמת היא שזאת פעם ראשונה שאני מקיים את הדיון הזה על הנושא של תכנית החומש של המגזר הערבי והדרוזי, תכנית ברוורמן.

חמד עמאר: קיימתי דיון על התכנית של המגזר הדרוזי ושם קיבלתי נתונים מדויקים ומסודרים.

חמד עמאר: האחראי על התכנית מטעם משרד ראש הממשלה בא ונתן לי סקירה מדויקת.

חמד עמאר: ישבתי אתו יותר מפעם אחת אבל כאן אני לא מצליח לקבל שום דבר.

חמד עמאר: ביקשתי ושלחתי גם מכתב למשרד ראש הממשלה ובו ביקשתי את הנתונים הבסיסיים אבל לא קיבלתי שום נתון.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע מנציג ראש הממשלה, מנציג משרד ראש הממשלה, את הנתונים.

חמד עמאר: האם כל מה שכתוב כאן, שאמור להיות ביצוע של יותר מ-700 מיליון שקלים, האם זה בוצע, כמה בוצע, כמה חלקם של הישובים הדרוזים בנושא הזה.

חמד עמאר: יש לי שלושה ישובים שאם אני לוקח בחשבון לפי מספר התושבים שיש בתכנית, הם מהווים חלק ניכר מהתכנית ואני רוצה לדעת מה חלקם של הישובים הדרוזים בתכנית הזאת וכמה בוצע.

חמד עמאר: כאן היה כתוב הכשרה מקצועית – 3.25 וכתוב שבוצע כל הכסף להכשרה מקצועית אבל אני יושב עם ראש הרשות והוא אומר לי שלא בוצע אפילו שקל אחד מכל התכנית.

חמד עמאר: אם כן, אני רוצה נתונים מדויקים ואני אבדוק אותם עם ראשי הרשויות כי הם נמצאים כאן.

חמד עמאר: אל תיתנו לי נתונים על הנייר.

חמד עמאר: אני לא אקבל נתונים על הנייר.

חמד עמאר: הוועדה לא תסכים ולא תרשה לעצמה לקבל נתונים על הנייר אלא היא רוצה לקבל נתונים מדויקים על ביצוע, לא ביצוע, כמה בוצע וכולי.

חמד עמאר: אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת עיסאווי פריג' שיאמר כמה מלים.

חמד עמאר: לאחר מכן נשמע את נציג משרד ראש הממשלה לגבי כל התכנית ולאחר מכן אני אשמע את ראשי הרשויות.

חמד עמאר: תודה רבה.

עיסאווי פריג': שלום לכל הנוכחים וליושב ראש אומר שאני חושב שזה צעד מאוד מבורך וחשוב, הדיון אותו אנחנו מקיימים שלטעמי היה אמור להתקיים הרבה לפני כן.

עיסאווי פריג': אני אחזור על הדברים שאמר חבר הכנסת חמד.

עיסאווי פריג': ראשית כל, מי נציג משרד ראש הממשלה כאן?

עיסאווי פריג': לפי מיטב הבנתי, איימן סייף, ראש הרשות לפיתוח כלכלי הוא שמוסמך לתת את הנתונים המדויקים בהמשך לשאלות שנשאלו.

חמד עמאר: או מישהו מטעמו.

חמד עמאר: אנחנו נקבל מישהו מטעמו שייתן לנו נתונים בדוקים ומדויקים.

חמד עמאר: אם לא נקבל נתונים מדויקים, נצטרך לבקש מראש הרשות אייימן סייף להגיע לכאן.

חמד עמאר: אל תשכח שאנחנו ועדת הכספים ויש כספים שמגיעים אלינו ממשרד ראש הממשלה אותם אנחנו צריכים להעביר.

עיסאווי פריג': אם כך, חברים, אני לא רוצה להאריך.

עיסאווי פריג': שם המשחק הוא שקיפות.

עיסאווי פריג': התחושה הרווחת בחברה הערבית והדרוזית היא שאלה כספים על הנייר.

עיסאווי פריג': תרגום הכספים לפרויקטים הלכה למעשה משאיר סימני שאלה גדולים.

עיסאווי פריג': לפני כחודש הגשתי שאילתה למשרד ראש הממשלה לגבי חלוקת ה-788 מיליון שקלים ברמת המיקרו וקיבלתי ארבעה עמודים ברמת המקרו.

עיסאווי פריג': קיבלתי תשובה שהשתרעה על ארבעה עמודים אותם חבר הכנסת אקוניס הקריא במליאה ואני יצאתי בתחושה שמורחים חבר כנסת בצורה מקצועית ולא משתמעת יפה.

עיסאווי פריג': אני מחדד את הדברים, דורש ומבקש לראות את חלוקת ה-788 מיליון שקלים ברמה פרטנית.

עיסאווי פריג': כשאומרים לי שבישוב מסוים הקימו תחבורה ציבורית, אני רוצה לראות כמה היא עלתה.

עיסאווי פריג': כאשר אומרים לי שבישוב מסוים השקיעו באזור תעשייה, אני רוצה לראות כמה השקיעו ומה עשו.

עיסאווי פריג': התחושה שאני אישית מקבל היא תחושה שאומרת שאתם מורחים אותנו וכל משפט שתגידו - אני מבקש ממך שתעביר את זה גם למי שצריך – תראו לנו דברים בכתב בצורה מסודרת כך שנשתכנע.

עיסאווי פריג': נכון לעכשיו אתם נמצאים במקום אחד ואנחנו נמצאים במקום אחר ובעינינו הרשות לא מתנהלת בשקיפות.

עיסאווי פריג': אני אומר דברים קשים אבל זאת המציאות.

עיסאווי פריג': נטל ההוכחה הוא עליכם.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני מבקש לקבל נתונים מנציג משרד ראש הממשלה.

<אמיר וייס: צהרים טובים.

<אמיר וייס: אני אמיר וייס, ראש אגף למדיניות ממשלתית ברשות לפיתוח כלכלי במשרד ראש הממשלה.

<אמיר וייס: קודם כל, אני מצטער על מה שנאמר כאן על ידי שני המכובדים.

<אמיר וייס: מה שנאמר כאן ממש לא מדויק.

חמד עמאר: תעשיר אותנו בדיוק.

<אמיר וייס: עובדות.

<אמיר וייס: התכנית הזאת מתקיימת בשקיפות מלאה.

<אמיר וייס: התכנית הזאת מלווה על ידי מעקב של ועדת היגוי בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה ובהשתתפות כל המנכ"לים הרלוונטיים.

<אמיר וייס: מבחינת יישום התכנית, אנחנו עומדים עד היום על יישום של מעל 85 אחוזים ואני ארד יותר לפרטים.

עיסאווי פריג': אפשר לקבל חומר כתוב?

<אמיר וייס: אני עכשיו ארד קצת יותר לפרטים.

<אמיר וייס: בעיקרון התכנית מתמקדת בארבעה נושאים מרכזיים.

<אמיר וייס: נושא ראשון הוא נושא של פיתוח כלכלי ותעסוקתי עם דגש על נושא של אזורי תעשייה ועם דגש על מרכזי הכוון.

<אמיר וייס: הנושא השני הוא נושא של שיכון ונדל"ן כאשר אנחנו מדברים בעצם על מספר מרכיבים.

<אמיר וייס: קודם כל, כל הנושא של השיכון, כל הנושא של הבנייה, אנחנו מדברים על בנייה רוויה במגזרי המיעוטים ועוד מעט נצלול לשם קצת יותר.

<אמיר וייס: הנושא השלישי הוא הנושא של קידום תחבורה ציבורית ותשתיות בתוך הישובים הערבים והכנסת תחבורה ציבורית שלא הייתה קיימת אל יישובי התכנית.

<אמיר וייס: המרכיב הרביעי הוא שיפור הביטחון והשירות לאזרח גם במרכיבים המשטרתיים וגם במרכיבים האזרחיים של נושאים כמו עיר ללא אלימות ורשות למלחמה בסמים.

<אמיר וייס: מבחינת דברים שנעשו עד היום בתכנית.

חמד עמאר: אני מבקש ממך להתמקד בשלושת הישובים.

חמד עמאר: הדיון מתקיים על שלושת הישובים ויותר מאוחר נקיים גם דיון על הכול.

עיסאווי פריג': יש לי בקשה אליך חבר הכנסת עמאר.

עיסאווי פריג': אנחנו מדברים על תכנית חומש.

עיסאווי פריג': 788 מיליון שקלים.

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: אני רוצה לקחת את החלק של המגזר הדרוזי בתכנית ויש לי שלושה ישובים עליהם שלחתי לכם את הזימון לוועדה.

חמד עמאר: אני רוצה לקבל פירוט מדויק על כל ישוב וישוב, כמה הושקע באותו ישוב בנושא של תעסוקה, נגישות תחבורה, דיור ונדל"ן.

חמד עמאר: אתה אמרת בנייה רוויה, אתה יודע שבמגזר הדרוזי אין בנייה רוויה כך גם במגזר הערבי ושם מוקצב תקציב אדיר לנושא השיכון של כמעט 300 מיליון שקלים.

חמד עמאר: אני רוצה לקבל פירוט.

חמד עמאר: אנחנו רוצים להתחיל בדליה, עוספייה, מראר, כל ישוב וישוב ולקבל עליו פירוט מדויק.

עיסאווי פריג': אני רוצה בכתב כי הדברים שאני שומע עכשיו, שמעתי אותם מגורמים במשרד ראש הממשלה ואתם ממשיכים עם אותה תחושה ואתה ממשיך בגישה שיאללה, ידברו.

עיסאווי פריג': תן לנו את זה במספרים באופן מסודר כדי שנגיב מקצועית.

<אמיר וייס: אתה רוצה שאני אדבר או אתה לא רוצה שאני אדבר?

עיסאווי פריג': אתה רואה את השיטה?

חמד עמאר: חבר הכנסת עיסאווי, בוא ניתן לו להתמקד בשלושת הישובים עכשיו ונקבל נתונים מדויקיםף.

<אמיר וייס: אתה לא רוצה שאני אתמקד בכלל התכנית?

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אני שלחתי לך את הזימון על שלושת הישובים ואני רוצה קודם כל להתמקד בשלושת הישובים האלה.

חמד עמאר: אחרי כן, אם נראה לנכון שתרחיב על שאר הישובים, אם יישאר לנו זמן, אני אשמח לקבל נתונים ועדכונים.

<אמיר וייס: הזימון שאנחנו קיבלנו הוא לדיון על תכנית החומש, אבל אם אתה רוצה שאני אתמקד בשלושת הישובים, נתמקד בשלושת הישובים.

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: אני רוצה.

<אמיר וייס: אם אנחנו מדברים, אחד הנושאים המרכזיים הוא נושא של שיכון ונדל"ן.

חמד עמאר: מה חלקם של שלושת הישובים בשיכון ונדל"ן בתכנית?

<אמיר וייס: שיכון ונדל"ן, אתה דיברת על 300 מיליון שקלים.

חמד עמאר: חלקם של שלושת הישובים.

חמד עמאר: אני מקווה שאתם הגעתם מוכנים לישיבת הוועדה.

<אמיר וייס: אנחנו תמיד מוכנים.

חמד עמאר: אני לא באתי למרוח בוועדה הזאת.

חמד עמאר: אנשים הגיעו מהצפון כדי לקבל נתונים מדויקים.

<אמיר וייס: אנחנו מאוד מוכנים ומדויקים.

<אמיר וייס: אם תרצו – תשמעו, אם לא תרצו – לא תשמעו.

עיסאווי פריג': למה השיטה הזאת?

<אמיר וייס: כי לא נותנים לי לדבר.

עיסאווי פריג': אתה לא הצגת אף מסמך.

עיסאווי פריג': השיטה שלך היא לא שיטה.

חמד עמאר: עיסאווי, בוא ניתן לו להתבטא.

<אמיר וייס: לנושא של שיכון ונדל"ן מוקצים בתכנית 300 מיליון שקלים כאשר החלוקה מבחינת ההקצאה, יש בעצם חלוקה לשלושה נושאים ועוד שני תתי-נושאים בתכנית.

<אמיר וייס: נושא של תכנון ותכף אני אכנס אליו, נושא של סבסוד ונושא של פרסום ושיווק.

<אמיר וייס: הנושא של תכנון מחולק לשני חלקים: תכנון על קרקע מדינה ואני מדבר אתך עכשיו על 25 מיליון שקלים.

חמד עמאר: לשלושת הישובים

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': לכללי.

<אמיר וייס: אני מדבר אתך על הכלל.

עיסאווי פריג': לא היה יכול לכתוב לנו את זה במכתב מסודר?

<אמיר וייס: 25 מיליון מוקצים לתכנון על קרקע מדינה.

<אמיר וייס: 39.9 מיליון שקלים מוקצים לתכנון על קרקע פרטית כאשר לראשונה בעצם פה בתכנית הזאת המדינה מקצה תקציבים לתכנון מפורטות על קרקע פרטית.

<אמיר וייס: עד התכנית הזאת לא היה דבר כזה.

<אמיר וייס: נושא של פרסום ושיווק, חמישה מיליון שקלים.

<אמיר וייס: נושא של סבסוד פיתוח קרקע פרטית, 90 מיליון שקלים והיתרה, סבסוד פיתוח קרקע מדינה.

<אמיר וייס: מבחינת הישובים הדרוזים.

<אמיר וייס: מתוך כ-39.9 מיליון שקלים עליהם דיברנו, במסגרת תכנית החומש ניתן מענה של כמעט 10,000 יחידות דיור כאשר מבחינת היקף התקציבים אנחנו מדברים על כמעט 15.5 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: אם תעשו חישוב מתוך הסבסוד שמוקצה לטובת הנושא הזה, זה כמעט ארבעים אחוזים.

<אמיר וייס: אם אתם משווים את זה לחלקה של האוכלוסייה, ואנחנו מדברים על קצת פחות מחמישים אלף, זה אפילו לא 14 אחוזים מאוכלוסיית התכנית.

<אמיר וייס: אם אתם מדברים על החוסר בתקציבים, המצב הוא שונה.

עיסאווי פריג': מה זה מפריע לכתוב את זה בכתב באופן מסודר?

חמד עמאר: בסדר.

חמד עמאר: אנחנו עדיין בסבסוד.

חמד עמאר: מה עם קרקע מדינה, 25 מיליון שקלים?

<ג'עבר פרח: אם מותר לשאול שאלה.

<ג'עבר פרח: כשאתה מדבר על 10,000 יחידות דיור, אתה מדבר על התכנון שלהן?

<אמיר וייס: תכנון.

<ג'עבר פרח: איפה זה?

<אמיר וייס: אני מדבר על תכנון.

<אמיר וייס: אני יכול לתת פירוט.

<ג'עבר פרח: אני חושב שרפיק ישמח לקחת 3,000.

<רפיק חלבי: אני אשמח לקחת 500 אלף שקלים לכל מה שהוא אמר עד עכשיו.

חמד עמאר: אנחנו ניתן לראשי הרשויות לדבר אחריו.

עיסאווי פריג': הבנת למה לא מוסרים את זה בכתב?

עיסאווי פריג': זאת הסיבה.

חמד עמאר: אני רוצה לקיים דיון מקצועי.

חמד עמאר: אני רוצה לצאת עם תוצאה ולא עם מספרים שהם לא מספרים מדויקים.

חמד עמאר: אני רוצה לצאת עם תוצאה.

חמד עמאר: לשם כך הזמנתי את ראשי הרשויות שייתנו לנו תשובות.

חמד עמאר: מראשי הרשויות אני יודע שכמעט אין שיתוף פעולה בין משרד ראש הממשלה - לא כמעט אין שיתוף פעולה אלא אין שיתוף פעולה - לראשי הרשויות.

חמד עמאר: מתוך ה-15,5 מיליון שקלים, כמה נוצר עד עתה?

חמד עמאר: מ-2010 עד מחצית 2014?

<אמיר וייס: אני אומר שוב, מה שאני אמרתי לך זה כבר כסף שעד עכשיו נוצל.

חמד עמאר: נוצלו מאה אחוזים מהתכנית?

<אמיר וייס: אני אתן גם פירוט של הדברים כי נאמר כאן שלא יודעים על מה אני מדבר.

<אמיר וייס: ואדי אל פש, מדובר על 3,600 יחידות דיור.

<אמיר וייס: דרך אגב, שם נעשה לראשונה דבר שלא נעשה בשום מקום אחר מבחינת יישובי התכנית, כאשר לחלק לא קטן מהבתים שם עושים לגליזציה של הבתים.

<רפיק חלבי: מה פתאום?

<רפיק חלבי: עוד אין כלום.

<רפיק חלבי: עוד לא אושרה התכנית.

<אמיר וייס: שכונת אל וואנס, 1,800 יחידות דיור.

<אמיר וייס: זה בנושא של קרקע פרטית.

<אמיר וייס: קרקע מדינה ומעורבת היא פנינת הכרמל עם כ-700 יחידות דיור.

<אמיר וייס: זה מבחינת דליה.

<אמיר וייס: מבחינת עוספייה, שכונת הזיתים א', 1,600 יחידות דיור פרטי.

עיסאווי פריג': מה שם השכונה?

<רפיק חלבי: עמק הזיתים.

<אמיר וייס: שכונת הזיתים א'.

עיסאווי פריג': אתה מאשר מה שהוא אמר על דליה?

<רפיק חלבי: אני מאשר את השמות.

עיסאווי פריג': לא הבנתי.

<רפיק חלבי: אני מודה שהשמות נכונים.

עיסאווי פריג': מה יש לך להגיד?

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: את ראשי הרשויות נשמע אחר כך.

חמד עמאר: תמשיך.

<אמיר וייס: שכונת הזיתים א', 1,600 יחידות דיור.

<אמיר וייס: שכונת הזיתים ב', 950 יחידות דיור.

<אמיר וייס: המתחמים המערביים, 600 יחידות דיור.

<אמיר וייס: השכונה הצפונית, 100 יחידות דיור.

<אמיר וייס: זה מבחינת עוספייה.

חמד עמאר: כמה תקציב קיבלה עוספייה וכמה תקציב קיבלה דליה?

<אמיר וייס: מבחינת תקציב, דליה קיבלה 6.1 מיליון שקלים, מתוכם עד היום מומש 5.1 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: מבחינת עוספייה, היא קיבלה 4.29 מיליון שקלים ומומש סכום של 4.29 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': זה כלום.

<אמיר וייס: מבחינת מראר, אנחנו מדברים על שכונה צפון מערבית, 193 יחידות דיור.

<אמיר וייס: אנחנו מדברים על שכונת התאנים ואנחנו מדברים על שכונת חאלד אל שריף עם 187 יחידות דיור.

<אמיר וייס: יש להם תקציב של 5.1 מיליון שקלים ועד היום מומשו 3.5 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: מספר הערוחת לגבי הסיפור של דליה ומראר.

<אמיר וייס: יש להם יתרה של מיליון שקלים.

חמד עמאר: לדליה, לפי הנתונים שלך, יש יותר ממיליון.

חמד עמאר: יש להם מיליון ו-600 אלף שקלים.

חמד עמאר: אמרתי 5.1 מיליון שקלים ונוצלו 3.5 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: לא.

<אמיר וייס: מתוך 6.1 מיליון שקלים נוצלו 5.1 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': לפני שמתקדמים, חבר הכנסת עמאר, נשמע את רפיק לגבי הנתונים.

חמד עמאר: אני אשמע אותו יותר מאוחר.

חמד עמאר: בסדר.

<אמיר וייס: לגבי היתרה של מיליון שקלים, סוכם עם מנהל המחוז ומשרד הפנים זה שהמיליון שקלים שנשארו ייועדו למתחמים אחרים אחרי שיגישו בקשות מסודרות שייבחנו על ידי הגורמים המקצועיים במשרד השיכון.

<אמיר וייס: לגבי הסיפור של מראר.

<אמיר וייס: בכסף שניתן לשכונה אחת המתכנן תכנן את שלושת השכונות ואנחנו הבענו פליאה על הנתונים האלה.

<אמיר וייס: בדיון שהיה אצל ראש המועצה אמרנו ששוב תיעשה בדיקה ובמידה ויהיו יתרות תקציביות, הן יופנו למתחמים אחרים.

חמד עמאר: אני מקבל כאן נתונים שלכם לגבי מראר.

חמד עמאר: אתה אמרת שיש 6,1 מיליון שקלים מתוכם מומשו 5,1 מיליון שקלים.

חמד עמאר: זה נייר שלכם ולא שלי.

חמד עמאר: נייר של משרד ראש הממשלה.

<אמיר וייס: אני לא יודע מה אתה מחזיק, אבל בסדר.

חמד עמאר: מתי העבירו לכם את הנייר?

עיסאווי פריג': הבוקר.

חמד עמאר: תכנון שכונת חאלד אל שריף, 190 יחידות דיור – 1,6 מיליון שקלים, לא הועברו והמועצה לא דרשה.

חמד עמאר: תכנון שכונת התאנים, 280 יחידות דיור - שני מיליון שקלים, הועברו.

חמד עמאר: תכנון שכונה צפון מערבית, 160 יחידות דיור – 1,5 מיליון שקלים, לא הועברו והמועצה לא דרשה.

חמד עמאר: הנה, אני מדבר על 3,1 מיליון שקלים שהמועצה לא דרשה אותם.

חמד עמאר: סבסוד תשתיות על אדמת מדינה, 50 יחידות – 1,5 מיליון שקלים, אפס, המועצה לא דרשה.

חמד עמאר: סבסוד תשתיות אדמה פרטית, 200 יחידות – 5 מיליון שקלים, אפס, המועצה לא הגישה בקשות.

חמד עמאר: זה נייר שלכם.

חמד עמאר: אתה נותן לי כאן נתונים.

עיסאווי פריג': על פי הנייר, כמה קיבלה מראר?

חמד עמאר: שני מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': והוא אומר 3.5 מיליון שקלים.

חמד עמאר: על פי הנייר הזה הם קיבלו רק שני מיליון שקלים.

חמד עמאר: יש להם יותר כסף מאשר אתה אמרת ושנית, הכסף לא הועבר.

חמד עמאר: אני מבקש ממך, באמת, כשאני אמרתי לבוא מוכנים, לתת את הנתונים.

חמד עמאר: זה נייר שלכם, משרד ראש הממשלה, שהועבר ב-17 לחודש בשעה 7:54 בבוקר.

חמד עמאר: אתם סותרים את עצמכם.

<אמיר וייס: אנחנו לא סותרים את עצמנו.

<אמיר וייס: אתה לא שומע מה אני אומר.

חמד עמאר: אני שומע די טוב.

חמד עמאר: אתה אמרת בעצמך שיש 6,1 מיליון שקלים, הועברו 5,1 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: נכון.

חמד עמאר: אפילו אמרת מומש.

חמד עמאר: כאן אתה אומר לי שיש 1,5 מיליון, אפס, המועצה לא הגישה בקשה לסבסוד.

<אמיר וייס: אני מדבר על דליה ואתה מדבר על משהו אחר.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אתה הדגשת את מראר.

עיסאווי פריג': אמרת מראר, 3,5 מיליון שקלים.

חמד עמאר: אמרת מראר.

חמד עמאר: לא אמרת דליה.

חמד עמאר: אני מדבר על מראר.

חמד עמאר: אתה אמרת מראר, מומש 3,5 מיליון שקלים.

חמד עמאר: נכון?

<אמיר וייס: כן.

חמד עמאר: יש לה 4,5 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': יש 5,1 מיליון שקלים.

חמד עמאר: נכון.

חמד עמאר: 5,1 מיליון שקלים.

חמד עמאר: נכון?

<אמיר וייס: כן.

חמד עמאר: לפי הנייר שלך רק שני מיליון שקלים מומשו.

<אמיר וייס: יש 5,1 מיליון שקלים ומומשו שני מיליון שקלים.

חמד עמאר: עכשיו אמרת 3,5 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': טעות של מיליון וחצי בשנייה.

עיסאווי פריג': איך אתה רוצה שאני אבין שאתה לא מורח אותי?

חמד עמאר: אני אמרתי לך מהתחלה שהדיון בוועדת המשנה לכל נושא המעקב של תכניות החומש של המגזר הדרוזי יהיו מעקב מאוד מאוד רציני.

חמד עמאר: אני אדע על כל שקל ושקל שימומש.

חמד עמאר: אני רוצה שיתוף פעולה עם הרשויות.

חמד עמאר: אני לא יכול לדבר עם ראש רשות שיגיד לי שהוא לא יודע.

חמד עמאר: התפקיד שלכם הוא ליידע אותו, התפקיד שלכם גם לשבת אתו והתפקיד שלכם הוא שגם הוא ידע לאן הולך כל שקל.

חמד עמאר: זה סוג של שקיפות.

<אמיר וייס: ראשית, זה מתנהל בשקיפות מלאה.

<אמיר וייס: שנית, חלק מיישום התכנית הוא שאנחנו מקיימים בכל אחד מהישובים בתכנית פורומים כלכליים מקומיים שמתבצעים בראשות ראש הרשות ובהשתתפות.

<רפיק חלבי: סליחה, אני שבעה חודשים ראש רשות ולא מכיר שום פורום כלכלי.

<רפיק חלבי: לא השתתפתי בשום פורום כלכלי.

<רפיק חלבי: פעם אחת באתם לבקר, לא אתה אלא אחרים, והלכו אחרי חצי שעה כי הם מיהרו.

<רפיק חלבי: זה כל מה שהיה.

<אמיר וייס: אל תגרור אותי בלשון.

חמד עמאר: בואו נמשיך עם התקציב.

חמד עמאר: אנחנו עם ה-15,5 מיליון שקלים.

חמד עמאר: יש לנו כבר מיליון וחצי שלא ידענו וחבל שגם ראש מועצת עוספייה לא שלח נייר ואני לא יודע מה קורה אתו.

חמד עמאר: ממראר קיבלתי, מדליה קיבלתי ולכן בואו נמשיך.

חמד עמאר: 15,5 מיליון שקלים תקציב פרטי.

חמד עמאר: מה עם שאר התקציב?

<אמיר וייס: אני אומר שוב שיש כאן נתון שאתם רוצים להתעלם ממנו - ואכן זה יפה שאתם רוצים להתעלם ממנו – של כ-15 וחצי מיליון שקלים מתוך התקציב של פחות מארבעים מיליון שקלים, עובר לשלושת הישובים האלה לטובת תכנון על קרקע פרטית.

<אמיר וייס: זה ארבעים אחוזים.

עיסאווי פריג': מבורך.

עיסאווי פריג': יפה.

<אמיר וייס: זה ארבעים אחוזים מהתקציב.

עיסאווי פריג': מצוין.

<רפיק חלבי: סליחה, אין אדמות מדינה אצלנו.

<רפיק חלבי: מה זה תכנון קרקע פרטית?

<רפיק חלבי: אין לנו אדמת מדינה.

<רפיק חלבי: מה שיש לנו, גם אותו לקחו.

<אמיר וייס: לכן קיבלתם תקציב.

<קריאה: לא קיבלנו.

<קריאה: נרשם.

<אמיר וייס: אני לא מתכוון להתווכח אתכם.

חמד עמאר: בוא נמשיך בתכנית.

חמד עמאר: 39 מיליון שקלים נתת על קרקע פרטית.

חמד עמאר: קרקע מדינה יש 25 מיליון.

חמד עמאר: כמה חלקם של הדרוזים?

<אמיר וייס: זה באופן שוטף התקבל ממשרד השיכון.

<אמיר וייס: זה פול שיש לו.

<אמיר וייס: אלה כספים שהולכים למשל בדליה לפנינת הכרמל ולמתחמים המערביים בעוספייה.

חמד עמאר: ולמראר?

<אמיר וייס: זה משרד השיכון.

עיסאווי פריג': שאלתי לגבי ה-25 מיליון ולא קיבלתי תשובה.

<אמיר וייס: אין בתכנית החומש תקציבים שהולכים למראר בנושא הזה.

חמד עמאר: אין תקציב בנושא הזה.

עיסאווי פריג': וכמה הולך לדליה מתוך ה-25 מיליון?

חמד עמאר: כמה דליה ועוספייה קיבלו מה-25 מיליון שקלים?

<אמיר וייס: אני אומר.

<אמיר וייס: אלה שתי התכניות עליהן דיברתי.

חמד עמאר: כמה כסף?

עיסאווי פריג': נמצאת כאן נציגה של משרד השיכון.

<אמיר וייס: למשרד השיכון יש פול כללי.

חמד עמאר: אבל אתם אמורים להעביר למשרד השיכון.

<סימונה טסטה: זה תקציב תוספתי.

<סימונה טסטה: התקציב שנמצא בהחלטת הממשלה לקרקע מדינה הוא תקציב תוספתי.

<סימונה טסטה: יש את התקציב שנמצא בשגרת העבודה של משרד השיכון שאנחנו מפעילים אותו.

חמד עמאר: התוספתי, כמה מתוך ה-25 מיליון קיבלו שלושת הישובים האלה?

<סימונה טסטה: דליה קיבלה לפנינת הכרמל מיליון שקלים.

<סימונה טסטה: מראר קיבלה מאה אלף.

<רפיק חלבי: אתם יודעים ממתי פנינת הכרמל?

<רפיק חלבי: זה לפני קרוב לעשרים שנים.

<סימונה טסטה: מה זה משנה?

<סימונה טסטה: זה חלק מתקציב שלא נגמר כי עכשיו אנחנו עושים תכנון מפורט.

חמד עמאר: כמה מראר קיבלה?

<סימונה טסטה: מאה אלף.

<סימונה טסטה: נא תשומת לבכם, פנינת הכרמל היא יותר מחמישים אחוז קרקע פרטית ולא קרקע מדינה.

<רפיק חלבי: נכון.

<סימונה טסטה: וזאת אחת הבעיות שלנו עכשיו לשווק את האתר הזה.

חמד עמאר: מראר קיבלה מאה אלף שקלים.

חמד עמאר: נכון?

<סימונה טסטה: מראר, על השכונה הדרומית, קרקע מדינה, 245 יחידות דיור, מאה אלף שקלים.

<סימונה טסטה: זה תכנון לביצוע.

<סימונה טסטה: אנחנו מבדילים בין תכנון תב"עי שהוא תב"ע קיימת ותכנון לביצוע.

<סימונה טסטה: תכנון לביצוע שעל פיו אחר כך אפשר לפתח את האתר ולקדם את התשתיות.

<סימונה טסטה: תכנון תב"עי הוא לא בהכרח כזה שבעצם אתה יכול להתחיל לפתח על פיו כי רמת התכנון שלו היא לא רמה מספיק גבוהה.

חמד עמאר: כמה קיבלה עוספייה?

<סימונה טסטה: בקרקע מדינה, לפי הנתון שיש לי, היא לא קיבלה.

חמד עמאר: לא קיבלה.

<סימונה טסטה: לא.

חמד עמאר: מה-25 מיליון שקלים, היא לא קיבלה.

<סימונה טסטה: סליחה, שנייה.

<סימונה טסטה: אני מסתכלת בקובץ לא נכון.

<סימונה טסטה: סליחה.

<סימונה טסטה: אני מתנצלת.

<סימונה טסטה: אין בעיה להעביר את הדוח הזה, כמו שהעברתי למשרד ראש הממשלה, אליכם.

חמד עמאר: אנחנו זימנו ועדה ואני מקווה שאתם מכבדים את הכנסת ומגיעים לוועדה מוכנים עם נתונים.

<סימונה טסטה: חשבתי שאני מדברת על תכנית 2861 אבל לא משנה.

<סימונה טסטה: בין השנים 2010 ו-2013, דליה קיבלה קרקע מדינה – מיליון ו-532 אלף שקלים, מראר קיבלה 557 אלף שקלים ועוספייה קיבלה 3 מיליון ו-894 אלף שקלים על קרקע מדינה.

<סימונה טסטה: קרקע פרטית.

<סימונה טסטה: עד 2013 מראר קיבלה 2 מיליון שקלים, עוספייה קיבלה ארבעה מיליון ו-291 אלף שקלים – אני מדברת כרגע רק על תכנון – ודליה קיבלה שלושה מיליון ו-900 אלף שקלים.

עיסאווי פריג': מראר מסודרים.

עיסאווי פריג': קיבלת הכול.

<סימונה טסטה: צריך להבין עוד משהו.

<סימונה טסטה: ההבדל בין תכנון קרקע מדינה ותכנון קרקע פרטית.

<סימונה טסטה: תכנון קרקע מדינה, המדינה מפעילה את החוזים מול המתכננים.

<סימונה טסטה: בתכנון קרקע פרטית, אנחנו מוציאים התחייבות לרשות המקומית, היא מתקשרת עם המתכננים והיא מבצעת את התכנון.

<סימונה טסטה: התקדמות התכנון, ההתקשרות וכל תהליך התכנון, אנחנו מלווים אותו ברמה מקצועית אבל לא ברמה תקציבית.

<סימונה טסטה: זאת אומרת, אם הרשות לא התקדמה, לא סגרה עם כל המתכננים ולא התקדמה בתהליך התכנון, בעצם זאת האחריות של הרשות המקומית.

<סימונה טסטה: אנחנו מלווים אותה ועוקבים אחרי הדברים, אבל ברגע שההזמנה יוצאת לרשות המקומית – היא צריכה להתקדם עם זה.

חמד עמאר: הבנתי את שתי הנקודות האלה של ה-25 וה-39 מיליון שקלים של הסבסוד של תשעים מיליון שקלים לקרקע פרטית.

<אמיר וייס: אם נסכם את הנושא של התכנון.

באסל גטאס: ברשותך היושב ראש, יש לי שאלה.

באסל גטאס: הרשות לפיתוח כלכלי נמצאת כאן?

<אמיר וייס: כן.

<אמיר וייס: זה אני.

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: הוא המייצג שלה.

באסל גטאס: לא של משרד האוצר?

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: הוא הרשות לפיתוח כלכלי.

<אמיר וייס: רק לסכם את הנושא התכנוני.

<אמיר וייס: כמו שאנחנו רואים, בנושא של תכנון גם על קרקע פרטית וגם על קרקע מדינה, שלושת הישובים האלה מקבלים מעל ומעבר לחלקם בתקציב.

חמד עמאר: אין לי בעיה שהם מקבלים מעל ומעבר.

חמד עמאר: הם יכולים לקבל עוד יותר.

חמד עמאר: אני רוצה תוצאות בשטח.

<ג'עבר פרח: המושג מעל ומעבר.

<ג'עבר פרח: בתכנית יש מעט כסף.

<ג'עבר פרח: עם כל הכבוד, אתם מדברים על התכנית אבל יש כאן צרכים.

<ג'עבר פרח: יש כאן ישובים בלי היתרים כבר שנים וצריך לפתור את הבעיות האלה.

<ג'עבר פרח: להגיד מעל ומעבר לתכנית, זה יפה אבל הצרכים שלהם יותר גדולים.

חמד עמאר: עכשיו אני רוצה לשמוע על הסבסוד של 90 מיליון שקלים.

חמד עמאר: רק לי אתה עונה.

<אמיר וייס: סימונה, את רוצה לענות?

<סימונה טסטה: כן.

<סימונה טסטה: אני רוצה להבהיר לבית שהנושא של סבסוד קרקע פרטית הוא נושא מאוד בעייתי שאנחנו קיימנו לא מעט דיונים עם ראשי הרשויות כדי להבין איך להפעיל את זה.

<סימונה טסטה: נזכור שעד ההחלטה הזאת בעצם משרד השיכון לא סבסד קרקע פרטית.

<סימונה טסטה: המדינה מסבסדת קרקע מדינה.

חמד עמאר: הייתה החלטה ב-2010 והתוצאות ב-2014.

<סימונה טסטה: אני רוצה לתת רקע כדי שהאנשים יבינו מה המשמעות של סבסוד קרקע פרטית.

<סימונה טסטה: הנושא של סבסוד קרקע פרטית הוא בעצם סבסוד הפיתוח.

<סימונה טסטה: אתה מפתח מקום שבעצם בונים בו.

<סימונה טסטה: כך המדינה יודעת לעבוד.

<סימונה טסטה: היא לא משכיבה כסף על הקרקע במקום שבסופו של דבר אין יחידות דיור.

<סימונה טסטה: זאת תפיסת העבודה שלנו.

<סימונה טסטה: עת התקבלה התכנית הזאת ניסינו לעבוד באותה מסגרת.

<סימונה טסטה: זאת אומרת, אנחנו נסבסד את הפיתוח ויצאנו בקול קורא לרשויות, הן הגישו לנו תכניות וכמה יחידות דיור, ועשינו איזה שהם כללים – היה לנו נוהל עבודה – והקצינו לכל ישוב את התקציבים שלו.

<סימונה טסטה: מה שקרה זה שעם הזמן שעבר, השנה-שנתיים, פתאום ראינו שאין מימוש תקציבי.

<סימונה טסטה: ניסינו להבין למה אין מימוש תקציבי.

<סימונה טסטה: מה שקרה זה שהקצינו את התקציבים ואמרנו שתמשוך את הכסף עבור הסבסוד כאשר תתחיל לפתח.

<סימונה טסטה: מה שקרה זה שהרבה רשויות לא הצליחו לפתח, לקדם את הפיתוח כי בעלי הקרקע הפרטית לא התחילו לבנות.

<סימונה טסטה: מאחר וניסינו למצוא את הסנכרון בין התקדמות הבנייה לבין הפיתוח, מסתבר שנתקענו.

<סימונה טסטה: הרשויות באו ואמרו לנו שהן לא יכולות להכריח בעלי קרקע פרטית להתחיל לבנות ולכן אי אפשר לבצע פיתוח.

<סימונה טסטה: גם אי אפשר לבצע פיתוח בשביל בית אחד.

עיסאווי פריג': כמה אחוזים לדוגמה היו קרקע המדינה?

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: בוא נתמקד.

<סימונה טסטה: אבל זה עולם אחר.

חמד עמאר: הבנתי את זה טוב מאוד.

חמד עמאר: אני רוצה עכשיו נתונים מספריים.

<סימונה טסטה: אני רוצה להשלים כאן משהו.

<סימונה טסטה: ראינו את הדבר הזה יחד עם משרד ראש הממשלה ועם ועדת ההיגוי וקיבלנו החלטה החל מ-2014 להפעיל את התקציב במסגרת אחרת.

חמד עמאר: השכבתם תשעים מיליון שקלים במשך ארבע שנים?

<סימונה טסטה: לא.

<סימונה טסטה: הוצאנו.

<סימונה טסטה: אמרתי שהוצאנו כסף והוצאנו הזמנות.

חמד עמאר: כמה הוצאתם לדליה, לעוספייה ולמראר בתכנית?

<סימונה טסטה: הוצאנו בסך הכול 43 מיליון.

חמד עמאר: שאלתי על דליה, עוספייה ומראר.

<סימונה טסטה: שום דבר.

חמד עמאר: אפס.

<סימונה טסטה: אין תכניות והם לא הגישו.

<סימונה טסטה: אתם צריכים להבין שאם אין תכניות על קרקע פרטית, לא הגישו בקשות.

חמד עמאר: אני הבנתי אותך.

חמד עמאר: אפס.

עיסאווי פריג': אתה אומר לי 85 אחוזים מה-788 מיליון שקלים.

<סימונה טסטה: אתם צריכים להבין איך זה עובד.

<אמיר וייס: אתם יכולים לצעוק עד מחר וזה בסדר גמור.

עיסאווי פריג': אנחנו לא צועקים.

עיסאווי פריג': אל תטיף לי מוסר.

עיסאווי פריג': אף אחד לא צועק.

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים לדעת את האמת.

<אמיר וייס: יצאו ארבע פעמים קולות קוראים ושלושת הישובים האלה לא ניגשו אפילו פעם אחת לקול קורא.

חמד עמאר: בסדר.

חמד עמאר: אפס.

חמד עמאר: בקרקע מדינה נשארו לי כמעט 150 מיליון שקלים, יותר מ-150 מיליון שקלים.

חמד עמאר: מה היה חלקם של דליה, עוספייה ומראר?

עיסאווי פריג': בוא נסגור את ה-90 מיליון.

חמד עמאר: תשעים מיליון, אפס.

עיסאווי פריג': הוא אמר 43 מיליון שקלים.

<סימונה טסטה: אפס לדליה, עוספייה ומראר.

<סימונה טסטה: הרשויות האחרות שהגישו, תקצבנו 43 מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': את אומרת תקצוב.

עיסאווי פריג': יצא בפועל.

<סימונה טסטה: הזמנה.

<אמיר וייס: התחייבות.

<אמיר וייס: אתם לא מבינים את המטריה.

עיסאווי פריג': אני מבין את המטריה אדוני.

<סימונה טסטה: אתם צריכים להבין איך זה עובד.

<סימונה טסטה: זה עובד בזה שאנחנו מוציאים התחייבות לרשות המקומית.

<סימונה טסטה: כדי שהרשות המקומית תמשוך את הכסף, יש כללים.

<סימונה טסטה: כדי למשוך את הכסף הייתה צריכה להיות התקדמות בבנייה.

<סימונה טסטה: אם אין התקדמות בבנייה, אי אפשר לבצע.

חמד עמאר: אני יודע לאן אני מוביל את זה.

חמד עמאר: אפס.

חמד עמאר: אמרתי אפס ואני יודע מה אני אומר.

חמד עמאר: שאר הכסף של 300 מיליון השקלים לפי החלוקה שלך.

חמד עמאר: נשארו יותר מ-150 מיליון שקלים.

חמד עמאר: כמה חלקם של דליה, עוספייה ומראר בסבסוד קרקע מדינה?

<סימונה טסטה: תנו לי להסביר.

חמד עמאר: אני רוצה מספרים.

<סימונה טסטה: אני לא יודעת להגיד לך.

חמד עמאר: אם את לא יודעת לתת לי את הנתון הזה, אני לא רוצה לשמוע אותך יותר.

חמד עמאר: סימן שקיבלתי אפס גם כאן.

חמד עמאר: סימן שמתכנית של 400 מיליון שקלים, 300 מיליון שקלים שמוקצים, כמעט כל הביצוע לא מגיע לעשרה אחוזים.

חמד עמאר: לכן כשאתם מדברים אתי - רק במספרים בשמים.

חמד עמאר: 300 ו-400 מיליון שקלים ו-700 מיליון שקלים.

חמד עמאר: כשאנחנו באים לבדוק את זה, מתברר שאנחנו מעבירים כסף משנה לשנה ושוב משנה לשנה ואנחנו מקבלים בסוף אפס.

חמד עמאר: אם את לא יכולה לתת לי מספרים על דליה, עוספייה ומראר, אני לא רוצה לשמוע הסבר על מה שקורה ב-150 מיליון השקלים.

<סימונה טסטה: זכותו של אדוני.

חמד עמאר: תודה.

עיסאווי פריג': שאר הישובים צריכים לעניין אותך.

חמד עמאר: על שאר הישובים נקיים דיון.

חמד עמאר: עד עתה דיברנו על השיכון והנדל"ן.

חמד עמאר: תמשיך בשאר התכנית.

חמד עמאר: דיברת על ארבעה סעיפים.

חמד עמאר: על אחד קיימנו דיון ונשארו עוד שלושה סעיפים.

<אמיר וייס: נעבור לתחבורה.

<אמיר וייס: לפני שאני עובר לתחבורה, עוד מילה אחת.

<אמיר וייס: שוב, הוצגו כאן כל הדברים שניתנו בתכנון.

<אמיר וייס: לגבי הסבסודים, אפשר להתווכח כמה שרוצים עד מחר, אבל עוד משפט אחד.

חמד עמאר: אתה מסכים אתי שאתה לא יכול להקצות תשעים מיליון שקלים לנושא שאתה יודע שלא יצא לפועל ולומר שהקצית תשעים מיליון שקלים ובסוף, אני שומע ביצוע לכל המגזר, שמוקצה לו תשעים מיליון שקלים, בסכום של שלושה מיליון – זה אומר דרשני.

חמד עמאר: לא צריך לתת יותר הסבר בנושא הזה.

חמד עמאר: זה אומר דרשני.

חמד עמאר: ארבע שנים אתה יושב ואתה לא יודע הכסף לא זז?

<סימונה טסטה: ממש לא.

חמד עמאר: זה ב-2010 עד מחצית 2014.

חמד עמאר: יותר מארבע שנים הכסף לא זז.

חמד עמאר: הרשות לפיתוח כלכלי הייתה צריכה לדון ולראות למה התשעים מיליון שקלים האלה לא זזים.

חמד עמאר: אני גם לא מקבל הסברים לגבי ה-150 מיליון.

באסל גטאס: אתם יורים לעצמכם ברגל ויורים לנו כי עכשיו כאשר מתחילים לדון על תכנית חומש חדשה.

באסל גטאס: יאמרו לכם למה שתקבלו בכלל מאחר וגם הכסף שנתנו לכם עוד לא הוצאתם.

<סימונה טסטה: אבל שינינו את הכללים כדי לאפשר את זה.

באסל גטאס: הייתם צריכים לשנות הרבה לפני כן.

עיסאווי פריג': אמרו 300 מיליון שקלים תכנון.

עיסאווי פריג': אמיר וייס אמר 300 מיליון, 25 מיליון שקלים קרקע מדינה שזה תכנון, ארבעים מיליון שקלים תכנון על קרקע פרטית והוא נתן הסבר, תשעים מיליון שקלים שלא נוצלו ופרסום חמישה מיליון שקלים.

עיסאווי פריג': הנתון החשוב הוא 140 מיליון שקלים סבסוד קרקע מדינה.

חמד עמאר: אין להם נתון.

עיסאווי פריג': אין לכם נתון?

<סימונה טסטה: תנו לי להסביר.

<סימונה טסטה: אדוני היושב ראש, כדאי שלפני שאתה אומר לא בסדר, תנו להסביר את המשמעות.

<סימונה טסטה: אתם ועדת הכספים וכוועדת כספים אתם צריכים לדעת שהנושא של הסבסוד בכל המדינה, ולא משנה איזה מגזר, הוא פונקציה של עבודות הפיתוח שנעשות.

<סימונה טסטה: גוזרים את המזומן – זה מזומן ולא הרשאה להתחייב – על פי קצב התקדמות הפיתוח.

<רפיק חלבי: סימונה היקרה, הרי את עושה את הסבסוד הזה במקום בו יש היתרים.

<רפיק חלבי: אין לך היתרים במקומות שאין תכנון.

<סימונה טסטה: לא.

<סימונה טסטה: אני מדברת על קרקע מדינה.

<סימונה טסטה: בוא נפריד בין קרקע מדינה וקרקע פרטית.

חמד עמאר: אנחנו מדברים על קרקע מדינה.

<סימונה טסטה: נכון.

<סימונה טסטה: זה מה שאני מסבירה.

<סימונה טסטה: זה לא משנה אם זאת דליה, עוספייה או מראר, כרמיאל או קריית שמונה.

<סימונה טסטה: גם אם תבוא ותשאל אותי היום על קריית שמונה, אני אומר לך שאני לא יודעת להגיד לך את הנתון.

<רפיק חלבי: שם אין בעיה.

<רפיק חלבי: לא בקריית שמונה, לא ביוקנעם ולא בשטחים.

<רפיק חלבי: שם אין בעיה.

<רפיק חלבי: רק אצלי יש בעיה.

<רפיק חלבי: שם אין בעיות.

<סימונה טסטה: כאשר יש עבודות פיתוח, איך אנחנו עובדים?

<סימונה טסטה: תדעו את הרקע.

<סימונה טסטה: יש שיווק מוצלח וכאשר יש שיווק מוצלח, מתחילות עבודות הפיתוח כי כמו שאמרתי אנחנו לא מפתחים במקום שלא הולכים לבנות בו.

<סימונה טסטה: יש שיווק מוצלח, מתחילים לבצע עבודות פיתוח.

<סימונה טסטה: מתחילים לבצע עבודות פיתוח, לוקחים את הסבסוד וכאשר הקבלן מתחיל לבצע את עבודות הפיתוח, משלמים לו.

<סימונה טסטה: חלק משלמים לו מהכנסות המדינה וחלק משלמים לו מסבסוד הפיתוח.

<סימונה טסטה: לכן זה נתון שקשה לי לבוא ולהגיד לך כמה משכנו כי זה כל פעם קצת.

<סימונה טסטה: זה תלוי בחשבון שהקבלן נותן.

<סימונה טסטה: כך זה עובד.

<סימונה טסטה: תקציב מזומן עובד אחרת.

חמד עמאר: אני שאלתי אותך שאלה פשוטה ואמרת שאת לא יודעת.

חמד עמאר: אני שאלתי אותך לגבי דליה, עוספייה ומראר, כמה בסבסוד של 150 מוקצה להם.

חמד עמאר: אם מוקצה להם שם כסף, תגידי לי כמה נוצל.

חמד עמאר: אם את לא יכולה לתת לי את הנתון הזה, חבל.

<סימונה טסטה: אני לא יכולה לתת לך כרגע את הנתון הזה.

<סימונה טסטה: זאת עבודה מאוד מאוד מאוד מורכבת שאנחנו ברמה הזאת לא עושים אותה.

<סימונה טסטה: זאת עבודה מורכבת של המשרד.

חמד עמאר: אבל את מבינה איך את צריכה להגיע לוועדת הכספים.

חמד עמאר: את מדברת על חמישים מיליון שקלים ואת לא יכולה לתת לי נתון לגבי ארבע שנים, כמה נוצל מהסבסוד הזה.

חמד עמאר: זה אומר דרשני.

<סימונה טסטה: הדבר היחידי שאני יכולה להגיד לך, כרגע לא כי לא הבאתי את הנתון הזה, מה היקף עבודות הפיתוח בארבע השנים האחרונות שעושה משרד הבינוי והשיכון בישובים האלה.

<רפיק חלבי: אני רוצה לשאול אותה ואת מר וייס רק שאלה אחת פשוטה מאוד.

<רפיק חלבי: איך זה שבהחלטה 2861 יש דיווח על ביצוע, יש ביצוע בפועל וכאן אומרים משהו אחר.

<סימונה טסטה: כי זה עובד אחרת.

<רפיק חלבי: איך עובד אחרת?

<סימונה טסטה: החלטה 2861, כולה תקציב מענקים.

<סימונה טסטה: כמו שנתתי לכם עכשיו נתונים על התכנון, יש שם תשתיות, יש שם מוסדות ציבור וזה תקציב שעובד אחרת.

<סימונה טסטה: זה תקציב שעובד בהרשאה להתחייב.

<סימונה טסטה: בתקציב שעובד בהרשאה להתחייב, אני יודעת להגיד לך מה ההתחייבות שמדינת ישראל הוציאה.

<ג'עבר פרח: אתם נמצאים עכשיו באמצע 2014 והתכנית הזאת מסתיימת ב-2014.

<ג'עבר פרח: תקציב פיתוח כל שנה אמור להתחדש.

<ג'עבר פרח: זה לא אמור לגרור תכנית ל-2015.

<סימונה טסטה: אנחנו מבקשים להמשיך את זה.

<ג'עבר פרח: האם בתכנית הבאה שלכם היו הקריטריונים שהייתם צריכים להתאים?

<אמיר וייס: כן.

<ג'עבר פרח: יש כאן שלושה ראשי רשויות והם רוצים להתקדם.

<ג'עבר פרח: אני מכיר את זה מישובים אחרים.

<ג'עבר פרח: האם משרד השיכון ערוך לזה שתשעים המיליון וה-150 מיליון, גם אדמה פרטית וגם אדמת מדינה, הסבסוד, האם זה יתבצע ב-2014 או שאת יכולה להגיד שאין לך את הנתונים?

<סימונה טסטה: אני בהחלט יכולה להגיד לכם שלגבי סבסוד קרקע מדינה, אין בעיה.

<סימונה טסטה: הדברים עובדים.

<סימונה טסטה: כל עוד יש שיווק, יש פיתוח, יש סבסוד.

<קריאה: אין שיווק.

<סימונה טסטה: לגבי סבסוד קרקע פרטית, שינינו את הכללים וראש מועצת דליה יודע זאת.

חמד עמאר: אני מתחיל להסיק מסקנות על הרשות לפיתוח כלכלי.

באסל גטאס: זה זלזול מוחלט.

באסל גטאס: זה זלזול, זלזול, זלזול.

<סימונה טסטה: ממש לא.

<רפיק חלבי: אני מודה לך.

<רפיק חלבי: אני הסקתי מסקנות וברחתי משם.

באסל גטאס: חוסר השקיפות שלכם מביא לתחושה הזאת.

חמד עמאר: אמיר, אנחנו יכולים להתקדם?

<אמיר וייס: חבל שאתה לא נשאר לשמוע את הדברים.

עיסאווי פריג': עם כל הכבוד, יש לי ישיבה לא פחות חשובה בשעה 3:00.

<אמיר וייס: אני חייב משפט אחד ואחר כך אני עובר לתחבורה.

<אמיר וייס: נושא של שיווקים, לא לשכוח, זה תלוי אם יש לך מאגר של יחידות דיור.

<אמיר וייס: לכן עושים את כל התכנונים האלה ועושים ריכוז מאמץ לתכנונים האלה ובסופו של דבר מביאים את התכניות האלה לבשלות סטטוטורית כדי שיהיה אפשר אחר כך לתת מענה.

<אמיר וייס: הערה שנייה, לפני שאנחנו עוברים לסעיף של התחבורה.

<אמיר וייס: מבחינת סבסוד הקרקע הפרטית, אל תגיד דברים שאינם מדויקים, אל תגיד אפס כי זה לא נכון.

<אמיר וייס: אתה מדבר על 14 אחוזים של תושבים בתכנית.

<אמיר וייס: כמו שנאמר כאן, חמישים אחוזים מהסכום הזה כבר יצא.

<אמיר וייס: נעבור לתחבורה.

חמד עמאר: היא אמרה אפס.

חמד עמאר: אחד נוגד אתה שני.

<אמיר וייס: היא לא אמרה אפס.

<אמיר וייס: אתה רק שומע מה שאתה רוצה לשמוע.

חמד עמאר: על התשעים מיליון את אמרת שהוצא שלושה מיליון שקלים והישובים דליה, עוספייה ומראר, אמרת אפס.

<סימונה טסטה: לא.

<סימונה טסטה: הוצאנו התחייבות לרשויות על 43 מיליון שקלים.

חמד עמאר: מתוכם אפס לדליה, עוספייה ומראר.

<סימונה טסטה: אפס לדליה, עוספייה ומראר.

חמד עמאר: וביצוע שלושה מיליון מהתשעים מיליון.

<סימונה טסטה: הרשויות לא מסוגלות לבצע.

<סימונה טסטה: שיתחילו לבנות ויקבלו סבסוד.

<רפיק חלבי: איך אנחנו יכולים לבנות כשאין תכנון?

<רפיק חלבי: אתם לוקחים את הכסף למקום אחר.

<סימונה טסטה: איך אין תכנון?

חמד עמאר: תודה.

חמד עמאר: בבקשה, אמיר, תמשיך.

חמד עמאר: תחבורה.

<רפיק חלבי: אני עושה את הדברים האלה.

<רפיק חלבי: נכון?

<רפיק חלבי: ארבעים שנים, תחושה קולוניאלית.

באסל גטאס: בדיוק מה שאמר לך.

<סימונה טסטה: אני מצטערת שזאת התחושה שלכם.

<רפיק חלבי: התחושה שלי.

באסל גטאס: תלכי ותסתובבי בכפרים, גם הדרוזים וגם הערבים, כפי שאתם קוראים להם, ותראי אות הדבר.

באסל גטאס: מה השתנה?

באסל גטאס: מה השתנה בארבעים שנים?

<אמיר וייס: נעבור לנושא של תחבורה.

<אמיר וייס: מה שנעשה בתכנית מבחינה תחבורתית זה הכנסת תחבורה ציבורית לתוך הישובים מה שייתן מענה גם לקווים פנימיים שלא היה ביום הפעלת התכנית.

<אמיר וייס: גם מענה בקווים פנימיים וגם קווים חיצוניים שנוספים.

<אמיר וייס: גם שדרוג כל הנושא של תשתיות, כך שקווים ציבוריים בתוך הישובים יוכלו לעבור ושתהיה להם נגישות וכולי.

<אמיר וייס: מבחינת מה שעשינו בתכנית, אני אצלול לשלושת הישובים.

<אמיר וייס: נכון להיום בכל אחד מ-13 הישובים בתכנית עובדת תחבורה ציבורית כאשר בתחילת התכנית רק בשלושה ישובים היא עבדה.

<אמיר וייס: נוספו קווים חדשים בישובים.

<אמיר וייס: שודרגו קווים, הוגדלו תדירויות והוזלו מחירים?

<אמיר וייס: נעשו כל מיני תשתיות מבחינת מתן אפשרות להפעלת תחבורה ציבורית כמו נושא של הקמת סככות, מעגלי תנועה, במפרים, אספלטים וכולי.

<אמיר וייס: אם אנחנו רוצים לצלול לתוך הישובים.

<אמיר וייס: למשל בדליה הוקמו 11 סככות המתנה במפרצי חניה, נעשו תיקוני אספלט, הוסיפו שם פי האטה, הופעלו שני קווים פנימיים - אולי גם את זה ראש המועצה לא מכיר – והופעל גם קו לצומת אליקים וליקנעם.

<רפיק חלבי: לא נכון.

<אמיר וייס: זה מה שנעשה בדליה.

<רפיק חלבי: אתה לא מדייק.

חמד עמאר: רפיק, אנחנו נשמע אותך יותר מאוחר.

חמד עמאר: מה לגבי עוספייה?

חמד עמאר: בתכנית אין תקצוב לכבישים בפיתוח אגף התשתיות במשרד התחבורה?

<אמיר וייס: התכנית לא עוסק בפיתוח כבישים.

<אמיר וייס: אין שם תקציב לפיתוח כבישים, רק לנושא של תחבורה ציבורית.

<אמיר וייס: הכסף בעצם הולך לנושא של תשתיות ונושא של סובסידיות להפעלת כל הקווים.

חמד עמאר: שאלה לרשרש.

חמד עמאר: מאיפה מקבלים תקציב של פיתוח הכבישים?

חמד עמאר: מאיזו תכנית?

<עאמר רשרש: 81539.

<עאמר רשרש: תקציב שוטף של משרד התחבורה.

<עאמר רשרש: יש שם חוסר כי הם לא שותפים להחלטת ממשלה.

<עאמר רשרש: סגרו לנו את הפער הזה בתקציב של משרד התחבורה.

<אמיר וייס: מבחינת התקציב, כל מה שהוקצה לדליה כבר ניתן שם, כמיליון שקלים.

<אמיר וייס: עוספייה.

<אמיר וייס: נרד כאן לפרטים.

<אמיר וייס: 15 סככות המתנה, מפרצי חניה, תיקוני אספלט, הנחת פסי האטה.

<אמיר וייס: גם כאן הופעל קו חדש – 1.1 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: מראר.

<אמיר וייס: 11 סככות המתנה, מפרצי חניה, נעשו תיקוני אספלט והנחת פסי האטה.

<אמיר וייס: היה תגבור תדירות בקווים בין עירוניים.

חמד עמאר: מה היה התקציב שהוקצה בתחבורה לשלושת הישובים האלה?

<אמיר וייס: אני אומר.

<אמיר וייס: לשלושת הישובים?

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: בתכנית החומש.

<אמיר וייס: שוב, אני מדבר אתך רק על הנושא של תשתיות תחבורה ציבורית.

<אמיר וייס: הוקצה כ-3.1 מיליון שקלים וכל הכסף הזה יצא.

חמד עמאר: 3.1 מיליון שקלים לשלושת הישובים בחמש שנים.

<אמיר וייס: כן.

חמד עמאר: אם נחלק את זה לחמש שנים עם שלושה ישובים, יוצא מאתיים אלף שקלים בשנה לכל ישוב.

חמד עמאר: זה היה רק לידע אישי.

חמד עמאר: עשיתי את החישוב הזה לידע אישי.

חמד עמאר: נמשיך לנושא של ביטחון אישי.

<אמיר וייס: צריך להדגיש שמבחינת כספים שהוקצו לנושא של תשתיות הוקצו כעשרים וכמה מיליון שקלים לכל התשתיות מבחינת הכסף של תשתיות.

<אמיר וייס: בואו נהיה מודעים לדברים האלה.

חמד עמאר: הוקצו 21 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: 25 מיליון שקלים.

חמד עמאר: לשלושת הישובים או כללי?

<אמיר וייס: אתה מכוון אותי לשלושת הישובים.

<אמיר וייס: אתה לא רוצה לראות את התמונה הכוללת.

חמד עמאר: אני מקיים דיון על שלושת הישובים כי את שלושת הישובים האלה אני רוצה למשוך בחזרה לפורום ראשי רשויות דרוזיות ושהן יהיו חלק מתכנית החומש של הדרוזים שנעשה.

<אמיר וייס: אתה יכול לפעול איך שאתה רוצה וזה בסדר, אבל כשאתה אומר 3.1 מיליון שקלים, צריך לראות על איזה קונטקסט אנחנו מדברים.

<אמיר וייס: כמו שהסברתי לך שהם קיבלו כארבעים אחוזים מהתקציב למרות שמבחינת האוכלוסייה הם מהווים1 4 אחוזים, גם כאן אותו הדבר וניתן מענה בהתאם לצרכים.

<אמיר וייס: אתה לא רוצה לשמוע את זה ולכן אני אחזור ואומר.

<רפיק חלבי: אתה יכול להגיד לי מה הגודל של ערערה?

<אמיר וייס: ערערה לא בתכנית.

<רפיק חלבי: איזה גודל היא?

<אמיר וייס: מה זה קשור?

<רפיק חלבי: אני שואל אותך מה הגודל של ערערה.

חמד עמאר: הוא לא יודע.

<רפיק חלבי: איך היא קיבלה 17 מיליון שקלים על אזור תעשייה בעקבות טרכטנברג והכסף עבר דרככם?

<אמיר וייס: אני לא מתכוון להתנצח.

חמד עמאר: זה לא הנושא שלנו.

חמד עמאר: נעבור לביטחון אישי ואכיפה.

<אמיר וייס: ערערה היא לא חלק מהתכנית.

חמד עמאר: ביטחון אישי ואכיפה.

חמד עמאר: לאחר מכן נעבור לנושא התעסוקה כי הוא נושא כבד.

<אמיר וייס: מבחינת ביטחון אישי.

<אמיר וייס: נעשה שם עיר ללא אלימות והרשות למלחמה בסמים.

<אמיר וייס: מבחינת התקציבים שהוקצו – 3.08 מיליון שקלים בדליה, 2.48 מיליון בעוספייה ו-3.75 מיליון במראר.

<אמיר וייס: התכניות האלה עובדות.

<אמיר וייס: אני חייב להסביר את הראייה הכוללת ולומר מה עשינו בנושא של עיר ללא אלימות.

<אמיר וייס: חלק מהישובים שלא היו בתכנית נכנסו וישובים שכבר היו בתכנית עיר ללא אלימות, במסגרת התכנית דאגנו להמשך תקצוב כך שהתכניות האלה ימשיכו לעבוד.

<אמיר וייס: בנוסף לתכנית רוב הכסף של ביטחון פנים – שזה כ-150 מיליון שקלים - הרוב המכריע, כמעט 120 מיליון שקלים, יוצא למה שנקרא מרכיבים משטרתיים כאשר מרכיבים משטרתיים הם בעצם שני אורגנים שהקמנו, האחד בעיר נצרת.

חמד עמאר: אתה רוצה לומר לי שהאורגנים המשטרתיים שהקמתם הם מהתקציב של תכנית החומש?

באסל גטאס: בטח.

באסל גטאס: מה חשבת?

<אמיר וייס: כן.

באסל גטאס: הריסת הבתים בנגב הם חלק מתקציב הפיתוח של הנגב.

<רפיק חלבי: התקציב שלי בעיר ללא אלימות לא מגיע ל-140 אלף שקלים בשנה.

חמד עמאר: זה נתון חדש שאני מקבל.

חמד עמאר: סליחה, אני רוצה לאפשר לחבר הכנסת ברוורמן להתייחס – הוא צריך לחזור ולנהל את ישיבת ועדת הכלכלה - מה גם שהוא הכין את התכנית ואחרי כן נמשיך אתך.

אבישי ברוורמן: אני אומר לכם שלושה דברים.

אבישי ברוורמן: ראשית, זה לא סוד שמדינת ישראל, למרות שההכנסה לנפש לאוכלוסייה הדרוזית והערבית היא גבוהה מאשר ברוב הארצות השכנות, ובוא נגיד שהדמוקרטיה כאן היא לעילא ועילא ועולה על מה שיש בארצות השכנות, מדינת ישראל, על כל ממשלותיה, מפלה בהקצאת המשאבים שלה כלפי האוכלוסייה הערבית והדרוזית.

אבישי ברוורמן: זאת עובדה.

אבישי ברוורמן: בכל הדברים האלה, הכול כאן זה פוטבול פוליטי.

אבישי ברוורמן: בממשלה של נתניהו-ברק, עת הוצע לי להיות שר לענייני מיעוטים – מכיוון שהייתי הכי רחוק בקרבתי הפוליטית לראש המפלגה – בא אלי חבר כנסת מסוים ושאל אותי מה אני אעשה, כי אפילו אם אעשה דברים טובים, מבחינה פוליטית זה לא ישנה כי קבלני הקולות במפלגה ממילא לא יעריכו את זה והיהודים לא מעריכים את זה.

אבישי ברוורמן: אני חשבתי שאחת הטעויות המרכזיות של מדינת ישראל כלפי האוכלוסייה הדרוזית וכלפי האוכלוסייה הערבית היא בכך שהיא לא מתנהגת בהתאם כי אם היא הייתה מתנהגת בהתאם, היינו במקום אחר מבחינה כלכלית, מבחינה מוסרית ומבחינה חברתית.

אבישי ברוורמן: אז היה הסיפור הכללי שמדינת ישראל באופן כללי מקצה וזה לא משנה אם זאת ממשלת ליכוד, עבודה או קדימה.

אבישי ברוורמן: תמיד זה אותו הדבר.

אבישי ברוורמן: רבין היה אחד שהיה שונה בצורה משמעותית ואחריו לא היה כזה.

אבישי ברוורמן: אני באתי אז לאוצר ושאלתי איך מתקדמים.

אבישי ברוורמן: אני מוניתי לשר בלי תיק ואמרתי שאני רוצה לבנות את הרשות בצורה יותר משמעותית ולצורך כך אני צריך כסף.

אבישי ברוורמן: אז הדרך היחידה להתקדם בצורה משמעותית, אמרו לי שאקבל 100-150 מיליון שקלים למספר ערים כי כל הסיפור שכולם יקבלו לא יהיה ובוא נתחיל באיזושהי צורה.

אבישי ברוורמן: עבדנו בצורה שיטתית, השגנו את ה-880 מיליון שקלים וביחד עם משרד המשפטים, כדי שיהיה קריטריון שיעמוד, הוכנסו 13 ישובים לפי קריטריונים.

אבישי ברוורמן: היו שתי אוכלוסיות שלכל אחת יש מאפיינים שונים.

אבישי ברוורמן: לאוכלוסייה הכללית נכנסו שלוש רשויות דרוזיות.

אבישי ברוורמן: לאוכלוסייה הדרוזית יש סממנים מיוחדים ואני לא צריך להוסיף כאן כי כולנו יודעים זאת, והאוכלוסייה הבדואית.

אבישי ברוורמן: מבחינה פוליטית, מכיוון שאני רציתי להוביל את כל הנושאים האלה – ואני אומר כאן את האמת, אני כבר מבוגר מדי ורציני מדי כדי לשחק את הפוליטיקה העלובה שחוזרת כאן כל הזמן – ראש הממשלה לא רצה לתת לי את האחריות לנושא הדרוזי ולא לנושא הבדואי כי יש הרבה אנשים שחותכים קופונים בנושא הזה.

אבישי ברוורמן: לכן אני לקחתי את הנושא הזה ופיתחתי אותו.

אבישי ברוורמן: לגבי הדרוזים זה ממשיך כל פעם מחדש כאשר מישהו רוצה לחתוך את הקופון והולך עם הדברים.

אבישי ברוורמן: לגבי הבדואים יש עכשיו אסון.

אבישי ברוורמן: אני מכיר כל אחד.

אבישי ברוורמן: פתחתי את האוניברסיטה לבדואים ותראו איזה בלגן יש שם.

אבישי ברוורמן: למה?

אבישי ברוורמן: כי לא ישבו עם האנשים ועבדו נכון.

אבישי ברוורמן: אני צריך להגיד שלדרוזים מגיע?

אבישי ברוורמן: אני צריך להגיד שאחוז ההשתתפות בצבא של הדרוזים עולה על היהודים?

אבישי ברוורמן: אני צריך להגיד שהדרוזים בחלק מהמשתנים הם במקום כל כך נמוך באוכלוסייה?

אבישי ברוורמן: אבל רבותיי, זאת פוליטיקה.

אבישי ברוורמן: כל אחד רוצה להיות פטרון של אלה ואלה ולחתוך קופונים.

אבישי ברוורמן: אני אמרתי פעם לחמד, וזה בכלל לא אישי, אני מעבר למשחק, שיש אוכלוסייה שיש לה יותר חברי כנסת מהדרוזים?

אבישי ברוורמן: בכנסת שעברה היו שישה חברי כנסת על, כמה דרוזים יש בארץ?

חמד עמאר: 130 אלף.

אבישי ברוורמן: חלקו 130 לשישים, יש אוכלוסייה שיש לה יותר?

אבישי ברוורמן: למה הם לא קיבלו את כל הדברים האלה?

אבישי ברוורמן: אני רק שואל שאלה רטורית ולא נותן תשובה.

אבישי ברוורמן: אני חייל של הדרוזים, חייל של הערבים, חייל של היהודים, אני בעד משילות שלא יצטרכו כל הזמן לעשות פוליטיקה.

אבישי ברוורמן: שייתנו כסף לרשויות.

אבישי ברוורמן: מי שלא עובד, שיורידו לו את הראש ומי שעובד, טוב.

אבישי ברוורמן: זה במקום שכל אחד יהיה פטרון.

באסל גטאס: הוא במפלגת שלטון.

אבישי ברוורמן: אני אמרתי את זה על העבודה, על הליכוד, על קדימה, על ישראל ביתנו ועל כולם.

אבישי ברוורמן: תמיד המשחק הזה.

אבישי ברוורמן: רבותיי, במה שתרצו אני אעזור לכם בוועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: תודה חמד.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: תמשיך.

חמד עמאר: מבחינת ביטחון פנים, הבנתי כאן נתון שלא ידעתי אותו למרות שאני יושב בוועדת הכספים.

חמד עמאר: הבנתי שמתוך התכנית הזאת, 120 מיליון שקלים הולכים למשרד לביטחון פנים להקמת אורגנים.

<אמיר וייס: כל הכסף הולך למשרד לביטחון פנים.

<אמיר וייס: העבודה שנעשית מבחינת המשרד לביטחון פנים מתחלקת לשני חלקים: מרכיבים משטרתיים ומרכיבים אזרחיים.

<אמיר וייס: במסגרת המרכיבים המשטרתיים, אני חוזר ואומר, במסגרת התכנית, הוקמו שני אורגנים משטרתיים, האחד בנצרת והשני בטירה.

חמד עמאר: של כרמל לא מסובסד דרך התכנית הזאת?

<אמיר וייס: אני אומר מה שבתכנית הזאת ולא דברים אחרים.

<אמיר וייס: יש תכנית יותר גדולה של המשרד לביטחון פנים שמסבסדת וכל פעם מוסיפים עוד.

<אמיר וייס: כל אחד מהמרכזים האלה בעצם נותן מענה גם לכל יישובי הסביבה.

<אמיר וייס: לכל אחד מהאורגנים האלה מגויסים כשישים שוטרים.

חמד עמאר: 120 שוטרים.

<אמיר וייס: שישים שוטרים בכל אחד מהאורגנים האלה שנותנים מענה לכל הנושאים מ-א' ועד ת'.

באסל גטאס: מה העלות התקציבית של שניהם?

חמד עמאר: הוא אמר.

חמד עמאר: 120 מיליון.

באסל גטאס: זה לכל התכנית, כולל הפעילות האזרחית.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: כל התכנית 150 מיליון שקלים.

חמד עמאר: 120 מיליון הולכים להקמת האורגנים.

<אמיר וייס: זה כמה שנים.

<אמיר וייס: הכסף הקטן, נקרא לו כך, הולך למרכיבים האזרחיים שזה עיר ללא אלימות והרשות למלחמה בסמים.

חמד עמאר: והכסף הגדול הולך לאורגנים.

<אמיר וייס: הפרמטרים לקביעת התקציבים שמוקצים לעיר ללא אלימות והרשות למלחמה בסמים זה לא אם אוהבים רשות מסוימת או לא אוהבים אותה, אלא למשרד לביטחון פנים יש קריטריונים מאוד ברורים לפי גודל אוכלוסייה וכולי וכולי, ועל סמך כל הדברים האלה הכספים מחולקים.

חמד עמאר: אני מקדם בברכה את יושב ראש ועדת הכספים, ניסן סלומינסקי.

חמד עמאר: תשמע את הנתונים.

חמד עמאר: הם מאוד מעניינים.

<אמיר וייס: יש קריטריונים מאוד ברורים לנושא של עיר ללא אלימות.

<אמיר וייס: זה מבחינת הנושא של ביטחון פנים.

באסל גטאס: שמעתי ממך שתי הצהרות ואני רוצה לדבר עליהן ולתת ממה שכבר יכולתי לחשוב על העניין הזה של תקצוב שוויוני למגזר או לאוכלוסייה הערבית.

באסל גטאס: אני הבנתי שאתה מכנס את הדיון הזה כדי להראות שהרשות לפיתוח כלכלי – של כל הערבים, דרוזים, צ'רקסים וכולי – זה כאילו הפלטפורמה המתאימה ואתה רוצה להוציא את הישובים הדרוזים ולעשות להם רשות נפרדת או תכנית נפרדת.

באסל גטאס: אני לא שותף לעניין הזה.

באסל גטאס: אני חושב שכל העניין המלאכותי של הפרדת הדרוזים, זאת עמדה פוליטית ולא עמדה כלכלית.

חמד עמאר: לא ציפיתי שתסכים אתי בנושא הזה.

באסל גטאס: אני חושב שהדרוזים הם חלק מהעם הערבי, הם חלק מהחברה הערבית וגם מי שחשב אחרת והכניס אותם לצבא וכולי, בפועל, בתשתיות, באפליה, בהדרה, בכל מה שקשור בפיתוח כלכלי וכולי, לא רק התחשבו בהם כערבים אלא כפחות מערבים.

באסל גטאס: אם כן, אני לא שותף לכוונות שלך, אבל יש לי טיפ.

באסל גטאס: אנחנו היום בעיצומו של הכנת תקציב 2015.

באסל גטאס: אתה יושב במפלגת שלטון ואתה חבר בוועדת הכספים.

באסל גטאס: אני רוצה שניסן ישמע את הדברים כי אני עומד על העניין הזה ואני אלך ראש בראש עם כל העניין של תקצוב.

באסל גטאס: בערבית אומרים שמהפה שלך אני מרשיע אותך או אני מתווכח אתך.

באסל גטאס: אם יאיר לפיד ואמיר לוי עמדו בסחנין לפני חודש וקבל עם ועדה אמרו שיש תקצוב אי שוויוני מצטבר כלפי הערבים בישראל.

באסל גטאס: אפילו נתניהו אומר את זה.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו שיתקנו את זה?

באסל גטאס: זה לא.

באסל גטאס: אני אומר שעכשיו מכינים את תקציב 2015 ואני שואל איך אנחנו משפיעים על התקצוב.

באסל גטאס: אני אומר לך, גם משיחות רבות שהיו לי עם אמיר לוי ועם איימן, יש שתי דרכים.

באסל גטאס: יש דרך שהיא הדרך הנכונה, וכאן אני מסכים עם אמיר לוי, להשפיע על תקציב המשרדים והיא שתקציב המשרדים יהיה יותר שוויוני.

באסל גטאס: למה שם?

באסל גטאס: כי שם זה בבסיס התקציב.

באסל גטאס: אנחנו צריכים לדבר נכון, לדבר במושגים נכונים.

באסל גטאס: יש משהו שנקרא בסיס התקציב ואם אתה משנה אותו, אתה משנה אותו אחת ולתמיד, ויש פרויקטים שאלה תקציבי פיתוח לדוגמה.

באסל גטאס: אני לא אומר לזרוק את רשות הפיתוח כי עד שנגיע להשפעה של תקצוב יותר שוויוני בבסיס התקציב של כל משרד ומשרד, אנחנו זקוקים לכמה מיליארדים או לכמה מאות מיליוני שקלים בשנה דרך רשות הפיתוח.

באסל גטאס: לכן אני חושב שאם אנחנו נלך יד ביד, חמד, יש לנו עוד חודש.

באסל גטאס: איימן ואמיר לוי התחייבו בכנס של השדולה לכנס את כל תקציבאי המשרדים אתנו, עם חברי הכנסת הערבים, עם העמותות השונות שעוסקות בדבר, והכנס הזה אמור להתכנס בתוך ימים, ולדבר על איך מסיטים תקציבים ואיך עושים תקציב בכל משרד.

באסל גטאס: משרד השיכון, כמעט אפס.

באסל גטאס: 1,9 אחוז מתקציב השיכון הולך למגזר הערבי וזה לא אני אומר אלא דוח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת.

באסל גטאס: אתה צריך להסתכל על זה כי זה מכשיר אדיר.

באסל גטאס: אלה טבלאות על נייר הכנסת ולא על נייר של מוסאווא או של עדאללה או של מישהו אחר.

באסל גטאס: נייר של הכנסת שמראה את הפערים האדירים בתקציבים.

באסל גטאס: אני אתך, אם אתה אתי.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע על התעסוקה ואחר כך אתן את רשות הדיבור לראשי הרשויות.

<אמיר וייס: לפני התעסוקה, יש גם את נושא תיירות שהוא נושא מרכזי.

חמד עמאר: התכנית לא מדברת על תיירות.

<אמיר וייס: זה נמצא.

<קריאה: לא אצלי.

<קריאה: אתה לקחת את הנתונים שלי.

<אמיר וייס: זה נמצא תחת נושא תיירות כאשר שלושה ישובים בלבד מקבלים על כך מענה בתכנית החומש ואלה נצרת, דליה ועוספייה.

<אמיר וייס: אלה הישובים היחידים שמקבלים את המענה בתחום התיירות.

<אמיר וייס: זה נעשה בשיתוף ובתיאום עם משרד התיירות.

<אמיר וייס: דוגמה לדברים שנעשים.

<אמיר וייס: בנושא של תשתיות פיזיות, למשל בעוספייה - שדרוג אן אל באלד בהיקף של שלושה מיליון שקלים, נעשה והסתיים.

<אמיר וייס: דוגמה נוספת בנושא של תשתיות בדלית אל כרמל, נושא של שיקום גרעין הכפר – מתוכנן ולקראת יציאה למכרז.

<אמיר וייס: זה התעכב בגלל מתכנן שהוחלף אבל שוב, מדובר בעוד שלושה מיליון שקלים שניתנים לטובת הנושא הזה.

<אמיר וייס: בנוסף ניתנים עוד שני מענים מבחינת נושא של תיירות, מבחינת מענקים ליזמים, כ-1.5 מיליון שקלים כאשר אושרו תשע בקשות בהיקף מענקים של 800 אלף שקלים בכל אחד בדליה ובעוספייה.

<אמיר וייס: נושאים של קורסים ושיווק, כ-1.5 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: בעוספייה נעשה פסטיבל עוספייה פתח את הדלתות ובנוסף ניתנו 635 שעות ייעוץ ליזמים בדליה ובעוספייה.

<אמיר וייס: יש גם השתתפות בנושא של פסטיבל הזית.

<רפיק חלבי: התקציב השנתי שלו הוא מאה אלף שקלים.

<אמיר וייס: גם פסטיבל דליה אהלן וסהלן מבחינת דליה.

<אמיר וייס: שוב, בסעיף הזה בכל התכנית – אתה לא אוהב לשמוע את זה, אבל מה לעשות, צריך לראות את הקונטקסט –

<רפיק חלבי: זה הנגב והגליל, אבל לא חשוב.

<אמיר וייס: בכל התכנית, בנושא של סעיף תיירות מוקצים 25 מיליון שקלים כאשר מתוך ה-25 מיליון שקלים האלה, מחצית מהתקציבים מוקצים לדליה ולעוספייה.

<אמיר וייס: שוב, זה הרבה מעבר לחלקם באוכלוסייה בתכנית הזאת.

חמד עמאר: כן, אבל אתה אמרת שרק שלושה ישובים נכנסים לנושא תיירות.

חמד עמאר: בתיירות צריך להשקיע במקומות לשם אתה יכול להביא תיירים.

חמד עמאר: 12 הישובים, לא כולם תיירותיים, אבל שני הישובים האלה הם תיירותיים.

חמד עמאר: לכן גם 12.5 מיליון שקלים לא מספיקים.

<אמיר וייס: שלושת הישובים האלה, לא אנחנו בעצמנו קבענו את זה.

<אמיר וייס: אני לא אכנס לזה אבל במשרד התיירות יש כל מיני נהלים לפיהם הישובים יכולים לקבל ואיזה לא.

חמד עמאר: אני מכיר את זה.

חמד עמאר: דווקא את משרד התיירות אני מכיר כי הייתי מעורב בכל הנושא של דליה ועוספייה.

<אמיר וייס: בתכנית הוקצו 25 מיליון שקלים לנושא של תיירות ומתוך ה-25 מיליון האלה, חמישים אחוזים מהתקציב הולכים לדליה ועוספייה.

<אמיר וייס: נעבור למשרד הכלכלה.

ניסן סלומינסקי: אני מתנצל.

ניסן סלומינסקי: באתי רק להזדהות ולהגיד שיש לכם כאן נציג, הלוואי והיה לי עוד כמה נציגים כמוהו.

חמד עמאר: תודה.

<אמיר וייס: חבל שחברי הכנסת היו עשר דקות ויצאו וחבל שלא שומעים את כל הדברים.

<אמיר וייס: את זה אני אומר ליושב ראש הוועדה, אבל בסדר.

<אמיר וייס: נמשיך.

<אמיר וייס: הכוונה לאנשים שישבו כאן ויצאו.

ניסן סלומינסקי: יש חברים בוועדת המשנה ואני לא יודע להגיד אם הם היו.

ניסן סלומינסקי: לא בא אף אחד מוועדת המשנה?

חמד עמאר: עדיין לא.

<טמיר כהן: לא.

<אמיר וייס: נתחיל בנושא הראשון ואחר כך תדברו על אזורי תעשייה וכולי.

<אמיר וייס: בעיקרון, מבחינת מרכזי הכוון, מוקצים במסגרת התכנית כחמישים מיליון שקלים להקמת מרכזי הכוון כאשר עלות של מרכז הכוון היא 12.5 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: עד היום הוקמו בסחנין, בטמרה, בטירה, באום אל פאחם ואחד בעוספייה.

<אמיר וייס: עוד אחד אמור לקום בנצרת במהלך השנה הזאת.

חמד עמאר: מרכז הכוון, זה עלות של ההקמה של המרכז או של יישום התכנית?

<אמיר וייס: כאשר מדברים על מרכז הכוון, זאת גם ההקמה, גם תקנים, גם תפעול וכולי.

<אמיר וייס: זה פרויקט ייחודי שאנחנו התחלנו בו ויש לו הצלחה מרובה.

חמד עמאר: יש לכם נתונים מהמרכזים האלה לגבי כמה אנשים יצאו לעבודה?

<קריאה: כן.

<אמיר וייס: אפשר לתת אותם.

<אמיר וייס: זה סיפור הצלחה.

<רפיק חלבי: איזו הצלחה.

<אמיר וייס: כמו שאמרתי, הוקמו חמשת המרכזים האלה.

חמד עמאר: אתה אומר לי שעלות מרכז אחד היא 12.5 מיליון שקלים.

חמד עמאר: הוקמו חמישה.

חמד עמאר: אם כן, הסכום הוא שישים מיליון שקלים.

<אמיר וייס: נכון, כי הוספנו.

<אמיר וייס: יש כאלה שהבאנו אליהם כסף מהחלטה אחרת.

חמד עמאר: אם כן, התקציב הזה בעצם הוא שישים מיליון שקלים.

<אמיר וייס: בתכנית הסכום הוא חמישים מיליון שקלים, עד עתה הוקמו חמישה מרכזים ואנחנו עכשיו ב-2014 מקימים את המרכז השישי בנצרת.

חמד עמאר: אני מקווה שבמראר.

<אמיר וייס: אפשר גם לדבר על מראר.

<אמיר וייס: תכף נדבר על מראר, אם היא מעניינת אותך.

<אמיר וייס: חשוב להדגיש שבמקרה הזה עשינו משהו שלא נעשה במרכזים האחרים.

<אמיר וייס: כאן הקמנו מרכז בעוספייה עם שלוחה משודרגת בדלית אל כרמל.

<רפיק חלבי: אין שלוחה משודרגת ואין שלוחה ואין סניף ואין כלום בדלית אל כרמל.

<רפיק חלבי: אתם עובדים עלי, עליו ועל כולם ואתם לא דוברי אמת.

<רפיק חלבי: אין כלום.

<רפיק חלבי: לא משרד, לא שדרוג, לא שלוחה, לא תעשייה, לא עבודה, לא מפגשים, לא כלום.

<רפיק חלבי: כלום.

<רפיק חלבי: זה פשוט לדבר לא אמת.

<אמיר וייס: מבחינת כבודו של ראש המועצה אני אענה לך ואני אגיד לך בדיוק מה קורה בדליה ובעוספייה.

<אמיר וייס: ועדת ההיגוי שמאשרת מדי שנה את תכנית העבודה שעל סמך זה אנחנו פועלים ועל סמך זה מוקצים התקציבים, החליטה להקים את המרכז ושהמרכז יקום בעוספייה.

<אמיר וייס: המרכז בעוספייה אמור לשרת את עוספייה ואת דליה.

<רפיק חלבי: למה אמרת שיש שלוחה משודרגת?

<אמיר וייס: עוספייה ודליה.

<רפיק חלבי: למה אמרת שיש שלוחה משודרגת?

חמד עמאר: בסדר, רפיק, אנחנו שומעים.

חמד עמאר: נאמר לפרוטוקול שאתה אמרת שאין כלום והוא אמר שיש שלוחה משודרגת.

<רפיק חלבי: נכון.

<רפיק חלבי: אני עומד על מילתי.

<אמיר וייס: בא ראש המועצה הקודם ואמר שהוא מבקש, שהוא רוצה שהמרכז יהיה אצלו בדליה ולא בעוספייה.

<אמיר וייס: אמרנו, לא, נקבעה עוספייה, יש שם מנהל וכולי.

<אמיר וייס: אמרנו שאנחנו מוכנים לפנים משורת הדין שיהיה מרכז בעוספייה עם המנהל בעוספייה ונקים שלוחה בדליה עם שני תקנים של עובדים.

<אמיר וייס: נכנס ראש המועצה החדש ואמר שהוא לא מוכן לדבר הזה.

חמד עמאר: אם כן, בעצם אין שלוחה.

<אמיר וייס: רגע.

<אמיר וייס: בא ראש המועצה החדש ואמר שהוא לא מוכן לדבר הזה.

<אמיר וייס: באנו אליו, משרד ראש הממשלה, משרד הכלכלה וכל הגורמים שעוסקים בזה, שמענו את מה שהוא אמר ואמרנו שאנחנו מוכנים לפנים משורת הדין לעשות שלוחה בדלית אל כרמל ונשדרג אותה.

<אמיר וייס: זאת אומרת, יהיו שם ארבעה תקנים במקום שני התקנים.

<אמיר וייס: זה מה שהיה שם וזה מה שסוכם עם ראש המועצה.

<אמיר וייס: כמה ימים אחרי כן ראש המועצה אמר שהוא לא מוכן לדבר הזה, הוא רוצה שהמרכז יהיה בדליה ולא בעוספייה.

<אמיר וייס: אמרנו שהמרכז יהיה בעוספייה, יש מנהל וכולי, ולזה אנחנו מוכנים.

<אמיר וייס: אתה רוצה?

<אמיר וייס: זה מה שיהיה, אתה לא רוצה?

<אמיר וייס: לא.

<רפיק חלבי: לא אמרתם את זה.

<רפיק חלבי: אתה פשוט לא יודע כלום.

<רפיק חלבי: אתה סתם מדבר מהאוויר.

<רפיק חלבי: זה לא נכון.

חמד עמאר: תודה, רפיק.

חמד עמאר: מרכזי הכוון, חמישים מיליון שקלים.

<אמיר וייס: אני רוצה להגיד לך שתהיה מודע.

<אמיר וייס: כל מרכזי ההכוון שאנחנו הקמנו במסגרת התכנית, ארבעת מרכזי ההכוון שהקמנו בתכנית - - -

חמד עמאר: אמרת חמישה מרכזים.

<אמיר וייס: רגע.

<אמיר וייס: הקמנו חמישה כאשר אחד מהם הוא בעוספייה.

<אמיר וייס: את השישי אנחנו הולכים להקים.

<אמיר וייס: אני אומר שחוץ מעוספייה אותו הקמנו, כל ארבעת מרכזי ההכוון האחרים, וגם החמישי שנקים בנצרת, הם מרכזי הכוון אזוריים.

<אמיר וייס: הם נותנים מענה למספר ישובים רב ולכמות אוכלוסייה מאוד מאוד גדולה.

<אמיר וייס: זאת שוב החרגה שעשינו לישובים הדרוזים וכאן למעשה ניתן מענה לעוספייה ודליה שם היקף האוכלוסייה לא משתווה למרכזים האחרים.

חמד עמאר: אבל אתה מכיר את הייחודיות של העדה הדרוזית.

<זיאד דגש: לא חשוב.

<זיאד דגש: אני כבר שומע משהו אחר לגמרי.

<זיאד דגש: לפני חודשיים אמרו לי שמקימים במראר מיידית ועכשיו אני שומע משהו אחר.

<זיאד דגש: אתם סוטרים את עצמכם.

<אמיר וייס: יש לי גם תשובה לזה.

חמד עמאר: בוא נתקדם.

חמד עמאר: אני צריך לסיים את ישיבת הוועדה לפני הדיון במליאה.

חמד עמאר: לגבי מרכזי הכוון אני יודע.

חמד עמאר: הקמתם חמישה ואתם הולכים להקים את השישי, בנצרת.

חמד עמאר: אני ביקשתי גם להקים במראר ואתה אמרת שזה נשקל.

חמד עמאר: בוא נמשיך.

חמד עמאר: מרכזי הכוון, חמישים מיליון.

<אמיר וייס: רק מילה על מראר.

<אמיר וייס: מה שסוכם לגבי מראר, כי מראר בעצם הוא הישוב היחיד שלא קיבל מענה – והאשם יושב כאן – שהם ישימו מהתקציבים שלהם כסף להקמה ולתפעול ואם יהיה צורך, אנחנו נשלים תקציבים.

חמד עמאר: מאיזה כספים?

חמד עמאר: האשם לא אחראי על התכנית שלכם.

חמד עמאר: להאשם יש תכנית משלו.

<זיאד דגש: הבטיחו לי.

<זיאד דגש: לפני חודשיים באו אלי ואמרו לי שמיידית מקימים.

<אמיר וייס: בואו לא נצעק.

<אמיר וייס: בואו נוריד את הטון.

<אמיר וייס: לפי הבקשות אלינו לקראת ההמשך, אנחנו רואים שאחד המקומות הבאים שאנחנו מבחינתנו לפחות מבקשים להקים מרכז הכוון הוא במראר.

חמד עמאר: ואתם תתקצבו את זה מהתכנית.

<אמיר וייס: אני לא יודע.

<אמיר וייס: אני אומר לך היכן אנחנו עומדים היום מבחינת התקציב.

חמד עמאר: ברגע שאתה מצהיר על הקמה, אתה צריך לדאוג לתקציב.

חמד עמאר: מאיפה תתקצב את מרכז ההכוון במראר?

חמד עמאר: מאיזה תקציב?

<אמיר וייס: שוב, תכנית החומש מסתיימת בסוף 2014 ואנחנו כרגע מסתכלים עם הפנים קדימה.

<אמיר וייס: אני אומר שבמסגרת הבקשות להמשך, אמרנו שאחד הדברים שאנחנו מבחינתנו רוצים זה שמרכז נוסף יקום במראר.

<אמיר וייס: זה מבחינת מרכזי הכוון.

<אמיר וייס: לגבי אזורי תעשייה, ניתן למשרדים שיציגו את הנושא.

<האשם חוסין: היות ושמי עלה כאן, אני רוצה להתייחס.

<האשם חוסין: מה שסוכם ביני לבין איימן זה שמראר תועבר אלי ואז אני אוכל להקים את זה.

<האשם חוסין: אמרתי שאני מוכן להביא ולממן הקמת מרכז הכוון אם יהיה חלק מהתכנית של הדרוזים.

<האשם חוסין: הם הלכו ולא חזרו אלי.

<האשם חוסין: זאת האמת.

חמד עמאר: מה זה חלק מהתכנית של הדרוזים?

חמד עמאר: שהתקציב שלהם יעבור אליך.

<האשם חוסין: לא.

<האשם חוסין: אני אממן מהתקציב שלי הקמת מרכז הכוון במראר אבל הוא יהיה שייך לתכנית של הדרוזים.

<האשם חוסין: הם לא היו מוכנים לכך.

<האשם חוסין: זאת האמת.

חמד עמאר: נשמע על אזורי התעשייה ואיך הם מתפתחים.

חמד עמאר: לאחר מכן נעבור לראשי הרשויות.

<ראסם נאטור: אדוני היושב ראש, נתתי לך דף מסודר.

חמד עמאר: כן.

חמד עמאר: ראיתי.

<ראסם נאטור: בו תמצא את הנתונים המדויקים.

<ראסם נאטור: בסעיף של אזורי התעשייה יש לנו 82 מיליון שקלים שמתחלקים בין 12 הישובים.

<ראסם נאטור: שני הישובים הרלוונטיים לדיון הם דליה ועוספייה.

<ראסם נאטור: מראר קיבלה ארבעה מיליון שקלים, תוקצבה בשני מיליון שקלים ב-2011 וב-2012, ועכשיו אנחנו נמצאים בשלב של ביצוע מכרז שני בהשלמת פיתוח אזור התעשייה.

<ראסם נאטור: בסוף המכרז הזה הכסף יצא.

<ראסם נאטור: הכסף המנוצל בפועל - זאת שאלה מטרידה ושאלה נכונה – הוא 3.15 מיליון שקלים.

<ראסם נאטור: שלושה מיליון ו-150 אלף שקלים.

<ראסם נאטור: תישאר יתרה וכמובן אחרי שתישאר יתרה אחרי החשבון הסופי, עוד פעם נבוא לראש העיר, לראש המועצה, לראש הרשות ונתדיין אתו לגבי המשך הפיתוח.

<ראסם נאטור: זה לגבי מראר.

<ראסם נאטור: לגבי דליה.

<ראסם נאטור: רק בשנת 2014 עם היכנס יושב ראש הרשות החדש לתפקידו, הייתה לי אתו ישיבה.

<ראסם נאטור: הכסף לא נוצל בכלל ואפילו לא היה לו ייעוד ותכנון.

<ראסם נאטור: הצלחנו עם רמ"י להגיע להסכמה על הרשאת פיתוח בדליה ולעשות תשתיות פיתוח הכבישים הקיימים כי האזור של דליה משווק לחברה אחת ורמ"י בהתחלה התנגד אבל אחר כך קיבלנו אישור להתחיל לעשות תשתיות פיתוח.

<ראסם נאטור: עשינו הרשאה להתחייב לחברת אילון שהיא אמורה עכשיו לבצע עבודות בשני מיליון שקלים.

<ראסם נאטור: ניצול בפועל – לא יותר מ-170 אלף שקלים.

חמד עמאר: מכל התכנית של התשעים מיליון שקלים כמה נוצל?

חמד עמאר: לא רק לדליה ועוספייה אלא לכל התכנית.

<ראסם נאטור: הדגשתם שאתם רוצים התייחסות לדליה ועוספייה.

חמד עמאר: בסדר.

חמד עמאר: עכשיו אני מפתח את השאלה.

<ראסם נאטור: באופן כללי הניצול בפועל של אזורי תעשייה בשאר המגזר הערבי עומדים על מעל 65 אחוזים.

חמד עמאר: בכסף.

<ראסם נאטור: בכסף.

<ראסם נאטור: 65 אחוזים בכסף.

<ראסם נאטור: בפועל.

<ראסם נאטור: השיטה שלנו כאן היא יותר נוחה.

<ראסם נאטור: את הכסף אנחנו לא מעבירים לרשויות.

<ראסם נאטור: את הכסף אנחנו מעבירים לחברות מפתחות.

חמד עמאר: כמה התקציב?

<ראסם נאטור: 81 מיליון שקלים.

חמד עמאר: מתוך הסכום הזה, כמה כסף עובר?

<ראסם נאטור: כל הכסף עבר.

<ראסם נאטור: אנחנו מעבירים את כל הכסף, חוץ מ-2014 שאמור להתקבל.

חמד עמאר: יש לך ביצוע עד 2014.

<ראסם נאטור: לא.

<ראסם נאטור: אני רוצה להבדיל.

<ראסם נאטור: יש הבדל בין הרשאה להתחייב כאשר אני מעביר הרשאה להתחייב לחברה מפתחת וכך אני שומר על הכסף אצלי והוא לא יחזור לאוצר לבין הביצוע בפועל.

חמד עמאר: כמה ביצוע בפועל?

<ראסם נאטור: בביצוע בפועל יש פערים בין הרשאה להתחייב.

<ראסם נאטור: אני לא יכול להגיד לך כמה זה אבל אני יכול להגיד לך שהביצוע שלנו עובר ב-65 אחוזים בפועל.

<ראסם נאטור: אני מדגיש.

<ראסם נאטור: בוא ניקח את מראר, שם הביצוע שלנו מארבעה מיליון שקלים, 3.15 מיליון שקלים ביצוע בפועל.

<ראסם נאטור: בדליה רק 170 אלף שקלים.

חמד עמאר: מארבעה מיליון שקלים, רק 170 אלף שקלים.

<ראסם נאטור: כן.

<ראסם נאטור: זה סעיף אחד.

<ראסם נאטור: התכנית מתייחסת לעוד שני סעיפים – סעיף שנקרא שילובים ועוד סעיף שנקרא תמיכה במינהלות.

<ראסם נאטור: בתמיכה במינהלות, רק השבוע הצלחנו להוציא הוראת מנכ"ל כדי לתמוך במיליון וחצי שקלים לישובים שנמצאים ברשימת החלטת הממשלה.

<ראסם נאטור: כל רשות תקבל מיליון וחצי שקלים להקמת מינהלת שתטפל באזור התעשייה, חוץ מדליה ועוספייה.

<אמיר וייס: רשות שתגיש.

<אמיר וייס: תדגיש רשות שתגיש לקול קורא.

<ראסם נאטור: כן.

<ראסם נאטור: בקרוב יהיה קול קורא.

חמד עמאר: הדבר הזה היה בהחלטת הממשלה?

<ראסם נאטור: כן.

<ראסם נאטור: זה חלק מהחלטת הממשלה.

<ראסם נאטור: יש סעיף בהחלטת הממשלה.

חמד עמאר: אבל זה היה לפני ארבע וחצי שנים.

<ראסם נאטור: כן.

חמד עמאר: ורק עכשיו יוצאים בקול קורא?

<ראסם נאטור: אני באתי לתפקיד רק לפני שנה.

חמד עמאר: כמה כסף זה בהחלטת הממשלה?

<ראסם נאטור: 15 מיליון שקלים לתמיכה במינהלות.

<אמיר וייס: זה לא רלוונטי לדליה ועוספייה.

<ראסם נאטור: תכף אני אתייחס לזה.

חמד עמאר: לתמיכה במינהלות לא הוצא שקל.

<ראסם נאטור: הסעיף הזה של המינהלות עדיין לא נוצל אבל בהוראת המנכ"ל שתפורסם החודש כל רשות שתגיש קול קורא, אנחנו נתקשר אתה בהרשאה תקציבית והכסף הזה יישמר לטובתה למשך שלוש שנים על ידי דוחות שיוגשו כל שנה.

<ראסם נאטור: זה הנוהל שיהיה.

<ראסם נאטור: לגבי הסעיף השלישי, סעיף שנקרא שילוב רשויות.

<ראסם נאטור: יש שם תשעה מיליון שקלים.

<ראסם נאטור: השילוב היחיד שהצליח לנו זה שילוב של דלית אל כרמל ועוספייה עם מבוא כרמל, שם נעשה שילוב של הקמת אזור תעשייה מבוא כרמל ושם העברנו הרשאה בהסכם עם חברה מנהלת של מבוא כרמל בסך מיליון וחצי שקלים.

<ראסם נאטור: העברנו להם 500 אלף שקלים כמקדמה והם הגישו לנו שני דוחות על 2011 ועל 2012 וקיבלו מאתנו.

<ראסם נאטור: אישרנו להם מתוך הדוחות שלהם רק 494 אלף שקלים ועכשיו יגישו ל-2013.

<רפיק חלבי: כבר הגשנו.

<ראסם נאטור: הגשתם ותקבלו.

חמד עמאר: מתשעה מיליון שקלים לכל הרשויות, ניצלו רק דליה ועוספייה בסכום של 400 אלף שקלים.

<ראסם נאטור: לא.

<ראסם נאטור: מיליון וחצי שקלים.

<ראסם נאטור: יש הרשאה למבוא כרמל.

חמד עמאר: ביצוע, 400 אלף שקלים.

<ראסם נאטור: ביצוע 490 אלף שקלים.

חמד עמאר: איך נקרא הסעיף הזה?

<ראסם נאטור: תמיכה במינהלות.

<ראסם נאטור: זה שילובים.

חמד עמאר: אמרת תמיכה במינהלות, 15 מיליון.

<ראסם נאטור: כן.

<ראסם נאטור: עדיין הסכום לא נוצל.

חמד עמאר: שילוב מה?

<ראסם נאטור: שילוב רשויות.

<אמיר וייס: זה לא מדויק.

<ראסם נאטור: אני אומר רק מה שיש.

<ראסם נאטור: אני אחזור על זה שוב אדוני היושב ראש כדי שגם אמיר ישמע.

<ראסם נאטור: יש 15 מיליון שקלים בסעיף של תמיכה במינהלות.

<ראסם נאטור: זה אמור לצאת עכשיו בקול קורא ואם יצא לפועל, אנחנו נשמר את הכסף לטובת הרשויות אבל ניצול בפועל עדיין אין שם.

<ראסם נאטור: הסעיף השני הוא שילוב רשויות.

<ראסם נאטור: הצלחנו לעשות, מתוך השילוב, רק שילוב אחד עם מבוא כרמל ושם הכסף הופקד לטובת מבוא כרמל והוא שמור בהסכם עם הרשאה להתחייב.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני רוצה לשמוע את ראשי הרשויות.

<אמיר וייס: לפני כן, אני רוצה לדייק.

חמד עמאר: אני מבטיח לך שנקיים עוד דיון המשך.

<אמיר וייס: תקיים כמה דיונים שאתה רוצה, אין לי בעיה, אבל אני רוצה לדייק בכמה דברים.

<אמיר וייס: קודם כל, מה שהוא אמר כאן לגבי שילוב ישובים מבחינת אזורי תעשייה משותפים.

<אמיר וייס: שוב, דליה ועוספייה הן היחידות ששולבו.

<אמיר וייס: כל אחד ייהנה מ-15 אחוזים מההכנסות.

<אמיר וייס: מה שהוא אמר כאן לגבי הסעיף של המינהלות של ה-15 מיליון שקלים, זה לא מדויק.

<אמיר וייס: ה-15 מיליון שקלים הם משותפים למינהלות והקמת חברות כלכליות כאשר התקציב מחולק חצי-חצי, 7.5 מיליון שקלים אמורים להיות להקמת חברות כלכליות ו-7.5 מיליון שקלים אמורים להיות לנושא של המינהלות.

<אמיר וייס: במסגרת התכנית, כפי שאמרתי, אנחנו מקימים חברות כלכליות – זה די לראשונה במגזר הערבי כי עד היום זה קיים רק באום אל פאחם ובחורה – כאשר אחרי תהליך מאוד מאוד ארוך ומתמשך, יש בעצם אישור להקים כבר היום שלוש חברות כלכליות רק בשפרעם ובסחנין.

<אמיר וייס: עברנו את כל התהליכים על ידי משרד הפנים.

<אמיר וייס: בוא נדייק, 7.5 מיליון שקלים הולכים לנושא של חברות כלכליות ו-7.5 מיליון למה שכאן נאמר, שמשרד הכלכלה מוציא עכשיו נוהל לגביו.

חמד עמאר: תודה.

<רפיק חלבי: אני רוצה לומר כמה דברים.

<רפיק חלבי: הדיון הזה גורם לי הרבה מאוד כאב.

<רפיק חלבי: באמת, הרבה מאוד עצב ואני אומר שאמיר הוא אדם אמיץ מאוד.

<רפיק חלבי: אם הוא בא לכאן ואיימן לא הגיע, והוא עמד בקו האש, הוא אדם אמיץ.

<רפיק חלבי: בין מה שהוא אמר לבין המציאות בשטח, אין שום דמיון.

<רפיק חלבי: אני אקח כמה נושאים ואני אסביר אותם אחד לאחד.

<רפיק חלבי: קודם כל, יש ביני לבין המשרד הזה נתק מוחלט ולא מרצון.

<רפיק חלבי: יש נתק מוחלט ואני הודעתי להראל לוקר, למנכ"ל משרד ראש הממשלה, בכתב, פעמיים, ויש לי אתו פגישה בעוד זמן מה, שאני פורש לא מסיבות אידיאולוגיות אלא בגלל היחס המזלזל והלא מקצועי ברשויות ובדרישות שלהן.

<רפיק חלבי: הם באו אלי פעם אחת, כל הפורום, והצגתי להם את בעיית התכנון.

<רפיק חלבי: לא אני אלא כל הפורום שלנו.

<רפיק חלבי: הוא מדבר על ואדי אל פש א'.

<רפיק חלבי: ואדי אל פש א' הוא מקום מובנה וכל מה שעשו שם, זאת לגליזציה ועוד לא סיימנו.

<רפיק חלבי: קיבלנו כסף לתכנון ממישלן, מהוועדה המחוזית כיוון שלא העבירו לנו את הכסף.

<רפיק חלבי: לגבי אל אן ואנסה שהוא מדבר עליה, שאין בה אפילו דונם אחד של מדינה אלא הכול אדמות פרטיות, צריך לקחת שצ"פים של 25 אחוזים עד 30 אחוזים ואין לי סבסוד ואין לי פיצויים ואין לי שום דבר.

<רפיק חלבי: ביקשתי מהם להוריד את קו המתח העליון שעובר דרך השכונה ליד הר שוקף בעלות של תשעה מיליון שקלים.

<רפיק חלבי: איימן רשם את זה לפני ארבעה חודשים ואמר שהוא הולך לוועדת החסמים של ראש הממשלה ועד עכשיו העסק הזה חסום.

<רפיק חלבי: אין לי תכנון שם.

<רפיק חלבי: הוא מדבר על תכנון, אבל הוא בכלל לא יודע על מה הוא מדבר.

<רפיק חלבי: אין לי תכנון שם ואין לי תכנון במקומות אחרים.

<רפיק חלבי: אתה בעצמך, היושב ראש, הבאת שמונה מיליון שקלים להשלמת התכנון.

<רפיק חלבי: איפה הכסף?

<רפיק חלבי: עוד לא הגיע לשום מקום.

<רפיק חלבי: הכול תקוע שם.

<רפיק חלבי: זה לגבי התכנון.

<רפיק חלבי: אזורי תעשייה.

<רפיק חלבי: הרי אחרי שהייתה החלטה, הייתה ועדת טרכטנברג והוסיפו ב-4193 סכום של 150 מיליון שקלים.

<רפיק חלבי: דליה, עוספייה ומראר קיבלו אפס אבל ערערה קיבלה 17 מיליון שקלים.

<רפיק חלבי: קלנסואה קיבלה שמונה מיליון שקלים.

<רפיק חלבי: טמרה קיבלה 5.5 מיליון שקלים.

<רפיק חלבי: שפרעם קיבלה 13 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: מה זה רלוונטי לדיון שלנו?

<רפיק חלבי: ודאי שזה רלוונטי.

<רפיק חלבי: זה מלמד איפה הכסף ואיך צובעים אותו ולמה צובעים אותו.

<רפיק חלבי: לא במקרה אני אומר ערערה אלא יש סיבה קשה מאוד מדוע אני מזכיר אותה.

<רפיק חלבי: אני אומר לכם שצדק ושוויון צריך גם להיעשות וגם להיראות וזה לא נעשה וזה לא נראה.

<רפיק חלבי: יש לי תחושה שהדרוזים המסכנים האלה פעם אחת דופקים אותם כיוון שהם ערבים ופעם אחת דופקים אותם כיוון שהם דרוזים.

<רפיק חלבי: הכוון תעסוקתי.

<רפיק חלבי: ריבונו של עולם, באו אלי ושיגעו אותי.

<רפיק חלבי: קבעתי שאנחנו עושים הכוון תעסוקתי עצמאי בדלית אל כרמל.

<רפיק חלבי: באה איזו גברת ועוד שני גברים וישבו אצלי בחדר במשרד וסיכמנו את הכול.

<רפיק חלבי: אחר כך שולחים לי מכתב בו נאמר שאני אפגש עם המנהל מעוספייה.

<רפיק חלבי: סליחה, עוספייה היא מטרופולין?

<רפיק חלבי: היא ניו יורק?

<רפיק חלבי: מה קרה?

<רפיק חלבי: למה אני צריך לשלוח את האנשים שלי מדלית אל כרמל לעוספייה?

<רפיק חלבי: יש לי עשרה מיליון שקלים תקציב, תן לי חמישה מיליון שקלים ואני אפתח את ההכוון התעסוקתי ואני אסתדר עם העסק הזה.

<רפיק חלבי: אתה לא יכול להגיד לי, ועדת ההיגוי שאתם ישבתם בה, ולקבוע בשבילי איפה אני אהיה, עם כל הכבוד וההערכה.

<רפיק חלבי: נקודה לפני אחרונה, ברשותך האדיבה.

<רפיק חלבי: אני שמח שלידי יושב ידידי וחברי הטוב רשרש ואני אומר את זה ואני מתכוון לידידי וחברי הטוב.

<רפיק חלבי: בא משרד התחבורה, הפיל עלי את 672, כביש שמגיע מאוניברסיטת חיפה עד לאליקים בואך יוקנעם, כביש 6, ואומרים שזה שלכם, דליה ועוספייה.

<רפיק חלבי: אני אומר להם מה עם התקציב שלו?

<רפיק חלבי: מה עם האחזקה שלו?

<רפיק חלבי: מה עם הטיפול בו?

<רפיק חלבי: אומרים, זה שלכם.

<רפיק חלבי: אני כותב מכתב קצת חריף ואני מקבל תשובה לפיה קרן טרנר בודקים, העלות היא שבעים מיליון שקלים ופונים למשרד האוצר.

<רפיק חלבי: סליחה, שבעים מיליון שקלים אני אביא אותם?

<רפיק חלבי: כל התקציב שלי הוא שבעים מיליון שקלים.

<רפיק חלבי: אני פונה אליהם עוד פעם ואומר להם שאני פונה לבג"ץ, ואומרים לי שבודקים אפשרויות איך לעזור לי בינתיים.

<רפיק חלבי: בינתיים נהרגים אנשים בכביש הזה, אדוני היושב ראש, עמודי תאורה נפלו, הכביש לא מתוחזק, לא משופץ, זה כביש שנוסעים בו עשרות אלפי אנשים מעם ישראל כל שבוע, זה כביש שמגיע לאוניברסיטה, חוצה את דלית אל כרמל, נוסעים בו מהקיבוצים, מהמושבים ומהמקומות האחרים.

<רפיק חלבי: אני אומר לך שזה פשוט זלזול באזרח ובחיים שלנו.

<רפיק חלבי: אני אומר להם שיעזרו, אבל זה לא יעזור.

<רפיק חלבי: אני כבר אמרתי את זה לרשרש לפני ארבעה ימים שאני הולך לבג"ץ.

<רפיק חלבי: אני רוצה שמדינת ישראל תחליט אחת ולתמיד כמה היא יכולה להפלות אנשים אפליה כל כך ממוסדת.

<רפיק חלבי: זאת אפליה ממוסדת, זאת מדיניות מכוונת כדי לפגוע בתכנון, כדי לפגוע בתחבורה, כדי לפגוע בכל דבר ודבר.

<רפיק חלבי: מזל שיש לי את משרד הפנים.

<רפיק חלבי: מזל מהשמיים שיש לי את גדעון סער.

<רפיק חלבי: מזל מהשמיים.

<רפיק חלבי: אם לא היה משרד הפנים, אני פשוט הייתי על הקרשים.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: ראש מועצת מראר.

<זיאד דגש: נמאס לדבר על כל הבעיות שלנו.

חמד עמאר: גם את חוצה מראר העבירו אליך?

<זיאד דגש: לא.

<זיאד דגש: אני עכשיו מוצא את עצמי לא פה ולא שם.

<זיאד דגש: מה שאני רואה ומה שסקרו כאן החבר'ה, אני לא רואה את עצמי בקטגוריה כלשהי.

<זיאד דגש: תיירות אין.

<זיאד דגש: לא נכנסתי לתיירות.

<זיאד דגש: הכשרות מקצועיות עליהן דיברו כאן, מרכז הכוון תעסוקתי, באו אלי והבטיחו.

<זיאד דגש: פעם אחת באו אלי עת נכנסתי לתפקיד שלושה-ארבעה חברים, זה הצוות שבא, ישבו שעה, הלכו ונעלמו.

<זיאד דגש: אני מתקשר ומתקשר, אבל הם אינם.

<זיאד דגש: דיברתי עם איימן כמה פעמים אבל הוא לא עונה לטלפונים.

<זיאד דגש: דיברתי בקשר למרכז הכוון.

<זיאד דגש: עת ישבו אצלי סימס .....

<זיאד דגש: שיקימו במראר אבל הוא בא אלי ולחש לי שיתחילו להקים במראר.

<זיאד דגש: עכשיו אתה אומר לי שבכלל לא היה.

<זיאד דגש: הייתם מדברים עם האשם שישתתף בעלויות.

<זיאד דגש: זה בכלל לא היה.

<זיאד דגש: אמרו שמיד יקימו.

<זיאד דגש: איפה זה היה כל הזמן?

<זיאד דגש: למה לא הקמתם את המרכז הזה?

<זיאד דגש: תכנון מפורט.

<זיאד דגש: אנחנו עובדים על התכנון המפורט.

<זיאד דגש: יש לי חמישה מיליון שקלים עליהם אתם מדברים סבסוד תשתיות על אדמות פרטיות.

<זיאד דגש: מאתיים יחידות דיור.

<זיאד דגש: חבר'ה, זה לא יתממש.

<זיאד דגש: שמו קריטריונים שאי אפשר לממש את זה.

<זיאד דגש: אצלנו אי אפשר לממש וכך גם בשאר הישובים.

<זיאד דגש: זה לא יתממש.

<זיאד דגש: מאתיים יחידות דיור צריך לבנות במכה אחת ולפתח.

<זיאד דגש: זה לא ילך בכפרים.

<זיאד דגש: עיר ללא אלימות.

<זיאד דגש: 150 מיליון שקלים עליהם דיברו כאן.

<זיאד דגש: במראר 170 דונם אזור תעשייה.

<זיאד דגש: איך זה יכול להיות ארבעה מיליון שקלים בלבד ובמקומות אחרים סכומים אחרים 17 מיליון שקלים?

<זיאד דגש: איך זה יכול להיות על חמישים דונם?

<זיאד דגש: על חמישים דונם 14 מיליון שקלים ועל 170 דונם, רק ארבעה מיליוני שקלים.

<זיאד דגש: איך זה יכול להיות?

<זיאד דגש: צריכים להיות קריטריונים.

<זיאד דגש: לא יודעים כלום, הכול הולך כך, זה יקבל וזה לא יקבל.

<זיאד דגש: צריך לעקור את כל התכנית הזאת ולראות להיכן הלך הכסף.

<רפיק חלבי: מדברים על הפסטיבל.

<רפיק חלבי: התקציב שלי שהוא מאה אלף שקלים לפני שנתיים, עוד לא נתנו את הכסף.

חמד עמאר: האשם, אתה רוצה להוסיף עוד משהו?

<האשם חוסין: לא.

<האשם חוסין: שלושת הישובים לא נמצאים אצלי מ-2010 מלבד ארבעה סעיפים שהם מבני דת, מבני ציבור, חינוך ותחבורה.

<האשם חוסין: אנחנו העברנו לדליה במבני דת את כל מה שהתחייבנו ואפשר להעביר את הנתונים פר פרויקט.

<האשם חוסין: אותו דבר לגבי השיכון והחינוך.

<האשם חוסין: העברנו את כל הכספים עליהם התחייבנו עד השקל האחרון.

חמד עמאר: אם כן, היה ביצוע של התכנית שעברה אליך.

<האשם חוסין: ב-2011-2013 ביצוע מלא כי הסעיפים הם מאוד קטנים ומאוד מוגדרים כך שאפשר להוציא אותם.

<האשם חוסין: ב-2014 אנחנו מתחילים להעביר את הכסף.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף משהו?

<אימאן טרביה: צהרים טובים.

<אימאן טרביה: אני ממשרד הכלכלה, מרכזת תעסוקה ופיתוח הון אנושי במשרד הכלכלה.

<אימאן טרביה: רציתי להוסיף נתונים - ואני לא ארחיב יותר - לגבי מרכזי הכוון בדליה ובעוספייה, שאלה שעלתה כאן.

<אימאן טרביה: יש 268 משתתפים בעוספייה ו-180 משתתפים בדליה.

<אימאן טרביה: חלק נכבד התחיל כבר הכשרות מקצועיות.

<אימאן טרביה: חולקו שם שוברים לתכנית הממשלתית של משרד הכלכלה.

חמד עמאר: כמה שוקמו לתעסוקה שם?

<אימאן טרביה: יש שם שמונים השמות מתוך 448 משתתפים.

חמד עמאר: שמונים במשך ארבע שנים.

<אימאן טרביה: לא.

<אימאן טרביה: במשך שישה חודשים.

<אימאן טרביה: המרכז נפתח ב-25 בינואר השנה.

<אימאן טרביה: המרכז בעוספייה פועל והשלוחה בדליה עובדת.

<רפיק חלבי: איך?

<רפיק חלבי: איפה?

<רפיק חלבי: תגידו לי איפה היא נמצאת.

<אימאן טרביה: אם תרצה, אני יכולה להמציא לך את הכתובת.

<אימאן טרביה: לא באתי ברזולוציה כל כך קטנה של המצאת כתובות.

<רפיק חלבי: אין שלוחה.

חמד עמאר: יושב כאן ראש רשות שאומר שאין שלוחה.

<רפיק חלבי: אין שלוחה.

חמד עמאר: בואו נגיד שאין שלוחה וזהו.

<אימאן טרביה: לא.

<רפיק חלבי: אין משרד ואין כלום.

<אימאן טרביה: יש.

<אימאן טרביה: תנו לי לסיים את המשפט.

<אימאן טרביה: יש שלוחה ויש שם משתתפים.

<אימאן טרביה: השלוחה עובדת.

<אימאן טרביה: אם תרצו, אני יכולה לרדת לרזולוציות של כתובת.

חמד עמאר: אני יכול לקבל לוועדה נייר בנושא הספציפי הזה?

<אימאן טרביה: נראה לי שבאנו מוכנים ביותר.

<אימאן טרביה: אנחנו נשלח לך.

חמד עמאר: ראש המועצה אומר שאין שלוחה ואת אומרת שיש.

<אימאן טרביה: יושב ראש הוועדה ורפיק חלבי, אני אשלח לכם היכן היא והיכן היא עובדת.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני גם אשמח לבקר שם ולראות אם יש שלוחה.

<רפיק חלבי: אם יש שלוחה, אני אתנצל בפני כל הפורום כאן.

חמד עמאר: אני בעצמי אבקר שם.

חמד עמאר: אם תעבירי לי את החומר היום, בדרכי חזרה הביתה אבקר במקום.

חמד עמאר: ביום רביעי אני אבקר שם.

<אימאן טרביה: אני אדאג להעביר לך את החומר.

<רפיק חלבי: לא תוכל לבקר.

<רפיק חלבי: אין שום שלוחה.

חמד עמאר: רשרש, אתה רוצה להוסיף משהו?

<עאמר רשרש: ברשות

<עאמר רשרש: כם, אני רוצה להתייחס לנקודה שלא שייכת לדיון והעלה אותה ראש מועצת דליה.

<עאמר רשרש: 672.

<עאמר רשרש: נכון שעלות הפיתוח היא שבעים מיליון שקלים ויש מה שנקרא פרויקט כבישים חוצים לכל המגזר ויש כביש שמשרד התחבורה עושה אותו בכל הישובים.

<עאמר רשרש: העלות של פיתוח 672, נכון שהוא שבעים מיליון שקלים ולא הכוונה שדליה תעשה אותה אלא להביא את הכסף מהאוצר ומשרד התחבורה יבצע את הפיתוח.

<עאמר רשרש: הבעיה היא נושא האחזקה ואם זה באחריות הישוב.

<עאמר רשרש: אנחנו בוחנים את זה שוב ונראה מה אפשר לעשות בקטע הזה.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני רוצה להודות לאמיר על הסקירה שקיבלנו כאן.

חמד עמאר: אני רוצה להודות לראשי הרשויות שהגיעו ולאחראים מהמשרדים האשם ורשרש.

חמד עמאר: אני רוצה לומר לכם שנדהמתי.

חמד עמאר: שמעתי הרבה על הרשות לפיתוח כלכלי במגזר הערבי, הדרוזי והצ'רקסי ואפילו את השם אני לא מוכן לקבל.

חמד עמאר: אני רוצה להוריד מהשם את המגזר הדרוזי והצ'רקסי ואני אצליח לעשות את זה ואני אעשה את זה.

חמד עמאר: הנקודה השנייה.

חמד עמאר: אני רוצה להוציא את דליה, עוספייה ומראר מהרשות לפיתוח כלכלי ולהעביר אותן לנושא של המגזר הדרוזי כי שם אני קיבלתי סקירה יותר מפורטת, סקירה יותר מעשית, ואני אתן לכם רק דוגמה קצרה.

חמד עמאר: כל התקציב הוא 778 מיליון שקלים לתכנית לחמש השנים.

חמד עמאר: 778 מיליון שקלים.

<אמיר וייס: כן.

<אמיר וייס: 778 מיליון שקלים.

חמד עמאר: מתוכם 150 מיליון שקלים הם למשרד לביטחון פנים.

חמד עמאר: כאן קיבלתי נתון ש-120 מיליון שקלים הולכים למשטרה להקמת אוגדנים.

חמד עמאר: אם אנחנו מורידים 120 מיליון מ-778 מיליון שקלים, אנחנו נשארים עם 650 מיליון שקלים.

חמד עמאר: אם נלך לנושא של סבסוד קרקע פרטית שהיא אפס, נוריד תשעים מיליון שקלים, אנחנו נשארים עם 560 מיליון שקלים.

חמד עמאר: אלה נתונים שקיבלתי מכם.

חמד עמאר: אני לא מוסיף שום דבר.

חמד עמאר: אתה עובד מדינה, אתה יכול להישאר בוועדה ואני לא צריך אותך כדי לסכם את הדיון.

חמד עמאר: אתה יכול לרשום מה שאני אומר כאן כי אני אזמין אתכם לכאן שוב.

חמד עמאר: אני אומר לכם שכל ההתנהלות של הרשות לפיתוח כלכלי היא התנהלות לא נכונה וצריך להעמיד אותה במקום.

חמד עמאר: הוועדה הזאת, ועדת המשנה של ועדת הכספים, תשב על הנושא של הרשות ותזמין אתכם עוד פעם ועוד פעם.

חמד עמאר: גם על 150 מיליון שקלים של קרקע מדינה, לא הצלחתי לקבל נתונים.

חמד עמאר: אם נוריד גם את ה-150 מיליון שקלים, נגיע לאן שנגיע.

חמד עמאר: אם נלך לתמיכה מינהלית של 15 מיליון שקלים, ששום דבר לא עבר כי לא התחילו לבצע אותה, נוריד עוד 15 מיליון שקלים ונראה כמה נשאר מהתכנית.

חמד עמאר: אם נלך לשילוב רשויות, תשעה מיליון שקלים, יצאה התחייבות רק על מיליון ו-200 אלף שקלים, נוריד אותם ואני לא מבין איזו תכנית זאת.

חמד עמאר: אני לא מצליח להבין איזו תכנית זאת.

חמד עמאר: אני מאמין שגם לא נעשה מיפוי צרכים של המועצות המקומיות.

חמד עמאר: אין שיתוף פעולה בין הרשויות לרשות לפיתוח כלכלי.

חמד עמאר: הרשות לפיתוח כלכלי היא לא רשות מעל כולם אלא היא רשות שבאה לפתח את הנושא הכלכלי ברשויות הערביות והדרוזיות.

חמד עמאר: לכן אתם צריכים להיות חלק ולשתף.

חמד עמאר: אני לא יכול לשמוע כאן ראש רשות שמתווכח אתכם על כך שיש לו שלוחה כשאין לו שלוחה ואני נוטה להאמין לראש הרשות, כי הוא גר בישוב, שאין לו שלוחה.

חמד עמאר: אני נוטה להאמין לו שאין לו שלוחה.

חמד עמאר: אם אתם לא מצליחים לבדוק ולהביא נתונים מדויקים בנושא הזה, אני חושב שאנחנו נקיים דיון המשך בוועדת המשנה בנושא של תכניתה חומש.

חמד עמאר: אני מבקש לרשום אצלך שאנחנו רוצים לקבל נתונים מדויקים על כל התכנית של 778 מיליון שקלים, על ביצוע ולא על התחייבות לבצע.

חמד עמאר: אנחנו בשנת 2014, במחצית שנת 2014, והתכנית אמורה להסתיים בסוף השנה.

חמד עמאר: לכן אני רוצה לקבל נתוני ביצוע של התכנית.

חמד עמאר: אני לא יכול לקבל מצב שלגבי תשעים מיליון שקלים, ביצוע כמעט אפס ושלושה מיליון, בסוף מתברר שאלה שלושה מיליון מכל התכנית שבוצעו מתשעים מיליון השקלים, ו-15 מיליון שקלים עכשיו מתחילים לבצע.

חמד עמאר: לכן אני מבקש לקבל נתונים מדויקים על התכנית החמש-שנתית של 778 מיליון שקלים ולדעת כל שקל להיכן הוא הלך, כמה בוצע, לא באחוזים אלא אני רוצה במספרים.

חמד עמאר: כך גם לגבי דליה, עוספייה ומראר, במספרים.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: נקיים דיון המשך.