ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 259, 2014-06-25 10:00

חיים כץ: בוקר טוב, סליחה על האיחור.

חיים כץ: היום עדיין בוקר, יום רביעי בשבוע, כ"ז בסיוון, 25 ביוני 2014, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, והנושא:

חיים כץ: סגירה וצמצום תחנות מד"א בשבי שומרון, שקד ובכלל.

חיים כץ: בגולן, אתה אומר לי, ובכל הארץ.

מרדכי יוגב: בפריפריה.

<קריאה: ביו"ש.

<קריאה: גוש עציון יש פה.

חיים כץ: באיו"ש ובגולן – צמצום תחנות מד"א.

חיים כץ: אני אפנה לחברנו אלי בין.

חיים כץ: בוא תספר לי מה קורה, מה אתה הולך לסגור, מה אתה רוצה לסגור, כמה כסף אתה צריך.

חיים כץ: תן לנו סקירה מה אנחנו צריכים, אחר-כך נראה איפה אנחנו נוגעים ומה אנחנו מצליחים.

<אלי בין: בוקר טוב, אני מנכ"ל מד"א.

<אלי בין: אדוני היושב-ראש, התאפקנו וניסינו לנהל משאים-ומתנים ודיונים עם כל המשרדים הנוגעים בדבר.

<אלי בין: ככלל משרד הבריאות מעביר למגן דוד אדום והוא מתקצב את מגן דוד אדום בכל הנקודות באיו"ש ובגבול הצפון.

<אלי בין: יש פה שתי סוגיות: האחת היא סוגיה של בסיס התקציב והשנייה ההצמדות והיקף הפעילות.

<אלי בין: התקציב נקבע לפני יותר מעשור, ולמעשה משרד הבריאות מתקצב כמחצית מהסכום ומחצית הסכום הנוסף הוא עבור פעילות באיו"ש, כשמי שמוצא את המקור זה בדרך כלל אנשי יהודה ושומרון שהם מביאים את זה מכל מיני מקורות תקציביים.

חיים כץ: בכמה כסף אנחנו מדברים?

<אלי בין: אנחנו מדברים על תקציב של כ-11 מיליון שקלים, כאשר 5 מיליון נותנים משרד הבריאות.

<אלי בין: יותר נכון, 10.5 מיליון.

<אלי בין: היו בעבר 11 מיליון, הם הורידו אותנו בתקציב.

<אלי בין: אם אני לא טועה, היו אפילו 12 מיליון.

<מירי כהן: יותר.

<אלי בין: קיצצו וקיצצו.

<אלי בין: בקיצור, מי שנותן את התקציב זה 50% משרד הבריאות ו-50% אנשי יש"ע דואגים להשלים.

<אלי בין: עבור הפעילות בגבול הצפון הממשלה מתקצבת, והתקציב נקבע לפני עשר שנים ולא הוצמד לשום מדד, לא הוצמד לשום כלום.

חיים כץ: איך במסגרת הפעילות שלך בניהול מד"א, כשהיית פה – אני חושב שזה הדיון ה-436 שנוגע לקטע של מד"א – איך לא העלית את הנושאים האלה?

<אלי בין: העליתי את הנושאים האלה מספר פעמים, אדוני היושב-ראש - - -

חיים כץ: פה בוועדה?

<אלי בין: לא בוועדה.

<אלי בין: אני סבור שלא כל דבר צריך להעלות בוועדה.

חיים כץ: כמה פתרונות מצאת פה בוועדה.

<אלי בין: נכון.

<אלי בין: מצאתי כמעט את כל הפתרונות בוועדה.

חיים כץ: למה אתה הולך למקומות אחרים?

<אלי בין: הדרך הנכונה מבחינתי לניהול הארגון היא לא בכנסת, היא מול משרד הבריאות.

<אלי בין: כך אני מנהל את הדברים.

<אלי בין: לא הבאתי אף פעם לוועדה שום דבר.

<אלי בין: מי שהביא אותי לוועדה זה גופים שלא יכלו להגיע אתנו לפתרונות או שנוצר משבר ובגלל זה קיימת או קיימו פה דיונים.

<אלי בין: אני לא פונה לוועדה, אני פונה למשרד הבריאות, זאת הדרך הנכונה מבחינתי.

<אלי בין: אני מתנהל מול המשרד.

<אלי בין: כך עשיתי כל הזמן.

<אלי בין: היושב-ראש, אני חושב שזאת הדרך הנכונה.

<אלי בין: זאת דרך הניהול התקין.

<אלי בין: אני את הדיונים שלי מקיים מול המשרד.

<אלי בין: ד"ר לב, שהוא המשנה למנכ"ל והיה גם מנכ"ל משרד הבריאות שנים רבות, מכיר את הנושא של מגן דוד אדום, כך גם הגברת כהן, שמלווה את מגן דוד אדום.

<אלי בין: הם מכירים, מבינים ואני חושב שאפילו תומכים בדעה של מד"א.

<אלי בין: אני לא מדבר בשמם - - -

חיים כץ: מה הדעה של מד"א?

<אלי בין: קודם כול, צריך להצמיד את נושא התקציב ולתת אותו במחירים ריאליים, מכיוון שהיתה פה עליית שכר במשך כל השנים: מחירי הדלק, התחזוקה.

<אלי בין: הדברים עולים והתקציבים של מגן דוד אדום נשארים באותה מתכונת שהם היו לפני יותר מעשור.

<אלי בין: אני לא חושב שזה ראוי, אני לא חושב שזה נכון.

חיים כץ: כשאנחנו מעלים לך את מנת הדם ואת הנסיעות, אין לכך השלכה ישירה לכל הפסיליטיז מסביב?

<אלי בין: לא.

<אלי בין: יש לזה השלכה עקיפה, אבל אין לזה השלכה ישירה, מכיוון שהתקציב של מגן דוד אדום לא בנוי כולו מאגרות נסיעה או ממנות הדם - - -

חיים כץ: נחזור אליך.

חיים כץ: משרד הבריאות.

<מירי כהן: אני מנהלת שירותי הצלה ועזרה ראשונה.

חיים כץ: לא צריך את מד"א באיו"ש?

<מירי כהן: אם לה היה צריך אותו, לא היינו פה.

<מירי כהן: מאוד צריך אותו ואנחנו אומרים את זה לאורך כל הדרך.

חיים כץ: אבל.

<מירי כהן: לא אבל.

<מירי כהן: קודם כול, אנחנו כמשרד הבריאות, אומנם מדובר ביהודה ושומרון, יש גם הסוגיה של גבול הצפון שהוזכרה - - -

חיים כץ: הבנתי שאין בעיה בגבול הצפון.

<מירי כהן: אני אתייחס לזה.

<מירי כהן: יש כאן שתי סוגיות.

<מירי כהן: קודם כול, אנחנו באים ממקום שלא קשור לפוליטיקה, אנחנו מתייחסים לצורך בשירותי ההצלה בלבד.

<מירי כהן: כל השירותים של מד"א ביהודה ושומרון שונים מהשירותים שניתנים בכלל הארץ.

<מירי כהן: מדוע?

<מירי כהן: בכלל הארץ, כפי שאמר מנכ"ל מד"א, יש הכנסות, יש אגרות, מפנים את האנשים, ופחות או יותר – אני אומרת "פחות או יותר", אני לא אכנס לפירוט, יש דברים מסוימים, קצת שונים – ככלל ההכנסות מכסות את השירותים.

<מירי כהן: ביהודה ושומרון, גם בגבול הצפון, דרך אגב, וגם בעוטף עזה, יש מצב שונה, שההחלטה, השיקול לתת את השירותים שם ולתקצב אותם נובעים מסיבות אחרות.

<מירי כהן: כלומר, זה לא מספר הפינויים שמצדיק כך וכך, אלא משיקולים אחרים, שיקולים ביטחוניים.

חיים כץ: תסבירי.

חיים כץ: תסבירי, אנחנו לא מבינים.

<מירי כהן: שיקולים ביטחוניים.

חיים כץ: הם לא גרים בארץ?

<מירי כהן: מי זה "הם"?

חיים כץ: תושבי איו"ש גרים בארץ?

<מירי כהן: להיפך.

<מירי כהן: יותר.

חיים כץ: למה הם סובלים מחוסר תקציב?

חיים כץ: תעני לי.

<מירי כהן: אני מסבירה.

חיים כץ: תסבירי לי למה אתם נותנים לו לעבוד בגירעון?

חיים כץ: למה את לא נותנת לו תקציב.

<מירי כהן: א', אני נותנת לו.

<מירי כהן: שנייה.

חיים כץ: לא מספיק.

<מירי כהן: אני רוצה להסביר.

חיים כץ: לפי מה שהוא אמר, זה לא מספיק.

<מירי כהן: אני יכולה להסביר עד הסוף?

חיים כץ: כן.

<מירי כהן: ככלל בכל הארץ אנחנו לא מתקצבים את הפעילות השוטפת של מגן דוד אדום, אלא הם חיים מהכנסות.

<מירי כהן: יהודה ושומרון, גבול הצפון ועוטף עזה הם "חריגים לטובה", כי הם מקבלים תקצוב ישיר מהמדינה בגלל השיקולים הביטחוניים ולא רק בגלל השיקולים הרפואיים.

<מירי כהן: אכן, בגלל המצב הביטחוני – זה התחיל אגב מהסכמי אוסלו, אחר-כך זה התפתח, ניתן תקציב קטן, אחר-כך בגלל המצב הביטחוני שהחמיר בתחילת שנות ה-2000 התקציב גדל.

<מירי כהן: אגב, לבסיס שהיה ניתן תקציב למשרד הבריאות שהוא בבסיס, ואת זה הזכיר מנכ"ל מד"א.

<מירי כהן: אנחנו נותנים דרך אגב 7 מיליון, לא כפי שהוא אמר - - -

חיים כץ: התבלבלת?

<אלי בין: לא התבלבלתי.

<מירי כהן: לא, לא, לא.

<מירי כהן: אני אסביר.

<אלי בין: לא התבלבלתי.

<אלי בין: תאמין לי, דייקתי.

<מירי כהן: סליחה, תן לי להסביר בבקשה.

<מירי כהן: תן לי להסביר.

<מירי כהן: אם יהיו שאלות, אחר כך אני אפרט.

<מירי כהן: הוא סופר את הכסף שמגיע למד"א, אבל מלבד הכסף של התחנות שמד"א מפעיל יש תקציב נוסף שהיישובים עצמם מקבלים עבור הפעלת נקודות הזנקה של היישובים עצמם, והם נמצאים פה ומכירים את הסוגיה היטב.

<מירי כהן: לכן הוא רואה את הכסף שמגיע למד"א, אבל אנחנו - - -

חיים כץ: כמה מגיע אליו?

<אלי בין: 5.5 מיליון שקלים.

<מירי כהן: מתוך ה-12.5 מיליון כל הנושא, כולל הכסף שחסר, אבל שניתן בכל שנה, לפחות במהלך עשר השנים האחרונות, זה בין 12 ל-12.5 מיליון.

<מירי כהן: מנכ"ל מד"א סופר את הכסף שהגיע למד"א.

<מירי כהן: אני סופרת ואני רואה את התמונה כולה, גם ליישובים עצמם, הכסף שהם מקבלים.

<מירי כהן: אומנם זה החלק היותר קטן, הוא לא התייחס אליו כי זה לא עובר דרכו.

<מירי כהן: אנחנו מעבירים ישירות ליישובים.

<מירי כהן: אני אומרת שוב, אנחנו נותנים את זה מסיבות ביטחוניות.

חיים כץ: אתם מעבירים למד"א, מד"א מקבל ממך חצי - - -

<מירי כהן: הרוב.

חיים כץ: לא הרוב, 5.5 מיליון מ-10.5 מיליון זה 52% ו-45% הוא מקבל מהיישובים.

<מירי כהן: לא.

<מירי כהן: אני אסביר.

חיים כץ: מד"א.

חיים כץ: אל תסבירי שנייה.

<אלי בין: מד"א לא מקבל מהיישובים כסף.

<אלי בין: משרד הבריאות מעביר ישירות ליישובים את שאר הכסף.

<אלי בין: הוא מתקצב אותם בפעילות של החזקת האמבולנסים - - -

חיים כץ: לך זה עולה 10.5 מיליון?

<אלי בין: לא, זה עולה לי הרבה יותר.

<אלי בין: זה עולה לי כמעט 13 מיליון.

חיים כץ: 10.5 מיליון עולה לך?

<מירי כהן: הוא קיבל.

חיים כץ: האם קיבלת 10.5 מיליון?

<אלי בין: כן.

חיים כץ: כמה ממשרד הבריאות?

<אלי בין: 5.5 מיליון.

חיים כץ: מאיפה עוד 5 מיליון?

<אלי בין: מאנשי יש"ע, מאמנה.

חיים כץ: מה אתה אומר לי?

<אלי בין: הם לא יודעים את זה.

<אלי בין: הם נותנים את זה אולי בסוף השנה.

<אלי בין: אולי.

<אלי בין: בשנה שחלפה, אדוני היושב-ראש, הם נתנו לי את זה יומיים לפני - - -

חיים כץ: אני מכיר אותך יותר מרבע שעה, אם לא היית מקבל את הכסף, היית אומר: אני מקבל 5.5 מיליון ועוד 5 מיליון אולי.

<אלי בין: זה מה שקורה בפועל.

חיים כץ: זה לא מה שאמרת.

<אלי בין: זה בדיוק מה שאני אומר, ובכל שנה זה אותו דבר.

חיים כץ: בסוף השנה, אחרי מאמצים, אתה מקבל את ה-5 מיליון הנוספים?

<אלי בין: השנה זה כמעט נפל.

<אלי בין: השנה כמעט ולא קיבלנו.

חיים כץ: אבל קיבלת.

חיים כץ: אז ממי אתה מקבל?

<אלי בין: עוד פעם, יש תקציב דרך ועדת הכספים - - -

חיים כץ: יכול להיות שהיא מעבירה להם והם מעבירים לך?

<אלי בין: לא, לא, לא.

<אלי בין: זה לא עובר דרך משרד הבריאות.

<אלי בין: שאר התקציב בא מתקציבי יש"ע, שהם מקבלים הקצבה של כ-100 מיליון.

<אלי בין: הם לוקחים חלק מה-100 מיליון ואומרים: זה ה-5 מיליון עבור פעילות מגן דוד אדום ביש"ע.

<גרשון מסיקה: חיים, אפשר להסביר?

חיים כץ: עוד מעט.

חיים כץ: לאט-לאט.

<מירי כהן: אני יכולה להמשיך?

חיים כץ: כן.

<מירי כהן: כפי שנאמר, יש שני חלקים לתקציב הקיים.

<מירי כהן: אני עדיין לא מדברת על העדכון.

<מירי כהן: האחד שנמצא בבסיס תקציב משרד הבריאות, שהוא 7 מיליון, וניתן במהלך השנה למגן דוד אדום וליישובים, אבל כפי שנאמר זה חלק מהסכום, ויש סכום נוסף שהממשלה – הממשלה, אני אומרת – משלימה.

<מירי כהן: כל שנה דרך אגב היא השלימה את זה.

<מירי כהן: כפי שאמר מנכ"ל מד"א, בשנה שעברה זה הגיע כמעט בסוף דצמבר, כי כמעט כבר לא יכולנו להעביר את הכסף לא למד"א ולא ליישובים.

<מירי כהן: אחרי מאבקים שנמשכים כמעט כל השנה, בסופו של דבר במאמצים משותפים – לכן הוא אמר שזה בא דרך היישובים – של היישובים עצמם, של ההתיישבות עצמה, שהם עצמם הולכים וגם מבקשים את הכסף.

<מירי כהן: כולנו פונים.

<מירי כהן: אנחנו פנינו לאוצר, למשרד ראש הממשלה, להסדיר את זה, שלא נצטרך לעשות את המסע הזה כל שנה, שנצטרך לבקש את הכסף שאנחנו יודעים שהוא בתוכנית העבודה.

<מירי כהן: זה לא הגיוני שאנחנו אומרים ליישובים קחו שירותים בהיקף כזה, אומרים למד"א, ואנחנו לא יודעים להגיד להם כמה כסף הם יקבלו.

<מירי כהן: אני לא מאמינה דרך אגב בציניות, אני מאמינה שבסופו של דבר, בסוף השנה הכסף יגיע, אבל הוא מגיע כשאנחנו לא יודעים מה ההיקף שלו, אנחנו לא יודעים לומר להם כמה הם יקבלו, אנחנו לא יכולים להעביר להם את הכסף במהלך השנה כמו שצריך ולא יכולים לעשות תוכנית עבודה מסודרת.

חיים כץ: האם יש פה נציג של משרד האוצר?

<מירי כהן: סליחה, העברתי לוועדה מכתבים שבהם פנינו גם לראש הממשלה, גם למשרד האוצר, בשנה שעברה גם פנינו למנכ"ל ראש הממשלה.

<מירי כהן: נבקש להסדיר את זה בבסיס - - -

חיים כץ: הבנו.

חיים כץ: הבנו.

<מירי כהן: וזה בלי העדכון.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: תסביר לי פעם אחת למה אתם לא שמים בבסיס התקציב פעולות מגן דוד אדום ביו"ש ובגולן – תסביר לי – או שלא צריך אותם?

<מורי אמיתי: לא, לא.

<מורי אמיתי: חס וחלילה.

חיים כץ: אתם הילדים מהאוצר, אתם לא צריכים מד"א.

חיים כץ: בשביל מה צריך מד"א?

חיים כץ: בואו נסגור את מד"א.

חיים כץ: כמה נחסוך אם נסגור את מד"א?

<מורי אמיתי: נסגור את מד"א?

<מורי אמיתי: חס וחלילה.

<מורי אמיתי: אנחנו לא מציעים את זה.

<מורי אמיתי: אני ממשרד האוצר, אגף התקציבים.

<מורי אמיתי: אני לא יכול להגיד מה קרה בעבר.

<מורי אמיתי: אני לא יודע למה זה - - -

חיים כץ: כמה זמן אתה בעבודה שלך?

<מורי אמיתי: חצי שנה.

<מורי אמיתי: אני לא יודע מה היה בעבר, למה הם לא קיבלו את זה.

<מורי אמיתי: הנושא של הקידום - - -

<וילמה מאור: הזמנו את סגן הממונה על התקציבים, והוא אצל גרמן עכשיו.

<מורי אמיתי: הוא ביקש ממני עכשיו להתנצל שהוא לא יכול להגיע, הסגן יאיר פינס.

חיים כץ: אנחנו מקבלים את התנצלותו.

חיים כץ: בדרך כלל הם משתדלים לא לבוא לוועדה הזאת והם שולחים את הלוחמים.

חיים כץ: אתה עכשיו לוחם אמיתי.

חיים כץ: אתה לא יודע לתת לנו תשובה, אבל יאללה, סע.

<מורי אמיתי: כמיטב יכולתי.

חיים כץ: היא מוגבלת בשלב זה, רק חצי שנה.

<מורי אמיתי: הנושא הזה עלה לפני כמה שבועות כשראינו שזה עולה לכנסת.

<מורי אמיתי: אז התחלנו דיונים, בעיקר מול משרד הבריאות, להבין את המנגנון, את העלויות שהם צריכים.

<מורי אמיתי: אנחנו עדיין לא מכירים לעומק - - -

חיים כץ: כמה זמן אתם צריכים עוד ללמוד את העניין?

<מורי אמיתי: עכשיו בדיוק אנחנו מגיעים לתקופת תקציב - - -

חיים כץ: כמה זמן בערך אתם צריכים ללמוד את העניין?

<מורי אמיתי: לא הרבה.

חיים כץ: מה זה "לא הרבה"?

חיים כץ: שלושה-ארבעה חודשים?

<מורי אמיתי: עכשיו אנחנו בדיוני תקציב מול משרד הבריאות.

<מורי אמיתי: אם הטענה שהתקציב עד עכשיו קודם בחסר והמבנה של התקנה לא מתאים לצורה הנכונה – תקנת קניות שלפי החלטת ממשלה לא מקודמת – ומבנה ההוצאות שונה, נשב מול משרד הבריאות ונבין את מבנה התקציב ומבנה ההוצאות.

חיים כץ: אלי, שמעת מה הוא אמר?

חיים כץ: אתה מבין לאן זה הולך?

חיים כץ: אתה מבין מה הוועדה הולכת לבקש ממך?

חיים כץ: הוועדה הולכת לבקש ממך לדחות את כל הפעילות שלך, להשאיר אותה כמו שהיא רבעון אחד, כשאנחנו נראה מה האוצר נותן ומה משרד הבריאות.

חיים כץ: המטרה שלנו שאתה, במסגרת עובדתך במד"א, תהיה עסוק פחות באיסוף תרומות ושתקבל את מה שמגיע לך, כי אתה נותן שירותים שאנחנו צריכים, שירותים חיוניים, ואתה עושה עבודתך נאמנה.

<אלי בין: תודה רבה.

חיים כץ: מפה, מהוועדה, אנחנו צריכים לעשות הכול שתקבל תגמול נאות, כדי שמד"א תוכל לחיות.

חיים כץ: אנחנו נבקש ממך – ואיך שאני מכיר אותך, אתה גם תאשר – להזיז הכול ברבעון אחד.

חיים כץ: אנחנו נשמע גם את האנשים, כי הם באו לפה, אבל איך שאני רואה את הדברים – אתה רואה, יש בחורים צעירים עם רצון טוב במשרד האוצר, שמעתי גם את משרד הבריאות, גם הם בהבנה ברורה שמד"א נחוץ, והיישובים באיו"ש ובגולן צריכים לקבל את השירות שמד"א נותן.

חיים כץ: אין ברירה.

חיים כץ: בשורה התחתונה, אנחנו נבקש ממך לא לעשות שום שינוי במערך מד"א באיו"ש ובגולן עד לרבעון הבא, עד שנחזור באמצע אוקטובר.

חיים כץ: באמצע אוקטובר נדאג לתקציב, להזיז הכול בשיפטינג של ארבעה, ארבעה וחצי חודשים.

חיים כץ: קח את זה לתשומת לבך, כי הכנסת סגורה.

חיים כץ: נכון שאנחנו יכולים לבוא לדיונים בפגרה.

חיים כץ: אם נראה שזה מתקדם, נבוא בספטמבר, אם לא, נבוא באמצע אוקטובר ונראה כמה כסף אתה מקבל.

חיים כץ: נעשה הכול שתקבל מה שמגיע לך.

חיים כץ: אנחנו רוצים שני דברים: האחד, שאיו"ש יקבלו את הטיפול של מד"א, שהוא טיפול שצריך לצערי.

חיים כץ: הלוואי ולא היינו צריכים להשתמש בשירותי מגן דוד אדום וכן הלאה וכן הלאה ובגולן - - -

<גרשון מסיקה: למה?

<גרשון מסיקה: לידות.

חיים כץ: לידות זה בסדר.

חיים כץ: בלידות ניקח אותן עם המכוניות שלנו לבית חולים.

חיים כץ: אני רואה שהגיע ראש מועצת שומרון.

חיים כץ: אדוני, אתה רוצה להגיד משהו?

<גרשון מסיקה: אני ראש המועצה האזורית שומרון.

<גרשון מסיקה: קודם כול, אני מברך את היושב-ראש על הדיון הזה ואני חושב שהגיע הזמן לעשות סדר.

<גרשון מסיקה: מה שקורה שמהאינתיפאדה התחיל ההסדר הזה, משרד הבריאות מעביר בחסר ואנשי ההתיישבות הולכים, מככתים את הרגלים ותמיד צריכים להתרפס בפני שר האוצר, להביא את היתרה, ובכל שנה מתי שהיא מגיעה, היא מגיעה.

<גרשון מסיקה: אני חושב שזה צריך להיות בבסיס התקציב וזה לא יכול להיות כמו בתל-אביב שזה מכסה את עצמו.

<גרשון מסיקה: אני מאמין שגם בחבל אילות ובכל הפריפריה מד"א לא יכולה לכסות את עצמה, כי זו טבעה של פריפריה.

חיים כץ: בחבל אילות נתנו להם מחירים שהם מתחננים להוביל אנשים.

חיים כץ: הוא מקבל 7,480 שקל להסיע בן-אדם מאילות לאילת.

<גרשון מסיקה: תעביר לנו.

<גרשון מסיקה: תאמין לי, אני אממן את מד"א.

<אלי בין: זה עולה בדיוק 500 שקל, אבל, אדוני היושב-ראש, אני לא מתווכח אתך.

חיים כץ: אז איפה זה 7,000?

<אלי בין: משרד הבריאות מממן את זה.

<אלי בין: יש קרן מיוחדת שמשרד הבריאות מממנת ואין כבר גבייה כזאת.

<אלי בין: זה עבר מהעולם.

חיים כץ: אמרתי לך 7,486.

חיים כץ: אנחנו יודעים את המספרים, הם נקבעו פה.

<גרשון מסיקה: אני חושב שזה צריך להיות בבסיס התקציב, כמה שזה עולה למד"א, שיקבל, ולא צריך לכתת את הרגלים.

חיים כץ: אתה אוהב את הבקשה שלנו ממד"א להזיז את זה עד שנשמע את התקציב ועד אז המצב יישאר כמות שהוא?

<גרשון מסיקה: כן, שיהיה פתרון קבוע לשנים הבאות.

חיים כץ: בדרך לפתרון הקבוע אנחנו צריכים זמן.

<גרשון מסיקה: אני מברך על כך.

חיים כץ: אנחנו באים ומבקשים זמן ממד"א, מד"א עוד לא נעתר לנו, אבל על פניו נראה לי שהוא ייעתר לנו.

<גרשון מסיקה: לחץ פיזי בלתי מתון.

<גרשון מסיקה: ..

חיים כץ: לא, הכול בחיוך ובעדנה.

חיים כץ: אדוני רוצה להגיד משהו?

מרדכי יוגב: כן.

מרדכי יוגב: אני מודה ליושב-ראש שחיבר את הדברים כי זה אותו דיון, ולהטריח את האנשים פעמיים, חשבנו שלא נכון.

מרדכי יוגב: מדובר באמת באוכלוסיית הפריפריה.

מרדכי יוגב: כמו שהראיתי לך פה, היושב-ראש, שלושה מקומות בקצה, והם באמת בקצוות, גם ביהודה ושומרון.

מרדכי יוגב: יודע מד"א כמה זמן לוקח להגיע אל הנקודות הללו, ויש פה עניין של הצלת חיים.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר עוד דבר, אדוני היושב-ראש, וגם אזמין אותך לסיור נוסף – אתה בטח מכיר היטב – האוכלוסייה מאז שדנו בה - - -

חיים כץ: כשאתה אומר "סיור נוסף", אתה כבר יודע שעשיתי סיור אחד לפחות.

מרדכי יוגב: עשית הרבה, אני יודע.

מרדכי יוגב: כמות האוכלוסייה היהודית גדלה מאז שדנו בה ב-150,000, היום היא כ-395,000, כ-400,000, והאמבולנסים של מד"א, ויעידו פה מנכ"ל מד"א ואנשיו, מטפלים גם באוכלוסייה פלסטינית כאשר יש החלטה, מפנים אותה לבתי חולים בישראל, ואם לא, משחלפים לסער האדום.

מרדכי יוגב: עובדים במשותף, כך שמדובר בכל האוכלוסייה הפלסטינית.

מרדכי יוגב: כמה יש שם במדויק?

מרדכי יוגב: עוד נדון בחוץ וביטחון.

מרדכי יוגב: נגיד כ-2 מיליון.

מרדכי יוגב: יש תאונות דרכים, פיגועים ומעשים שבכל יום ובצירים יותר ארוכים, יותר קשים.

מרדכי יוגב: זה כמו פריפריה, אבל בתוספת הלחץ הביטחוני, וזמני ההגעה הם בפירוש עניין של הצלת חיים.

מרדכי יוגב: גם אם אתה מעודד את הובלת היולדת ברכב של בעלה, היא נתקעת במחסום ויולדת במחסום.

מרדכי יוגב: גם דברים כאלה יש, בעיקר בצירים של כביש 60 והיציאות שלו לירושלים.

מרדכי יוגב: יש בעניין הזה בהחלט הצלת חיים.

מרדכי יוגב: אני מאוד מקבל את מה שאתה אומר – אני אומר גם לאיש האוצר – בסוף זה כסף מדינה, זה שמביאים אותו מאגף כזה או אחר, משאריות כאלה ואחרות, ובכל שנה נלחמים עליו בקצה והמערכת כולה נאלצת לעשות "עמודו" וכו', בסוף זה כסף שמגיע, שיהיה בשורה תקציבית להצלת החיים ויובן מה דרוש שם בשורה התקציבית.

מרדכי יוגב: אני רק מציע דבר אחד, ברשותך היושב-ראש, מכיוון שהשורות התקציביות נכתבות עכשיו במשרדים, אזי אם ניתן נעשה נקודת ביקורת כזאת ואחרת יותר מוקדם, לפני תום המושב, כדי להבין שהאוצר אכן מתכוון לזה, ולא כאשר הכול סגור, ויהיה לנו יותר קשה.

חיים כץ: אני לא מבין מה זה "הכול סגור", ואני לא מבין מה זה "קשה".

יעקב מרגי: האוצר מתכוון, הוא אמר לך במילים אחרות שהוא יסביר למשרד הבריאות מאיפה לקחת את הכסף הזה.

חיים כץ: יש מחויבות של יאיר לפיד אלינו לכמה מיליון, שהוא חתם בשביל שנחייך לגרמן.

מרדכי יוגב: אנחנו יודעים מצוין שיש זמנים ויש זמנים.

מרדכי יוגב: זה נכון שלעתים נה"ז – נקודת הזנקה – בגבול הצפון או בנקודה ביו"ש מופעלת בזמן מסוים אולי פחות, אבל בזמן אחר, אם היא לא היתה שם, זמני ההגעה היו מביאים לכך שחיים ייקטלו.

מרדכי יוגב: אם אפשר את נקודת הביקורת, שתקבל תשובות, אז היא חשובה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: תודה, אדוני.

חיים כץ: אתה ביקשת לדבר.

<יוסי דגן: אני סגן ראש המועצה האזורית שומרון.

<יוסי דגן: אני חושב שהדבר שהכי נכון שייאמר, מעבר לכל הדברים, שהתושבים שלנו לא יכולים להיות בני ערובה של ויכוח כספי, באמת, עם כל הכבוד לכולם.

<יוסי דגן: אנחנו מאוד מכבדים את מד"א, מכבדים גם את משרד הבריאות, את האוצר, אבל לא יכול להיות שהתושבים שלנו יהיו בני ערובה, בוודאי זה רלוונטי לכל הרשויות.

<יוסי דגן: אני יכול לדבר בשמי, המועצה האזורית שומרון, יש לנו שני יישובים, שבי שומרון ושקד, יישובי קצה, שקד מאז הגירוש ועקירת ארבעת היישובים אצלנו: חומש סנור, גנים וכדים.

<יוסי דגן: שבי שומרון מצד אחד, שקד מצד שני.

<יוסי דגן: אלה יישובים שלא קרובים למרכז, אין שם המענה הנדרש, אין שם בתי חולים קרובים, אין שם כמעט רופאים.

<יוסי דגן: למשל בשקד, ביום שישי האחרון היתה החייאה.

<יוסי דגן: תחנת מד"א במקום עשתה החייאה לבן-אדם והצילה אותו.

<יוסי דגן: אם לא היתה תחנת מד"א - - -

<אסנת כתריאל: היא לא הצליחה להציל אותו.

<אסנת כתריאל: הוא נפטר בסוף השבוע הזה.

<אסנת כתריאל: אחרי כמה שעות הוא נפטר, אבל עשו את כל המאמצים.

<יוסי דגן: ביום שישי, כמו שתוקנתי, לצערי נודע לי עכשיו שלא הצליחו.

חיים כץ: למרות שמד"א עשתה החייאה והגיעה בזמן.

<יוסי דגן: מד"א עושה עבודה טובה, הם עושים עבודה מצוינת.

<יוסי דגן: יש מקרים רבים מאוד ביישובים האלה של טיפול, חלילה שלא לדבר על מצבי חירום של פיגועים.

<יוסי דגן: בשבי שומרון נרצחו בשנים האחרונות שני אנשים, גם באזור של צפון השומרון יש אירועי טרור: יש אבנים, יש בקת"בים, והתחנות של מד"א הן צורך קיומי-ביטחוני, ודווקא במקומות האלה שהם יישובי קצה אסור שייפגעו.

<יוסי דגן: אני חושב שאף אחד לא יכול להיפגע – אפשר לדבר על רשויות אחרות – בוודאי אצלנו, שני המקומות האלה, אנחנו מבקשים שיצאו מחוץ למשחק הזה.

חיים כץ: יש פה עוד מישהו שרוצה להגיד משהו?

מרדכי יוגב: שלמה ועקנין יודע לתכלל את כל יהודה ושומרון.

<שלמה ועקנין: אני קצין ביטחון של מועצת יש"ע.

<שלמה ועקנין: קודם כול, מעצם העובדה שלא דנים לא בחיוניות ולא בדחיפות ולא בייחודיות של השירותים שנדרשים ביהודה ושומרון, אני כבר רגוע בנקודה הזאת, שעל זה יש כבר הבנה משותפת.

<שלמה ועקנין: בכל מה שנוגע לבקשה, שהתקציבים יוסדרו עם שורה בתקציב.

<שלמה ועקנין: אני חושב שזו בקשה משותפת גם שלנו.

<שלמה ועקנין: המצחיק פה שהתקציב בסופו של דבר מובא באיזה שלב.

<שלמה ועקנין: אני לא איש התקציבים של יש"ע, אבל בסופו של דבר התקציב הזה מגיע כחלק מחבילה שלמה עד סוף השנה, ובסוף השנה מביאים אותו.

<שלמה ועקנין: מתי זה סוף השנה?

<שלמה ועקנין: לנו אין התנגדות שזה ירד מראש.

חיים כץ: לכם אין התנגדות בתור מה?

חיים כץ: אני רוצה שתבין.

חיים כץ: אני רוצה להסביר לך.

חיים כץ: מה התפקיד שלך?

<שלמה ועקנין: קצין ביטחון של מועצת יש"ע.

חיים כץ: זה מה שאתה צריך לעשות.

חיים כץ: אנחנו פה בכנסת ישראל צריכים לתת שירותי מד"א ליש"ע, וזה לא עניינך, לא תקציב, לא כסף וכלום.

חיים כץ: עוד פעם, מה התפקיד שלך?

<שלמה ועקנין: אדוני היושב-ראש קיבלתי.

<שלמה ועקנין: אני אגיד לך יותר מזה - - -

חיים כץ: תעשה מה שאתה צריך לעשות.

חיים כץ: אנחנו צריכים לדאוג שתושבי יו"ש, הגולן וכל ארץ-ישראל יקבלו את השירותים.

חיים כץ: זה התפקיד שלנו בכנסת.

חיים כץ: אתה לא צריך להתעסק, לא בתקציב, לא בסוף השנה ולא באמצע השנה, זה לא צריך להיות מעניינך.

<שלמה ועקנין: אם כך, שחררת אותי גם מהנקודה השנייה.

<שלמה ועקנין: הכול ברור ונהיר.

<שלמה ועקנין: מבחינת ההיבט המרכזי שאנחנו צריכים להביא בחשבון פה, שאנחנו נדרשים לפתרונות מיידיים שמד"א יודע לתת, אבל הוא צריך לתת אותם מעבר למפתחות המקובלים במקומות רגועים יותר, שקטים יותר, שלווים יותר.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: עוד פעם אליך.

חיים כץ: אלי, תקשיב.

חיים כץ: עשינו מספר לא מועט של ישיבות בנושא מד"א ובכל פעם באת אלינו בצרכים אמיתיים אחרים.

חיים כץ: פעם זה מחיר מנות הדם, פעם זה ההיסעים, פעם זה האגרות, פעם זה הכביסה של הבגדים.

חיים כץ: כל פעם משהו אחר.

חיים כץ: אני חושב שאתה צריך לבוא – ועשינו כבר את הסדק בקיר וגמרנו את החלק הארי של העניין – ולשים את כל הבעיות של מד"א בפני הוועדה בצורה מסודרת.

חיים כץ: ואחת ולתמיד, כמו שהכנסנו תקציב לבסיס התקציב לבנק מח עצם ולבנק דם טבורי, צריך להכניס לבסיס התקציב – יש לנו עכשיו ילד חדש מהאוצר, חצי שנה, הוא ילמד, בסדר – X אחוזים מהפעילות של מד"א.

חיים כץ: ואם יש X אחוזים, צריך להגדיל ולא להשתמש בכל מיני אזורים בארץ-ישראל כשוט.

חיים כץ: המגמה שלנו היא לעזור לך כמו שעשינו בעבר, ואני מקווה שלא נצטרך לעשות בעתיד, שנפתור את הבעיות, וזה גם טוב לך, כי אני לא יודע מי יהיה בוועדה בפעם הבאה, ואז תצטרך לחזור אחורה.

חיים כץ: צריך להכניס לבסיס התקציב סכום מוגדר שהוא די קרוב לפעילות שלך, לצרכים של מד"א, ואחר-כך את היתרה, כדרכך בקודש לך תעסוק בתרומות, קצת מתל-אביב, קצת מרמת גן.

חיים כץ: הפנייה שלנו אליך: אנחנו נפעל מול הגורמים השלטוניים, זה המשרדים.

חיים כץ: הפנייה שלנו אליך, כמו שאמרתי, שעד אמצע אוקטובר אתה לא עושה שום שינוי, אתה לא נוגע בשום יישוב, לא יישוב קצה, לא יישוב אחר, אנחנו נבקש ממשרד הבריאות נתונים על התקציבים, כשרואים מה הצרכים.

חיים כץ: יעבירו לנו לוועדה נתונים על התקציב, כמה צריך באמת, איך מגדילים, איך משפרים את יכולת הפעילות של מד"א והפסקת הצורך בגיוס תרומות.

חיים כץ: די, בואו לא נהיה מדינת שנור.

חיים כץ: אנחנו מדינה מספיק עשירה כדי לתפעל את המערכות שלנו ואנחנו יכולים למצוא לזה כסף.

חיים כץ: אנחנו עוברים אליך, אנחנו מחכים לתשובה שלך.

<אלי בין: אדוני היושב-ראש, אתה יודע שלי קשה מאוד, אתה יודע מה תזרים המזומנים, ואתה מכיר את התקציב של מגן דוד אדום, מכיוון שקיימת פה מספיק דיונים.

<אלי בין: זה כמעט בלתי אפשרי מבחינתנו, אבל אני מכבד אותך.

<אלי בין: אני מכבד את הוועדה.

<אלי בין: יש לי ביטחון מלא שתעקבו אחרי העניין הזה.

<אלי בין: אני מכיר את האישיות שלך ואני יודע שזה יטופל.

<אלי בין: <

חיים כץ: באמצע אוקטובר נעשה דיון נוסף בעניין, ועד אז לא יהיו שינויים בהפעלת מערכת מד"א ביישובים בארץ-ישראל.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.