ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 359, 2014-06-17 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: הנושא הראשון הוא בקשה לדיון מחדש על שינויים בתקציב.

יעקב ליצמן: אפשר לקבל את החומר?

ניסן סלומינסקי: אלה רביזיות.

יעקב ליצמן: אני מבקש רביזיה על הממשלה, אז מה?

יעקב ליצמן: צריך לקבל כאן חומר.

אלעזר שטרן: לי יש הצעה לסדר.

יעקב ליצמן: יש גם נושאים שלא העברנו בפעם הקודמת.

ניסן סלומינסקי: אלעזר, אתה רוצה ממש הצעה לסדר?

אלעזר שטרן: אני חושב שכן.

אלעזר שטרן: אתה היושב ראש ואתה יכול הכול.

אלעזר שטרן: תחליט אם זאת הצעה לסדר או לא.

ניסן סלומינסקי: אולי נעשה את זה אחרי הרביזיות?

סתיו שפיר: אנחנו עוד לא יכולים להתחיל עם הרביזיות, אם אין לנו את החומר.

אלעזר שטרן: אני לא יודע מתי זה יקרה אחרי הרביזיות.

סתיו שפיר: אפשר לבקש ממישהו לצאת ולהדפיס את הרביזיה הזאת?

ניסן סלומינסקי: אם רוצים, אפשר לצלם את זה.

אלעזר שטרן: אני יכול הצעה לסדר?

ניסן סלומינסקי: כן.

יעקב ליצמן: מה נושא הדיון?

יעקב ליצמן: רביזיה על מה?

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: הוא ביקש הצעה לסדר.

אלעזר שטרן: אתמול בלילה, כיוון שהיה משחק משעמם בין איראן לניגריה, הסתכלתי ב"לילה כלכלי" וראיתי את היושב ראש.

אלעזר שטרן: שאלתי את עצמי איך זה יכול להיות שבהחלטה של עשרים מיליארד שקלים היושב ראש יושב לבד.

אלעזר שטרן: לפני שאני מדבר לגופו, אני רוצה להגיד על זה שני דברים ולכן זאת הצעה לסדר.

אלעזר שטרן: אני עכשיו בא מוועדת החוקה.

אלעזר שטרן: אי אפשר לשים – ואני אומר את זה באמת – ביום אחד שלושים סעיפים והיושב ראש יחליט כמה זמן יש לכל דיון.

אלעזר שטרן: אנחנו חברי כנסת עסוקים.

אלעזר שטרן: אם היושב ראש יודע שהכול על השולחן, בסדר, אבל כאשר אתה חושש שיש דברים שמוחבאים ולכן תוך חצי דקה או תוך חמש דקות, סליחה, מתקבלת החלטה, נחתמת ונשלחת, נכון, לא עשרים מיליארד אלא רק 888 מיליון שקלים, אתה אומר שאתה בודק את עצמך.

אלעזר שטרן: זאת הצעה לסדר.

אלעזר שטרן: היושב ראש אמר בתכנית שכנראה כולם סומכים עליך.

אלעזר שטרן: יכול להיות.

אלעזר שטרן: אני מניח כך ואני מאחל לך שיסמכו עליך כולם, אבל גם יכול להיות שגם עלינו סומכים המצביעים, מי ששלח אותנו לכאן.

אלעזר שטרן: כשהם סומכים עלינו, הם אומרים לנו שיש לנו משימות בוועדת החוקה, שיש לנו משימות בוועדת החינוך והם יודעים מה קורה כאן.

אלעזר שטרן: לכן, הם אומרים, בואו נשתדל שבאמת תוכלו למלא את התפקיד כמו שצריך ולכן תעשו את סדרי העדיפויות.

אלעזר שטרן: אתה לא מאפשר לנו לעשות את סדרי העדיפויות.

אלעזר שטרן: בדרך הניהול של הוועדה הזאת – ואתמול היא דוגמה – אני לדוגמה צריך להקים כאן אוהל סיירים ולראות מתי היושב ראש מחליט שדיון אחד ייקח שעה או שעתיים או שלוש ומתי הוא יקיים דיון שאורכו שבע דקות לפי איך שנראה לו, איזה ניצול זמן הוא יכול עכשיו לעשות.

סתיו שפיר: שתי דקות בפעם הקודמת.

אלעזר שטרן: אני אומר שאם באמת יש נושאים של עשרים מיליארד, אולי כולם סומכים עליך ניסן, אבל אולי לא.

אלעזר שטרן: בבקשה ממך, תן לנו לשקול האם הדיון הזה הוא בשעה 10:00, ב-11:00, ב-12:00, ב-3:00.

אלעזר שטרן: תקבע.

אלעזר שטרן: שכך יהיה לפחות לדיונים של העשרים מיליארד כי אחרת מחזיקים את כולנו בחזקת חפיפניקים, כמו שאתה רצית לעשות אתמול.

אלעזר שטרן: אני חושב שכיושב ראש ועדה אתה חטאת לנו.

ניסן סלומינסקי: אני לא חושב.

אלעזר שטרן: אתה תחשוב מה שאתה רוצה.

אלעזר שטרן: כל אחד ודרכי הניהול שלו.

אלעזר שטרן: תאמין לי שישבתי בראשית כמה ועדות בחיים שלי ולא התייחסתי כך לאנשים שנמצאים בוועדה.

ניסן סלומינסקי: התייחסת כך.

אלעזר שטרן: כן, שמעתי.

אלעזר שטרן: לא התייחסת לזה שכאן ביקשו ממך דיון מחדש.

אלעזר שטרן: לא יכולת לפתוח את זה?

ניסן סלומינסקי: על מה אתה מדבר כרגע?

אלעזר שטרן: על מה שאנחנו הולכים לדון עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לא, אתה מדבר על אתמול בלילה.

אלעזר שטרן: גם.

אלעזר שטרן: אל תעשה צחוק.

ניסן סלומינסקי: מה ההצעה לסדר שאתה מציע?

אלעזר שטרן: שמעכשיו כל דיון יוקצה לו זמן.

אלעזר שטרן: ייקבע זמן.

אלעזר שטרן: אתה רוצה דיונים מעל עשרים מיליון, כאלה שיש להם משמעות, תקבע.

אלעזר שטרן: אתה רוצה דיונים פופוליסטיים שמתנהלים כאן לפעמים שאין להם שום משמעות חוץ מהזדהות כאשר באמת כואב לנו שאנחנו לא יכולים לתת לכם עשרה מיליון שקלים לשלג וכולי, ו-בום, רבע שעה אחר כך, תוך חמש דקות נעביר מיליונים לכל מיני דברים שאני לא מבין אותם.

אלעזר שטרן: אם אנחנו רוצים להיות נקיים, לפחות עם הקדוש ברוך הוא, אם לא עם עצמנו, בבקשה תוציא נייר, סדר יום של הוועדה כולל זמנים.

אלעזר שטרן: מקסימום יהיו לך שבע דקות הפסקה בין נושא לנושא ואנחנו נוכל להחליט ולעשות את הבחירות שלנו מתי עדיף שנלך על הצ'נג'רים, מתי עדיף שנתעסק עם כוח אדם בצה"ל, מתי עם הגיור ומתי לבוא לכאן כי כאן מעבירים עשרים מיליארד שקלים והשאלה היא למה.

אלעזר שטרן: יכול להיות שעם העשרים מיליארד האלה, אין לנו בעיה ואין מחלוקת ואז אולי באמת בסוף תהיה לבד, אבל יכול להיות שאלה רק שמונים מיליון או עשרה מיליון עליהם יש מחלוקת הרבה יותר גדולה מאשר על העשרים מיליארד.

אלעזר שטרן: תן לנו להחליט.

אלעזר שטרן: זאת ההצעה שלי לסדר היום.

ניסן סלומינסקי: שמעתי.

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע אם אנחנו יכולים לקבוע זמנים כי אם אתה שם לב, בניגוד לנימה שאתה אמרת לצערי, יש דיון ואני ננזף על זה שאני נותן לכולם לדבר כמעט בלי מגבלה.

אלעזר שטרן: תשים מגבלות.

ניסן סלומינסקי: ניסיתי כמה פעמים לשים מגבלות וזה לא תמיד הולך.

סתיו שפיר: מי נוזף בך?

סתיו שפיר: אמרת שאתה ננזף על כך שאתה נותן לאנשים לדבר.

ניסן סלומינסקי: למה תמיד את שומעת חצי דבר?

סתיו שפיר: אמרת שאתה ננזף.

ניסן סלומינסקי: אני ננזף על זה שאני נותן לדבר בלי מגבלה.

סתיו שפיר: מי נוזף בך?

ניסן סלומינסקי: להראות לך כמה פעמים אפילו חמד אמר שכבר נמאס.

ניסן סלומינסקי: את באמת לא שומעת?

ניסן סלומינסקי: לא חשוב, אני לא בא להתייחס לזה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא היחיד.

ניסן סלומינסקי: אני נותן לאנשים זמן לדבר ואני ננזף תמיד על ההיפך, על העודף.

ניסן סלומינסקי: אני לא חוסך ולא כלום.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: בדברים האלה תחסוך.

ניסן סלומינסקי: לא.

אלעזר שטרן: בעשרים מיליארד אל תחסוך.

אלעזר שטרן: בדברים האלה תחסוך.

אלעזר שטרן: בוא תנהל.

אלעזר שטרן: זה ניהול.

ניסן סלומינסקי: אתמול היו שלושה נושאים וחלק מהאנשים לא היו באף אחד משלושת הנושאים.

ניסן סלומינסקי: אין לי טענות.

ניסן סלומינסקי: אני בא בטענות?

ניסן סלומינסקי: היה דיון בנושא אחד בו חלק היו ואחר הלכו, וזה בסדר.

ניסן סלומינסקי: היה דיון מהיר אליו באו אחרים.

חמד עמאר: לא שמעת אותי אבל הזכרת אותי.

חמד עמאר: אני אומר לך עוד פעם שצריך להגביל בזמנים.

חמד עמאר: שלוש דקות עד חמש דקות.

ניסן סלומינסקי: הנה.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר את זה.

אלעזר שטרן: אתה נותן לו קרדיט והוא אומר לך.

אלעזר שטרן: גם אני אומר לך את אותו הדבר.

אלעזר שטרן: אני מצטרף למה שהוא אומר.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לחסום?

ניסן סלומינסקי: ראית כמה פעמים ניסיתי.

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: תקבע זמן לדיון.

ניסן סלומינסקי: לא על זה הוא מדבר.

ניסן סלומינסקי: תן לי להשלים את הדברים.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה הדיון.

יעקב ליצמן: אפשר לדעת מה הנושא?

ניסן סלומינסקי: הוא ביקש הצעה לסדר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שאתמול סיימנו נושא ראשון ולדיון השני נשארו כמה חברים ובאו אחרים, סיימנו את הנושא השני ועברנו לנושא השלישי אבל חברי הכנסת הלכו.

ניסן סלומינסקי: אין לי טענות אליהם.

ניסן סלומינסקי: זאת רק הייתה דוגמה.

יעקב ליצמן: למה הלכו?

יעקב ליצמן: התעייפו.

ניסן סלומינסקי: ממה התעייפו?

יעקב ליצמן: מהדיון הארוך.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, עזוב.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להגיד מתי אתה הלכת.

ניסן סלומינסקי: זה בסדר.

יעקב ליצמן: הלכתי.

יעקב ליצמן: התעייפתי.

ניסן סלומינסקי: התעייפת באמצע הנושא הראשון.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, הדיון על קופות הגמל לקח שלושת-רבעי שעה והיה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שאין לי טענות, לא אמרתי את הדברים כטענה.

אלעזר שטרן: מה הבעיה עם מה שהצעתי?

ניסן סלומינסקי: קשה לקבוע זמנים.

ניסן סלומינסקי: כאשר אני קובע את סדר היום, אנחנו יושבים ומנסים לדמיין כמה זמן ייקח כל נושא.

אלעזר שטרן: תבדוק.

סתיו שפיר: קבעתם רבע שעה להעברות של מיליארד וחצי שקלים.

סתיו שפיר: חשבתם שייקח רבע שעה להעביר מיליארד וחצי שקלים?

סתיו שפיר: לא לרביזיה אלא אני מדברת על ההעברות של שבוע שעבר.

סתיו שפיר: כך זה הופיע בסדר היום.

סתיו שפיר: מיליארד וחצי שקלים ברבע שעה.

ניסן סלומינסקי: שוב, אנחנו לא קובעים את השעות.

סתיו שפיר: כרגע אמרת שאתם קובעים את השעות.

ניסן סלומינסקי: לא, אמרנו שלא קובעים.

ניסן סלומינסקי: בשבוע שעבר היו שעתיים, מתוך זה לנושא ההעברות הייתה מיועדת שעה.

סתיו שפיר: רבע שעה.

סתיו שפיר: מה שקרה בשבוע שעבר זה שאתה הלכת וחתמת אחרי שתי דקות בהן דנת בהעברה של 888 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: הוא ביקש הצעה לסדר ונתתי לו.

סתיו שפיר: תן לי לסיים את דבריי.

סתיו שפיר: אחרי שתי דקות אתה העברת 888 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: אתה רואה?

ניסן סלומינסקי: אני אומר לה שהיא לא קיבלה זכות דיבור וזה לא עוזר.

סתיו שפיר: אתה העברת 888 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: לא קיבלת זכות דיבור.

סתיו שפיר: לא רק שהעברת אותם אלא גם הלכת וחתמת על ההעברה כדי שהיא תעבור מהר.

סתיו שפיר: זה דבר שלא היה לו שום תקדים בוועדת הכספים.

סתיו שפיר: זה אף פעם לא קרה.

סתיו שפיר: אתה עשית מעשה שלא ייעשה ובגלל זה גם היועץ המשפטי לכנסת אמר לך שאתה חייב לדון בזה מחדש.

ניסן סלומינסקי: הוא לא אמר.

סתיו שפיר: עם כל הכבוד, לא עשית את זה מרצונך הטוב.

ניסן סלומינסקי: זה מה שאת אומרת.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

סתיו שפיר: סליחה, אתה רוצה לספר לנו מה קרה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: את מדברת לא בזכות דיבור.

סתיו שפיר: מה זאת אומרת זכות דיבור?

סתיו שפיר: אני בכיתה?

ניסן סלומינסקי: הנה דוגמה.

ניסן סלומינסקי: אני מנסה להגיד לה שאין לה זכות דיבור וזה לא עוזר.

ניסן סלומינסקי: היא מדברת ומדברת.

סתיו שפיר: ניסן, אתה לא תדבר אתי כאילו אני תלמידה שלך.

סתיו שפיר: אתה מדבר אתו ומתעלם ממני ואחר כך אתה הולך לדבר עלי בתקשורת אבל לדבר כאן בישיבה, אתה לא תיתן לי.

ניסן סלומינסקי: כי את מדברת מתי שבא לך.

סתיו שפיר: יש לי הערה להעיר ואני אעיר אותה כמו כל חבר כנסת בוועדה.

יעקב ליצמן: על פי הנוהל שאני יודע – גפני יגיד מה שהוא יודע – אפשר לבקש רביזיה במשך כל אותה ישיבה.

סתיו שפיר: ברור.

ניסן סלומינסקי: אני לא מדבר על זה.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על זמן ההתחלה.

סתיו שפיר: זה הנוהל ולכן אתה צריך לתת לנו.

יעקב ליצמן: לכן אני לא יכול להגיד לך לא.

יעקב ליצמן: אבל אם יבוא מישהו לבקש רביזיה, זה לא תקף.

ניסן סלומינסקי: יש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: עשינו רביזיה.

יצחק כהן: בנושא הזה קיבלנו ייעוץ משפטי.

סתיו שפיר: עד סוף הישיבה אפשר להגיש רביזיה ולא משנה באיזו שעה הייתה ההצבעה.

סתיו שפיר: מאחר שחברי הכנסת מסתובבים בעוד ועדות, אתה חייב לתת להם את האפשרות להגיש רביזיה.

אלעזר שטרן: ניסן, אם אתה שואל אותי מה לעשות עם סתיו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא שואל אותך.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך משהו.

אלעזר שטרן: אתה הרי מכיר את התקנון והשתמשת בו מעולה.

אלעזר שטרן: אני אומר לך שהרבה לפני שאני הייתי מוציא מישהו מדיון, היד שלי הייתה רועדת בחתימה תוך חמש דקות על 888 מיליון שקלים.

אלעזר שטרן: כשבאים לבקש ממך לעשות דיון, אתה אומר שכבר חתמת.

ניסן סלומינסקי: לא, לא בהקשר הזה.

יצחק כהן: עד סוף היום אפשר להגיש רביזיה.

סתיו שפיר: ברור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מתחילים את הדיון ברביזיות.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: הבנתי שמתחילים את הדיון מחדש.

ניסן סלומינסקי: קודם כל יש רביזיות אחרות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מה פתאום?

ניסן סלומינסקי: גם לזה יהיה רביזיה אבל קודם כל יש רביזיות אחרות שהוגשו.

<טמיר כהן: החוברת חולקה לכם.

<טמיר כהן: פנייה מספר 53, תיאום פעולות בשטחים.

יעקב ליצמן: איפה זה גשר אלנבי?

יצחק כהן: אני רוצה כאן את אורית סטרוק.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

יעקב ליצמן: רגע.

יעקב ליצמן: אני שואל איפה זה גשר אלנבי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה.

<טמיר כהן: רביזיה על פניות מספר 78 ו-79, המשרד להגנת הסביבה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: נלבן את זה עוד מעט.

ניסן סלומינסקי: בינתיים נעבור הלאה.

משה גפני: מה עם הרביזיה על המשרד להגנת הסביבה?

<טמיר כהן: בבדיקה.

ניסן סלומינסקי: נבדוק את זה.

<טמיר כהן: רביזיה על פניות 80 עד 84, משרד המדע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה על פניות מספר 80 עד 84?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה.

<טמיר כהן: רביזיה על פניות מספר 85 ו-86, משרד הפנים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה.

ניסן סלומינסקי: מחלקים עכשיו את העודפים של התקשורת.

ניסן סלומינסקי: גם על זה הייתה רביזיה.

<טמיר כהן: רביזיה על פנייה מספר 39005, תקשורת.

ניסן סלומינסקי: מי בעד הרביזיה?

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה

ניסן סלומינסקי: הרביזיה לא התקבלה.

סתיו שפיר: איפה הרפרנטים מהחינוך?

ניסן סלומינסקי: הם לא צריכים להיות.

סתיו שפיר: מה זאת אומרת לא צריכים להיות כאן?

סתיו שפיר: לא נערך דיון על הרביזיה הזאת.

ניסן סלומינסקי: על רביזיה לא עושים דיון.

סתיו שפיר: רביזיה, בעברית זה בקשה לדיון מחדש.

סתיו שפיר: אנחנו רוצים לערוך דון.

ניסן סלומינסקי: אם יאשרו אותה, יהיה דיון, אבל אם לא יאשרו אותה, לא יהיה דיון.

סתיו שפיר: לא היה דיון על ההעברה הזאת.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שברביזיה הזאת אני אאפשר לאלה שביקשו את הרביזיה במשך שלוש דקות כל אחד להסביר למה הוא רוצה שיפתחו את זה.

יעקב ליצמן: גם לאלה שלא היו בדיון.

סתיו שפיר: אף אחד לא היה בדיון.

יעקב ליצמן: אני לא הייתי בדיון.

סתיו שפיר: אף אחד לא היה בדיון, חוץ מהיושב ראש.

ניסן סלומינסקי: מי שלא היה, גם בהמשך לא היה במשך כל היום.

סתיו שפיר: אני מבקשת את רשות הדיבור.

ניסן סלומינסקי: אני אאפשר לאלה שהגישו את הרביזיה - כל אחד במשך שלוש דקות ואני אקפיד שאכן יהיו אלה שלוש דקות – להסביר למה ואם הציבור ישתכנע ויצביע בעד הרביזיה, יפתחו אותה ויהיה דיון בהמשך היום.

סתיו שפיר: יש לנו שאלות על ההעברה הזאת.

סתיו שפיר: את מי אמורים לשאול את השאלות האלה?

ניסן סלומינסקי: את לא שואלת.

סתיו שפיר: הפנינו שאלות למשרד החינוך ולא קיבלנו תשובות.

ניסן סלומינסקי: לא שואלים.

ניסן סלומינסקי: אני אומר שוב, זאת רביזיה ולא דיון.

סתיו שפיר: אבל לא היה דיון.

ניסן סלומינסקי: היה דיון.

ניסן סלומינסקי: את לא היית בדיון.

סתיו שפיר: ניסן, באמת.

סתיו שפיר: יש גבול גם לכמה אתה יכול לסלף כאן את העובדות, עם כל הכבוד.

סתיו שפיר: דיון שמתחיל ב-9:00 ומסתיים ב-9:00 ושתי דקות, וחברי הכנסת מתחילים להיכנס ב-9:00 ושתי דקות ואז אתה מעלים מעיניהם את העובדה.

ניסן סלומינסקי: אני מעלה להצבעה את הרביזיה של החינוך.

סתיו שפיר: לא.

סתיו שפיר: אני רוצה הצעה לסדר.

סתיו שפיר: אני רוצה לדבר עליה לפני שאתה מעלה אותה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: ביקשת, בסדר.

סתיו שפיר: לפני שאתה מעלה את זה להצבעה.

ניסן סלומינסקי: את לא קובעת לי.

סתיו שפיר: את לא קובעת לי.

סתיו שפיר: אני אמרתי שאני מעלה להצבעה?

סתיו שפיר: יש גבול גם לחוצפה שלך.

מיכל בירן: אני רוצה חוות דעת משפטית על כך שהרפרנטים לא כאן.

סתיו שפיר: זה שאתה נותן כאן לחבריך לדבר כמה שהם רוצים, אבל לא נעים לך לשמוע אותי, ולכן אתה מנסה למנוע ממני את זכות הדיבור, זה פשוט לא לעניין.

ניסן סלומינסקי: הרגע אמרתי שאני אתן לך לדבר.

סתיו שפיר: לפני שאתה מצביע, שזה כרגע.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: או שאת נעולה לגמרי.

ניסן סלומינסקי: מה הסברתי עכשיו?

ניסן סלומינסקי: שאני אתן לכל אחד מאלה שהגיש את הרביזיה לדבר במשך שלוש דקות לפני ההצבעה כדי לשכנע את האנשים האם צריכים לפתוח את הדיון או לא.

ניסן סלומינסקי: אם יחליטו כן, הדיון יתקיים.

ניסן סלומינסקי: יש לנו היום שינויים בתקציב ויתקיים דיון חדש.

סתיו שפיר: למה לא טרחת להזמין לכאן את הרפרנטים?

ניסן סלומינסקי: אם יחליטו שלא צריך לפתוח, לא יפתחו את הדיון.

סתיו שפיר: למה לא טרחת להזמין לכאן את משרד החינוך לענות לנו על השאלות?

ניסן סלומינסקי: אם יפתחו את הדיון, משרד החינוך יבוא.

יצחק כהן: הוא כאן.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב אם הוא נמצא כאן או לא.

ניסן סלומינסקי: זה לא הדיון.

סתיו שפיר: למה הוא הגיע?

ניסן סלומינסקי: עשי לי טובה.

סתיו שפיר: הוא כבר כאן.

סתיו שפיר: אי אפשר לשאול אותו שאלות?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני פותח את הדיון ברביזיה

סתיו שפיר: זה פשוט לא יאומן.

סתיו שפיר: משחקים בגן ילדים.

סתיו שפיר: אתה עשית טעות ועברת על תקנון הכנסת בישיבה הקודמת.

סתיו שפיר: ויתרת בסוף כאשר היועץ המשפטי לכנסת אמר לך שאתה לא יכול לעשות את זה.

סתיו שפיר: הבאת את זה כבר לדיון, אז תן לפחות לקיים דיון כמו שצריך.

ניסן סלומינסקי: לא הבאתי את זה לדיון.

סתיו שפיר: יש כאן רוב של 11 על שישה.

סתיו שפיר: תמיד.

סתיו שפיר: אתה לא יכול לאבד את הרוב שלך אבל תן לקיים דיון.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אין לי 11 על שישה.

סתיו שפיר: עשרה על שבעה.

ניסן סלומינסקי: אני פתחתי את הדיון ברביזיה על החינוך ואני אתן את רשות הדיבור לאלה שהגישו את הרביזיה, כל אחד ידבר שלוש דקות.

ניסן סלומינסקי: הנוהל יהיה שאחרי שכל אחד ידבר, נצביע.

ניסן סלומינסקי: אם הציבור יחליט שהוא רוצה לקבל את הרביזיה, יקבלו את הרביזיה והדיון על הבקשה עצמה יהיה בשינויים בתקציב שהם הסעיף האחרון שלנו.

ניסן סלומינסקי: אם יחליטו לא לקבל את הרביזיה, כמו כל רביזיה אחרת.

ניסן סלומינסקי: סתיו, בבקשה, שלוש דקות.

סתיו שפיר: תודה.

יעקב ליצמן: סתיו, מתי הבג"ץ?

יעקב ליצמן: אם אני אופיע, זה לא יפריע לכם בבג"ץ?

סתיו שפיר: זה רק יעזור.

סתיו שפיר: הבג"ץ הזה למזלנו כבר משנה את דרכיו של האוצר ושל ועדת הכספים וזה דבר שהוא מאוד משמח.

ניסן סלומינסקי: על ידי מי הם הוטעו?

סתיו שפיר: אם זה על ידי האוצר, אם זה על ידי הרפרנטים שלא הגיעו, אם זה על ידי הוועדה, אם זה על ידי חוסר דיון.

סתיו שפיר: כל פעם היה תירוץ אחר אבל כתבו שם, הטעו.

ניסן סלומינסקי: אבל לא כתבו שאני הטעיתי.

סתיו שפיר: לא נמסר להם המידע.

סתיו שפיר: אני אספר לך מתי אתה הטעית.

סתיו שפיר: הגיעה לכאן למשל העברה של שישה מיליון שקלים לקשר רוחני עם התפוצות.

סתיו שפיר: שאלתי מי מקבל את הכסף הזה, נתנו כאן רשימה אחרי דיונים ארוכים של ארבע עמותות ובדיעבד הסתדר שארבע העמותות האלה לא קיימות.

סתיו שפיר: אלה עמותות לא רשומות שמקבלות שישה מיליון שקלים.

סתיו שפיר: מי מפקח על זה?

סתיו שפיר: איפה נמצא הכסף הזה?

סתיו שפיר: עברו כאן 36 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: מה פירוש לא קיימות?

סתיו שפיר: לא רשומות.

ניסן סלומינסקי: את שמה לב שאת צריכה לדבר על משהו והזמן שלך נגמר.

סתיו שפיר: אני מדברת כאן על תיאור של מסע של שקרים והטעיות שאנחנו שמענו בוועדה הזאת ובגלל זה, כאשר אין דיון, אנחנו לא יכולים לסמוך על מה שנאמר כאן.

סתיו שפיר: אתה מחליט על דיון ומקיים אותו במשך שתי דקות כאשר חברי הכנסת מפרפרים בין עוד ועדות.

ניסן סלומינסקי: את מדברת על זמנים בהם התקיימו דיונים ואת אומרת ששיקרו אותך בדיונים.

סתיו שפיר: אתה עושה מהלך חסר תקדים שבו דחוף לך באמצע ההעברה, תוך שתי דקות, לחתום על ההעברה ולהעביר אותה.

סתיו שפיר: אם היית נותן ליועצים המשפטיים להתבטא מפעם לפעם, הם היו אומרים את זה בעצמם ולא אני הייתי אומרת את זה.

סתיו שפיר: אתה עושה כאן משהו שהוא לא רק עבירה על התקנון אלא הוא שבירה של האמון עם חברי הוועדה, שבירה של האמון עם הציבור וזה מה שקרה כאן בשבוע שעבר.

סתיו שפיר: לכן צריך להתקיים כאן דיון מעמיק בכל פרט בהעברה הזאת.

סתיו שפיר: אנחנו קיבלנו פניות רבות שאני בטוחה שגם חבריי קיבלו מכל מיני גורמים שמתחננים לתקציב, כמו למשל תנועות הנוער והחינוך הלא פורמלי, בעיקר תנועות הנוער בצד החילוני של המתרס.

סתיו שפיר: הן מתחננות לתקציב משרד החינוך ועדיין לא קיבלו את כל התקציב שהובטח להן.

משה גפני: שלא יובן כאילו לצד החרדי יש משהו.

סתיו שפיר: אני בטוחה ואני בטוחה שתפרט.

סתיו שפיר: זה בזמן שאנחנו רואים כאן 17 מיליון שקלים שהולכים שוב לזהות היהודית ועוד 24 מיליון שקלים ששוב הולכים לחינוך שנראה שהוא קשור בענפים כאלה ואחרים למפלגתך.

סתיו שפיר: כבר ראינו דברים כאלה קורים עם העברות קודמות ולכן נוצר כאן שבר האמון הכול כל כך גדול הזה.

סתיו שפיר: נראה שיש כאן חלוקה לא הוגנת של התקציב ובדבר הזה חייבים לדון.

סתיו שפיר: אני רוצה להיות מסוגלת לשאול את משרד האוצר ואת משרד החינוך את השאלות ואם הם יושבים כאן, אני בטוחה שיש להם תשובות מצוינות.

סתיו שפיר: זה תפקיד הוועדה כי אחרת הוועדה היא חותמת גומי ואתה בעצמך הלכת לתקשורת ואמרת שהוועדה היא לא חותמת גומי, יש כאן שקיפות, ההעברות התקציביות מאפשרות שקיפות בוועדה יותר מהתקציב.

סתיו שפיר: בבקשה, בוא תיישם את זה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

יעקב ליצמן: סתיו, קודם כל, הוועדה היא לא חותמת גומי.

יעקב ליצמן: העובדה שזה עבר פה אחד.

סתיו שפיר: בדיוק.

סתיו שפיר: פה אחד.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול את משרד החינוך כמה שאלות.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אי אפשר.

יעקב ליצמן: למה אי אפשר?

ניסן סלומינסקי: כי זאת רביזיה.

יעקב ליצמן: יש לי דברים שאני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: יכולת.

יעקב ליצמן: מה יכולתי?

ניסן סלומינסקי: אפילו לא היית באותה יום.

יעקב ליצמן: אם מישהו שחשוד בפלילים מקבל כסף, אני רוצה לשאול לגבי הסתדרות המורים.

יעקב ליצמן: שנית, אני רוצה לשאול האם זה כולל את הסתדרות המורים של אגודת ישראל.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול אם למשל זה כולל גם את החינוך העצמאי, הארכת שנת הלימודים לכיתות א'-ב'.

יעקב ליצמן: האם זה כולל את מעיין התורני וחינוך עצמאי.

יעקב ליצמן: גם שם אין עידוד למשרתי צבא קבע?

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת ושמישהו ייתן לי כמה תשובות.

ניסן סלומינסקי: ר' יצחק.

יעקב ליצמן: אני אקבל תשובות?

ניסן סלומינסקי: תכף נראה.

ניסן סלומינסקי: לא נפתח את זה אלא אם יחליטו לפתוח.

יעקב ליצמן: אם אני לא יכול לקבל תשובות, אני מצטרף לסתיו בבג"ץ מחר בבוקר.

יעקב ליצמן: באיזה שעה זה?

ניסן סלומינסקי: ר' יעקב, אפילו לא היית בכל היום של אותה ישיבה.

ניסן סלומינסקי: זה לא שבאת מאוחר אלא לא היית.

סתיו שפיר: מה זה משנה?

סתיו שפיר: הוא יושב כאן עכשיו.

יעקב ליצמן: היועץ המשפטי קבע שיש תקנון.

יעקב ליצמן: הוא לא קבע דווקא על הרביזיה.

סתיו שפיר: יש מישהו מחברי הכנסת שמסכים שלא צריכים לשאול את השאלות?

ניסן סלומינסקי: ר' יעקב, על השאלות שלך אני אוכל לקבל תשובות.

סתיו שפיר: יש מישהו שחושב שלא צריכים לשאול שאלות?

סתיו שפיר: זאת לא שאלה של קואליציה ואופוזיציה.

יצחק כהן: לגבי הגידול הטבעי.

יצחק כהן: יש כאן סעיף לגבי גידול טבעי במערכת החינוך.

יצחק כהן: קיצוץ של חצי מיליארד שקלים.

יצחק כהן: מה קרה?

יצחק כהן: אין גידול טבעי?

יצחק כהן: חצי מיליארד שקלים קיצוץ, זה משהו שלא מובן לי.

יצחק כהן: שאלתי אתמול את שירלי וקיבלתי היום תשובות.

יצחק כהן: הם ישמחו לענות לפרוטוקול, אם תאפשר להם.

ניסן סלומינסקי: אלעזר.

משה גפני: גם אני ביקשתי רביזיה.

אלעזר שטרן: החברים שלי נכנסים לתוך הדיון אבל אני לא נכנס לתוכו.

אלעזר שטרן: אני חושב שעצם הרביזיה הייתה בקשה לקיים דיון ולהציג שאלות מסוג שאלה שהוצגו עכשיו.

רוברט אילטוב: הם כנראה מבינים שלא תהיה החלטה שתתקבל הרביזיה ולכן הם מעלים עכשיו את השאלות.

אלעזר שטרן: אני רוצה לומר משהו על זה.

אלעזר שטרן: אני חושב שזה לא שייך כאן לקואליציה או אופוזיציה.

אלעזר שטרן: אני כמובן אצביע בעד הרביזיה בלי קשר לקואליציה-אופוזיציה ולא משנה מי היה מציע את זה.

אלעזר שטרן: אני אעשה זאת כי אני חושב שההתנהגות באותו בוקר הייתה בעיני – אמרתי לך את זה כאן – מאוד בעייתית.

אלעזר שטרן: אתה שואל אותי עכשיו מה לעשות עם מישהו שמדבר יותר משלוש דקות, אבל הרי אתה בנפתולי התקנון כאן הראית איך אתה יודע לנצל אותו כדי לעשות משהו שתוך דקות ספורות חתמת ושלחת אותו.

אלעזר שטרן: אז מה אתה עכשיו מסתכל עלי ושואל אותי בסוג של תמימות מה לעשות?

אלעזר שטרן: אתה יודע יותר טוב מכולנו מה לעשות.

אלעזר שטרן: אתה כנראה שנים מכיר את הטכניקה הזאת.

אלעזר שטרן: הדבר השני שדחף אותי להגשת הרביזיה, מעבר לאחריות הוא כי באמת למה דווקא בדבר הזה כל כך הזדרזת להעביר?

אלעזר שטרן: מה אתה מסתיר כאן?

אלעזר שטרן: אני חושב שהדיון הזה הוא אם אנחנו ממילא יודעים שאנחנו לא מסוגלים להבין את כל מה שמחביאים בתוך הסעיפים האלה, ושעוד יש ראש ועדה שעל נושא מסוים כל כך מזדרז לנצל את התקנון וזה כאשר יש שאלות קשות, אני לא בטוח שאני מסכים עם החברים שלי מהאופוזיציה באשר לתוכן התשובות אבל אני בטוח שהם זכאים לתשובות האלה.

אלעזר שטרן: לכן אני חושב אפילו שרוברט אומר שהרביזיה הולכת ליפול, אם היא תיפול, נתבייש כולנו.

אלעזר שטרן: אני אתבייש בזה כי אם מפילים את הרביזיה הזאת, זה אומר שהטכניקה הזאת מקובלת.

אלעזר שטרן: זה לא אם משרד החינוך צריך את ה-888 מיליון שקלים, כי יכול להיות שאני אצביע בעד כל הסעיף הזה, אבל אני אתעקש על הזכות שלנו לפחות לקיים על זה דיון, במיוחד שביקשנו אותו כמעט בזמן אמת.

אלעזר שטרן: אני אזכיר עוד פעם שהסיבה לעיכוב כאן הייתה שמאחר והייתה תאונת דרכים קטלנית בכביש מספר 1 וחברי הכנסת אחרו.

אלעזר שטרן: אני הייתי כאן בזמן אבל הייתי צריך ללכת לוועדת החוקה אבל ידעתי שאני אבוא לכאן וגם זה היה לי מאוחר מדי.

ניסן סלומינסקי: ר' משה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, יש קואליציה ואופוזיציה, הקואליציה מצביעה מה שהיא מצביעה והאופוזיציה מצביעה מה שהיא מצביעה.

משה גפני: אני אומר חד משמעית שלא היה בזמן שלי, ולפי דעתי גם לא היה בזמן של ליצמן, דבר כזה.

משה גפני: אם היה צריך, הייתי מביא קואליציה אבל על פי רוב לא הייתי צריך, אבל לא הייתי עושה מחטף כזה.

משה גפני: מה גם שאנחנו מדברים כאן על העברה שהיא בעייתית גם מבחינה חוקית.

משה גפני: אני הלכתי לברר מה זה הכספים האלה והתברר ש-175 מיליון שקלים הולכים לתלמידים בכיתות א'-ב', לקייטנות כשהחינוך העצמאי ומעיין החינוך התורני בחוץ.

משה גפני: זה בניגוד לחוק.

משה גפני: החוק קובע שצריך לתקצב את הרשתות בשווה.

משה גפני: אתה מעביר כאן כסף בניגוד לחוק.

משה גפני: כל הסעיפים האחרים אתה יכול להעביר או לא להעביר, הם יהיו בביקורת ציבורית.

משה גפני: ה-175 מיליון שקלים זה בניגוד לחוק.

משה גפני: אתה לא יכול להעביר כסף שמפלה לרעה ילדים שעל פי החוק אתה צריך לתקצב אותם שווה.

יעקב ליצמן: עוד דבר.

יעקב ליצמן: השם של הסעיף הזה מזויף.

יעקב ליצמן: מה זה הארכת שנת לימודים?

יעקב ליצמן: קוראים לזה קייטנה.

יעקב ליצמן: באים להסתיר את זה ורצו שלא נבין מה זאת קייטנה.

יעקב ליצמן: מה זאת הארכת שנת לימודים?

משה גפני: זה דבר שהוא חמור בכל קנה מידה.

משה גפני: ודאי שלא מעבירים את זה לא בדקה ולא בעשר דקות אלא על זה היה צריך להתקיים דיון ממש ולערב את הלשכה המשפטית האם מותר להעביר העברה כזאת שהיא פשוט מנוגדת לחוק.

יצחק כהן: קרן הידידות בפנים?

יעקב ליצמן: כן.

משה גפני: מה זה קרן ידידות?

משה גפני: קרן ידידות זה כלום.

משה גפני: הם עושים שם רק את הטיול.

משה גפני: זה כסף ממשלתי.

משה גפני: שלא יזרקו על קרן הידידות כי אז גם הציונות הדתית כאילו לא משתמשת בזה.

משה גפני: זה אוונגליסטים.

משה גפני: ראיתי בעיתונים שהציונות הדתית נגד זה.

עפר שלח: לא כולם.

משה גפני: לא כולם.

משה גפני: חלק.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: זה לא הכסף.

עפר שלח: הפירוניסטים בעד.

משה גפני: אני מבין שיש קיצוץ של חצי מיליארד שקלים בחינוך אבל האגף לחינוך דתי, שזה האגף שלכם, מקבל תוספת של 32 מיליון שקלים.

משה גפני: אתם בשום סיטואציה שלא תהיה, גם אם אתם מעבירים כספים לכל מיני מקומות, תמיד אתם דואגים לעצמכם.

משה גפני: 32 מיליון שקלים אחרי שיש קיצוץ של חצי מיליארד שקלים תוספת לאגף לחינוך דתי.

משה גפני: ביקשתי מיליון פעמים שתביאו לתרבות חרדית כי אנחנו הרי מתמוטטים אבל עוד פעם יש העברה לתרבות היהודית שלכם בסך 17 מיליון שקלים.

אלעזר שטרן: הגדלה.

משה גפני: כן.

משה גפני: הגדלה.

משה גפני: ודאי.

משה גפני: אני אומר לך שיש קיצוץ של 42 מיליון שקלים במעיין החינוך התורני.

משה גפני: דיברתי עם משרד החינוך וקיבלתי הסברים, אבל תראה את ההעברה הזאת.

משה גפני: זאת העברה של שבע דקות עם רביזיה ועם משלוח בחזרה.

יצחק כהן: לא.

יצחק כהן: שלוש דקות.

משה גפני: תתמודד עם הדבר הזה.

משה גפני: אני רוצה את חוות הדעת של הלשכה המשפטית האם מותר להעביר כסף כזה שהוא בניגוד לחוק.

משה גפני: אני לא מדבר מבחינה מוסרית וציבורית.

משה גפני: שני ילדים באותו בניין, אחד ימשיך ללמוד והשני לא ימשיך ללמוד בגלל שהוא חרדי או ערבי.

משה גפני: זה הסיפור ולא מעבר לעניין הזה.

משה גפני: אני סבור שצריך להוציא את ה-170 מיליון שקלים מההעברה הזאת.

משה גפני: זה דיון משפטי בפני עצמו וזה לא יכול להיות בתוך ההעברה.

משה גפני: שם יש חילוקי דעות אבל זאת העברה אחרת.

משה גפני: זאת העברה לא חוקית.

משה גפני: אני אומר פעם נוספת שאצלי מעולם זה לא היה.

משה גפני: אל תשתמש בשם שלי בעניין הזה.

משה גפני: אצלי לא היה דבר כזה.

יעקב ליצמן: לחתום, לא היה.

משה גפני: גם אצלך לא היה.

משה גפני: לא היה דבר כזה.

משה גפני: אם היה מישהו מחברי הוועדה אומר שהוא לא מרוצה ממה שעבר, הייתי מחזיר את זה בעצמי לדיון.

משה גפני: מה יעזור המחטף הזה?

משה גפני: הרי בסוף זה יגיע.

גילה גמליאל: אני חושבת שבנסיבות הקיימות, לאור איך שהדברים התנהלו, אין כאן לקואליציה מה לגנוב סוסים.

גילה גמליאל: יש כאן עניין שהוא נושא מהותי וניתן להעלות אותו לדיון מחודש.

גילה גמליאל: מכיוון שזה היה בדיוק דיון של שלוש דקות, עכשיו אפשר בהחלט לפנות את הזמן ולבצע את הדיון הענייני ובסופו של תהליך להצביע בעד.

יצחק כהן: קייטנות של חרדים וערבים.

גילה גמליאל: צריך לבוא ולהדוף את כל התחושה שכאילו מסתירים דברים או מעלימים דברים.

גילה גמליאל: אני לא חושבת שיש כאן מה להסתיר.

גילה גמליאל: אני בעד הרביזיה.

יצחק כהן: לגבי המהות, לגבי הקייטנות כאשר החרדים והערבים בחוץ.

גילה גמליאל: אנחנו נדון בצורה מסודרת.

ניסן סלומינסקי: מיכל, רצית לדבר?

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: שמחתי לראות שגם בתוך הקואליציה יש קולות שפויים שמדברים על ההליך.

מיכל בירן: מה שחשוב במדינה דמוקרטית הוא הידיעה שאתה יכול להיות בצד השני, שאתה יכול למצוא את עצמך באופוזיציה.

מיכל בירן: יש כאן אנשים ממפלגות חדשות שעוד לא מצליחים לדמיין את זה אבל ניסן, דווקא ממך הייתי מצפה גם לא לדבר כאשר אנשים אחרים מדברים אבל גם הייתי מצפה שתזכור איך זה להיות באופוזיציה וגם תדע שאתה יכול להיות שם שוב בעוד זמן לא רב.

מיכל בירן: כאשר אתה חושב על הדבר הזה כל הזמן, אתה יודע שגם כאשר אתה חזק, אתה לא צריך לדרוך על האופוזיציה וגם כדי שתהיה אופוזיציה שלא מנדנדת, צריך שיהיה לה מה להפסיד ואני חושבת שהבאתם אותנו למצב שפשוט אין לנו מה להפסיד.

מיכל בירן: המינימום של המינימום של המינימום הוא ההליך התקין בו מתבצעים הדיונים.

מיכל בירן: מפסידים כי אנחנו במיעוט, נפסיד כי אנחנו מיעוט אבל לפחות תאפשר את הדיון.

ניסן סלומינסקי: מיכל, הייתי באופוזיציה.

מיכל בירן: נראה ששכחת.

ניסן סלומינסקי: הייתי בוועדת הכספים והיינו אז באופוזיציה ג'ומס, רובי ריבלין ואנכי.

יצחק כהן: חייבים לחזור לימים האלה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו בוועדת כספים העברנו את הכספים והכול היה דיון לגופו של עניין.

ניסן סלומינסקי: העברנו את הכספים.

ניסן סלומינסקי: באופוזיציה של היום אין דיון לגופו.

ניסן סלומינסקי: אולי בודדים.

סתיו שפיר: תמיד יש דיון לגופו של עניין.

סתיו שפיר: איזו מין האשמה לא רלוונטית.

סתיו שפיר: כמות הפעמים שאנחנו הצבענו יחד עם הקואליציה לגופו של עניין.

ניסן סלומינסקי: לא הרבה.

סתיו שפיר: אפשר לספור אותה בפרוטוקולים.

סתיו שפיר: אתה פשוט לא מפסיק להכפיש.

ניסן סלומינסקי: מיכל, את אמרת לא להפריע באמצע ואני באמצע דבריי.

ניסן סלומינסקי: רציתי לומר לך שהייתי באופוזיציה ואנחנו ישבנו ואנחנו העברנו – הקואליציה כמעט ולא הגיעה – מתוך אחריות את הכספים ואת יכולה לשאול את ג'ומס שהוא לא חשוד ואני זוכר שאז גם היה רובי ריבלין.

ניסן סלומינסקי: פשוט ישבנו והעברנו את הכספים כי הייתה לי אחריות?

סתיו שפיר: מה קיבלתם בתמורה?

סתיו שפיר: סתם סקרנות.

סתיו שפיר: כי אני קראתי פרוטוקול מאוד מעניין של הוועדה בו חברי הכנסת מתווכחים, חלק מהנוכחים גם יושבים כאן היום, על כמה שווה כל חבר כנסת בוועדת כספים אם הוא מהאופוזיציה או מהקואליציה.

סתיו שפיר: בעשרות מיליונים.

סתיו שפיר: כמה שווה כל חבר כנסת, כמה כל חבר כנסת יכול לגרד לטובת הציבור שלו מהקומבינות שיש כאן בוועדה.

יצחק כהן: גם בימי ג'ומס העליזים.

סתיו שפיר: נכון.

סתיו שפיר: ג'ומס היה חלק מהפרוטוקול.

משה גפני: הייתה העברת כספים טובה.

ניסן סלומינסקי: היו גם כספים קואליציוניים והעבירו.

משה גפני: לא כספים קואליציוניים.

ניסן סלומינסקי: היה גם זה וגם זה.

יצחק כהן: היה לובי חברתי.

ניסן סלומינסקי: כאשר הגיעה בקשה נניח על כסף קואליציוני, זה נגמר.

יצחק כהן: זה היה לובי חברתי.

ניסן סלומינסקי: אפילו לא היה דיון.

סתיו שפיר: אגב, אלעזר, בתגובה של האוצר לעתירה יש פרק שלם שמוקדש לכספים קואליציוניים.

סתיו שפיר: אמרו לך שאין.

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על הימים ההם.

סתיו שפיר: אבל גם עכשיו יש.

ניסן סלומינסקי: בימים ההם היו כספים קואליציוניים.

משה גפני: מה יש על הכספים הקואליציוניים?

סתיו שפיר: פרק שמוקדש להעברת כספים קואליציוניים וזה שזה לא צריך להיות באישור הכנסת גם אם זה מגיע אחר כך בדיעבד, אחרי העברת התקציב.

ניסן סלומינסקי: חוץ מכל זה, אני רוצה להזכיר שהעברה כספית היא העברה של שר החינוך וזאת לא העברה שלי.

יצחק כהן: הוא נסע לפינלנד.

יצחק כהן: הוא מחפש את הנעדרים בפינלנד.

משה גפני: ברוב המקרים שהייתה מגיעה אלינו רביזיה מהאופוזיציה, לא היינו מצביעים אחרי חצי שעה.

משה גפני: ברוב המקרים היינו נותנים לחבר למצות את ההליך.

משה גפני: גם כשזה היה אורי אריאל מהאופוזיציה.

ניסן סלומינסקי: גם כאן יש מקרים שאני עושה כן.

משה גפני: בסדר, מקרים.

משה גפני: אם אתה מצפה שחברים ידברו באופן ענייני, גם אתה צריך להיות ענייני.

ניסן סלומינסקי: אני משתדל.

משה גפני: אתה צריך לאפשר לחברי הוועדה למצות את ההליכים.

משה גפני: אני לא זוכר מקרה אחד שעשית את זה.

ניסן סלומינסקי: אם אתה בא, לא בטון כזה, לפני כן ואומר לי שיש כאן בעיה, אני מוכן לשבת אתך, להזמין את השר ולמצות את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע את זה.

סתיו שפיר: ניסן, אפשר לבקש את חוות הדעת המשפטית על מה שהיה כאן בשבוע שעבר כדי שזה יהיה בפרוטוקול?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה לא שייך.

סתיו שפיר: זה מאוד שייך.

סתיו שפיר: אתה עכשיו מתווכח אתנו האם לעשות דיון או לא לעשות דיון.

סתיו שפיר: כתבתי מכתב ואני רוצה להבין מהיועצים המשפטיים אם מה שהיה כאן בשבוע שעבר הוא דבר תקין.

סתיו שפיר: תן לאייל לדבר.

ניסן סלומינסקי: את מכתיבה לי את סדר היום?

סתיו שפיר: אני מבקשת שהיועץ המשפטי ידבר.

ניסן סלומינסקי: את מכתיבה את סדר היום?

ניסן סלומינסקי: אני לא מצליח להבין.

סתיו שפיר: אין לחבר כנסת שום זכות בוועדה הזאת?

סתיו שפיר: אני ביקשתי את עצתו של היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: את ביקשת רביזיה.

סתיו שפיר: ועכשיו ביקשתי את עצתו של היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: את ביקשת רביזיה.

סתיו שפיר: הצטרפה אלי גם חברת הכנסת גמליאל.

סתיו שפיר: אני מבקשת לשמוע מה הוא אומר.

גילה גמליאל: יש חוות דעת.

ניסן סלומינסקי: אבל הם מדברים על הרביזיה וכבר יש רביזיה.

סתיו שפיר: מה אומרת חוות הדעת?

גילה גמליאל: מה אומרת חוות הדעת המשפטית?

<אייל לב ארי: אנחנו סברנו - - -

יעקב ליצמן: מי זה אנחנו?

<אייל לב ארי: הלשכה המשפטית.

<אייל לב ארי: דעתנו הייתה שהאפשרות של מיצוי ההליך הדיוני של חברי הכנסת להגיש בקשה לדיון מחדש, לא התאפשרה בנסיבות הקיימות, כך שנכון היה אילו החתימה על הבקשה להעברה תקציבית הייתה נחתמת זמן סביר לאחר אישורה בוועדה באופן שגם היה יכול לאפשר לחבר ועדה או לכל חבר כנסת אחר, תוך פרק זמן סביר להגיש בקשה לדיון מחדש.

סתיו שפיר: קרה מתי שהוא בעבר שחתמו כל כך מהר באמצע הישיבה?

ניסן סלומינסקי: קיבלתי את העמדה הזאת ולכן אנחנו עושים עכשיו רביזיה.

יעקב ליצמן: רוצים דיון.

סתיו שפיר: שאלת המשך למי שלא נכח בוועדה.

סתיו שפיר: האם קרה אי פעם בעבר שנחתם כל כך מהר באמצע דיון?

אלעזר שטרן: אני מבקש להעיר הערה גם לייעוץ המשפטי של הוועדה.

סתיו שפיר: מהניסיון שלך, מהזמן שאתם מכירים בלשכה המשפטית, יש לזה תקדים?

<אייל לב ארי: לי אישית לא זכור.

סתיו שפיר: קרה כאן מצב שלניסן היה מאוד דחוף לחתום על ההעברה הזאת ממש בתחילת הישיבה.

גילה גמליאל: הדרך מציגה מחטף.

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים על דיון.

סתיו שפיר: היועץ המשפטי אמר שהוא לא מכיר מקרים כאלה, תקן אותי אם אני טועה, מזמנו כאן וגם אחרים.

<אייל לב ארי: אמרתי שלי אישית זה לא זכור.

אלעזר שטרן: אני מבקש להעיר לייעוץ המשפטי של הוועדה.

אלעזר שטרן: ניסן, לא לך.

אלעזר שטרן: אני חושב שאם בסוף זה היה הייעוץ של היועץ המשפטי לכנסת, שהיה בזה הגיון, נכון היה שאת אותו דבר יגיד לנו גם הייעוץ המשפטי של הוועדה מכיוון שהדברים היו ברורים.

משה גפני: הוא אמר.

סתיו שפיר: לא נתנו לו לדבר.

משה גפני: הוא אמר.

אלעזר שטרן: אני שמעתי מה הוא אמר.

אלעזר שטרן: אני הייתי כאן.

ניסן סלומינסקי: הוא היה בישיבה.

אלעזר שטרן: הוא אמר שזאת סמכותו של היושב ראש.

אלעזר שטרן: אני שמעתי את זה.

אלעזר שטרן: עובדה שאת זה גם יכול היה לומר היועץ המשפטי לכנסת והוא הוסיף על הדברים האלה.

אלעזר שטרן: בכוונה אני לא אומר לפרוטוקול שמות אבל אני חושב שהייעוץ המשפטי של הוועדה, כמו שעושה הרבה פעמים ושם ליושב ראש גם את המגבלות, גם כאן היה נכון לעשות זאת, במיוחד שהתברר אחר כך שהמחלקה המשפטית של הכנסת התייחסה.

סתיו שפיר: ייאמר להגנתו שהיועץ המשפטי ניסה לדבר ולא ניתנה לו זכות הדיבור.

ניסן סלומינסקי: אל תיכנס לוויכוח.

<אייל לב ארי: לי נודע בדיעבד שהמכתב נחתם.

יעקב ליצמן: מה זה בדיעבד?

<אייל לב ארי: זמן קצר לאחר מכן.

משה גפני: עת זה היה כאן, הוא לא ידע.

משה גפני: האמת היא שהוא גם לא העלה בדעתו שכך יהיה.

סתיו שפיר: איך הוא יכול לדעת?

סתיו שפיר: זה לא דבר שקורה.

סתיו שפיר: זה אף פעם לא קרה.

משה גפני: לא קרה דבר כזה.

סתיו שפיר: היה כאן משהו מאוד דחוף ליושב ראש הוועדה להעביר את הכסף הזה.

סתיו שפיר: זה היה לו דחוף באמצע הוועדה, למרות שזה אף פעם לא קרה, לחתום על המכתב ולהעביר את הכסף.

סתיו שפיר: זה מה שקרה כאן.

יעקב ליצמן: לך לא אכפת אלא שאת רוצה לדעת על איזה סעיף.

סתיו שפיר: אני רוצה לדעת מה היה לו דחוף.

משה גפני: מה המצב, אין לך רוב?

סתיו שפיר: אני מבקשת שלהבא יינתן ליועצים המשפטיים להביע את דעתם.

יעקב ליצמן: אני רוצה התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: חמש דקות.

סתיו שפיר: של כל הקבוצה?

יצחק כהן: כן.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם אפשר לקרוא לאלה שבחוץ שלא יודעים שהדיון מתחיל.

חמד עמאר: ניסן, אני מציע לפתוח את זה לשאלות, לתת להם לשאול שאלות.

חמד עמאר: כל מי שרוצה לשאול ישאל ואחרי כן נצביע על הנושא.

חמד עמאר: נפתח את זה לשאלות ולא לדיון, הרי ברביזיה כולם דיברו ולכן בוא נפתח את זה לשאלות.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: אף אחד לא דיבר.

מיכל בירן: עכשיו ההצבעה היא האם לקיים את הדיון.

מיכל בירן: אנחנו רוצים שקודם תתקיים הצבעה ואז הדיון ייפתח, אם הבנתי נכון את הפרוצדורה.

ניסן סלומינסקי: במסגרת הרביזיה נשאלו שאלות ואם מישהו ירצה - - -

סתיו שפיר: הרביזיה בעצם התקבלה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו ברביזיה.

ניסן סלומינסקי: אני לא פותח את זה אלא אני רק מאפשר לשאול את השאלות.

ניסן סלומינסקי: משה ייתן תשובות ואחר כך נצביע על הרביזיה.

ניסן סלומינסקי: מי שירצה יצביע בעד ומי שירצה, יצביע נגד.

מיכל בירן: את השאלה שלי אני מעדיפה לשאול אחר כך.

אלעזר שטרן: זה רק כדי שלא יגידו?

גילה גמליאל: רק כדי שלא יגידו שהוא הפסיד בהצבעה של הרביזיה.

גילה גמליאל: נו, באמת, יש גבול לכל תעלול.

סתיו שפיר: ממש לא ייאמן.

סתיו שפיר: לפני רגע אמרת שאתה לא מוכן שישאלו שאלות עד שלא תהיה הצבעה ועכשיו אתה אומר שלא תהיה הצבעה עד שלא ישאלו שאלות.

סתיו שפיר: בוא תהיה עקבי.

סתיו שפיר: שקודם אמרת ששתי דקות זה הרבה זמן לדיון ועכשיו חיכית שעה כדי לנסות לשכנע את הקואליציה להצביע אתך.

סתיו שפיר: ניסן, קצת כבוד.

סתיו שפיר: גם להפסיד אפשר בכבוד.

<קריאה: דיון מבוזה.

גילה גמליאל: ממש מבוזה.

מיכל בירן: ממש ממש מבוזה.

מיכל בירן: אנחנו מוותרים על השאלות כרגע.

מיכל בירן: נשאל אותם אחר כך.

גילה גמליאל: עכשיו הצבעה ואחר כך נפתח לדיון ויתקיים דיון מהותי.

סתיו שפיר: תן לנו להצביע ונפתח את הדיון.

גילה גמליאל: אני לא מבינה על מה ההתעקשות.

גילה גמליאל: אני לא מבינה את ההתנהלות הזאת.

סתיו שפיר: ניסן, תעלה להצבעה כמו שהבטחת ובוא נסגור את הסיפור המביש הזה.

גילה גמליאל: מעכשיו שקט עד שיש הצבעה.

ניסן סלומינסקי: אני סוגר את הישיבה בינתיים לשעה ואחר כך אני אעשה הצבעה.

סתיו שפיר: מדהים.

ניסן סלומינסקי: אני סוגר את הישיבה.

סתיו שפיר: לך אחר כך לתקשורת להגיד שבישיבת ועדת הכספים יש שקיפות בהעברות תקציביות.

סתיו שפיר: לך תגיד את זה.

יצחק כהן: לפני שאתה סוגר את הפרוטוקול.

יצחק כהן: אני מסיר את הרביזיה של רשות המסים.

<טמיר כהן: משבוע שעבר.

יצחק כהן: משבוע שעבר.

<טמיר כהן: רק על הפיצול וגם מה שהוצבע בעקבות זה.

יצחק כהן: אני מסיר את הרביזיה כי גילה ביקשה ממני.

סתיו שפיר: אתה תיתן למשרד החינוך לקרוס רק לא להודות בזה שהיה כאן רוב נגד האמירה שלך.