ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 200, 2014-06-17 12:00

דוד רותם: שלום.

דוד רותם: אנחנו נעסוק היום בהצעת החוק להעמקת גביית המסים והגברת האכיפה (תיקוני חקיקה), התשע"ד-2014.

דוד רותם: מישהו מטעם משרד המשפטים רוצה להגיד לנו משהו?

<גיא גולדמן: אני אגיד.

<גיא גולדמן: הגענו לחלק בהצעת החוק שעוסק בתיקון סעיף 194, אבחנה בין סמכויות עיקול ותפיסה ועיכוב יציאה מהארץ בסעד זמני.

<גיא גולדמן: הייתה מחלוקת בדיון הקודם לגבי הנוסח של הסעיף ואנחנו הגענו לנוסח מוסכם בעניין הזה.

<גיא גולדמן: לגבי סמכות התפיסה, החלטנו להעביר את הנסיבות שבהן הסמכות הזאת תופעל.

<גיא גולדמן: אני מצטט: " אם נוכח כי קיים חשש סביר שהמס לא ייגבה וכי אין די בעיקול כדי להבטיח את גבייתו" בית המשפט יוכל להורות על תפיסת הרכוש.

דוד רותם: כשנכה רוצה למכור את הרכב, מה הוא צריך לעשות?

דוד רותם: מה הוא צריך לעשות כשהוא רוצה להעלים את הרכב שלו?

דוד רותם: הוא רוצה למכור אותו.

<גיא גולדמן: אני מזכיר שאנחנו מדברים על סמכות תפיסה וזה הכול באישור בית משפט.

דוד רותם: אני לא רוצה לתת לכם לתפוס רכב של נכה.

שולי מועלם-רפאלי: אבל בסעיף 93 כתוב שלא מדובר ברכב הרשום במשרד התחבורה כשייך לנכה.

<משה אשר: החרגנו נכה.

שולי מועלם-רפאלי: החריגו נכים.

<גיא גולדמן: זה סעיף אחר, אנחנו בעיקול - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא משנה, גם בסעיף הזה צריך להחריג נכים.

<גיא גולדמן: זה לא מתייחס, זה עניין כללי.

<גיא גולדמן: זו הסדרה כללית של הנושא.

דוד רותם: הוא לא יכול למכור אותו, הוא לא יכול להעלים את הרכב.

דוד רותם: הוא צריך ללכת, קודם כל, למשרדי המס שיעשו לו הערכה כמה מס הוא חייב, אחרי שהוא משלם את זה, אז אפשר למכור את הרכב.

אלעזר שטרן: ואז העיקול יספיק - - -

דוד רותם: כן, לא יצטרכו לתפוס.

<גיא גולדמן: לגבי עיכוב יציאה מהארץ, הוחלט להתנות את זה בתכליות מפורשות.

<גיא גולדמן: להעביר את התכליות שבהן זה יתבצע.

<גיא גולדמן: תכלית אחת: כשעיכוב היציאה מהארץ נדרש לגביית מס בנסיבות מיוחדות לפי סעיף 119א: "אם שוכנע בית המשפט כי היציאה מהארץ עלולה לסכל גבייה כאמור וכי לא ניתן להטיל ערובה מתאימה להבטחתה קיומה;".

<גיא גולדמן: זאת אומרת, מוצא אחרון, ערובה לא מתאימה - - -

דוד רותם: האם עיצום כספי שהוטל על אדם זה נכנס לתוך הדברים האלה?

<גיא גולדמן: אנחנו בסעיף 194 עכשיו, לא בסעיפים של - - -

דוד רותם: אני לא מבין.

דוד רותם: אתה אומר לי: 194, 193.

דוד רותם: זה לא אומר לי כלום.

שולי מועלם-רפאלי: הוא שאל שאלה עקרונית.

דוד רותם: השאלה שלי היא עקרונית: האם זה גם עובד על עיצומים כספיים.

שולי מועלם-רפאלי: אולי אדוני ידבר למיקרופון?

דוד רותם: כן, אולי תענה לנו במיקרופון?

שולי מועלם-רפאלי: אם תסביר לנו, גם אנחנו נבין.

<זאב פורת: לא.

<זאב פורת: זה לא כולל עיצומים.

<זאב פורת: סעיף 194 זה שומה בנסיבות מיוחדות ולא שייך כרגע לעיצום שבוטל בגין אי הגשת דוחות במועד.

<זאב פורת: הוא לא כולל ולא שייך לעניין.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

<גיא גולדמן: התכלית השנייה היא: "חקירה או פעולה אחרת הדרושה להבטחת תשלום המס, ובלבד ששוכנע בית המשפט כי היציאה מהארץ עלולה לסכל חקירה או פעולה כאמור וכי לא ניתן להטיל ערובה מתאימה להבטחת קיומן.

<גיא גולדמן: ".

<גיא גולדמן: זאת אומרת, הבקשה הייתה שלא יהיה שיקול דעת רחב אלא לקבוע תכליות מפורשות שבהתקיימן יוכל בית המשפט להטיל עיכוב יציאה מהארץ, לעכב יציאה מהארץ.

<גיא גולדמן: זאת התוספת.

<שאול כהן: שאר הסעיפים מחילים את זה פשוט על שאר החוקים.

שולי מועלם-רפאלי: כל פעם זה נוסף בכל סעיף?

אלעזר שטרן: אין פה מגבלה של סכום או מינימום?

<ספי זינגר: לא.

<ספי זינגר: הבאנו את שיקול הדעת באופן הרבה יותר מצומצם כדי שלא להגביל - - -

אלעזר שטרן: ומה ההנחה?

אלעזר שטרן: זאת אומרת, יכול להיות שאם רק אפשרי 80 שקל והוא חייב 65?

אלעזר שטרן: אני מדבר באלפי שקלים.

<ספי זינגר: מדברים פה בהחלטה שיפוטית של בית משפט, אז מן הסתם - - -

אלעזר שטרן: השיקולים האלה באו בבית המשפט?

<ספי זינגר: נכון.

דוד רותם: השאלה אם אני צריך לתת לכם ללכת לבית משפט על כל סכום?

<ספי זינגר: אפשר ללכת לבית משפט על תפיסה או רק על עיקול.

<ספי זינגר: אנחנו בעצם רק מבהירים משהו קיים, גם לנסיבות שבהן העיקול ברישום לא נותן מענה מספיק.

דוד רותם: כן, רואה חשבון מנירב.

<עופר מנירב: שני דברים, אדוני, שעל חלקם דיברנו בעבר, אני רק רוצה להדגיש.

<עופר מנירב: אחד, יש לנו פה בעיה שבית המשפט יכול, אנחנו נותנים לו קווים מנחים ואומרים לו: מבחינתנו בית המחוקקים, ברגע שיש לו 25% הוא כבר ערב למעשה לחובות החברה.

<עופר מנירב: זה מה שאנחנו אומרים לבית המשפט למעשה.

<עופר מנירב: מ-25% הוא כבר ערב, למרות שיכול להיות שב-25% היכולות שלו להשפיע על החברה היא אפסית משום שלא כל מי שיש לו 25% יכול להשפיע.

<עופר מנירב: יכולים להיות 4 אחים שמסוכסכים זה עם זה, אחד מהם מנודה, לא יודע מה, אין לו שום יכולת להשפיע.

<עופר מנירב: אפשרות נוספת, כוללים פה גם מנהל עסקים שהוא בכלל לא בעל מניות.

<עופר מנירב: יבוא מישהו, עובד שכיר של החברה, מנהל עסקים, החברה לא העבירה ניכויים או דברים כאלה ואותו מנהל עסקים תעוכב יציאתו מהארץ כאשר אין לו אפשרות לעשות כלום, אין לו אפשרות לשלוט.

<עופר מנירב: החופש שלו יישלל?

<עופר מנירב: נראה לי דרקוני בצורה נוראית.

<עופר מנירב: מה עוד שבעוד שבנושא עיקול רכב, הסכימה רשות המיסים – ויאמר באמת לזכותה – להגביל את זה לחוב לפי פרק א'.

<עופר מנירב: אגב, יש פה טעות שרשום פרק א', צריך להיות פרק ראשון.

<עופר מנירב: לתשומת לבכם משום שבפקודה רשום פרק ראשון ולא פרק א'.

<גיא גולדמן: שמנו לב לזה.

<עופר מנירב: שמתם לב?

<עופר מנירב: שמתם לב, יופי.

<עופר מנירב: אבל זה לא כתוב פה.

<עופר מנירב: פה כתוב: פרק א'.

<עופר מנירב: אין פרק א', זה פראק ראשון.

<עופר מנירב: אז אם אתם מגבילים את זה לפרק ראשון, לפחות גם את ההמשך, שזה יותר גרוע: פה זה רק רכב, שם אתה שולל את החירות שלו.

<עופר מנירב: אז לפחות תגביל את זה גם כן לפרק ראשון ולא תעשה את זה בצורה כללית.

דוד רותם: מה אתם אומרים על העניין הזה של מנהל עסקים?

<משה אשר: למעשה, מנהל העסקים בשוטף הוא שולט בעסק, הוא שולט באמצעים.

<משה אשר: אם יש חובות אז הוא בוודאי קובע למי הוא משלם ראשון.

<משה אשר: אם יש חובות למדינה, אז הוא מחליט בסוף על איזה שיק הוא חותם: האם הוא חותם לטובת מדינת ישראל, לרשות המיסים או שהוא קובע את זה לטובת משהו אחר שבסדרי העדיפויות שלו.

<משה אשר: לכן הוא בפירוש זה שיושב על הברז ועל הקופה.

דוד רותם: יש שני אחים מסוכסכים ביניהם ויש לכל אחד, כמו שהוא אמר, 20%.

דוד רותם: כולם ערבים?

<משה אשר: זה נכון.

<משה אשר: זה נכון, יש סיטואציה כזאת.

<משה אשר: זה גם יכול להיות שלשני אחים מסוכסכים יש 50% לכל אחד.

<משה אשר: אז איפה הגבול?

<משה אשר: יכול להיות שיש להם שותפים שיש להם אחוזים גבוהים יותר וגם הם מסוכסכים.

דוד רותם: בוא נכניס פה סעיף שמי שאתה רוצה שהוא יהיה ערב, שתהיה לו אפשרות לשלוט בניהול ענייני החברה.

<משה אשר: אלו תנאי סף.

<משה אשר: בית המשפט יבחן את הדברים.

דוד רותם: עזוב, בית המשפט לא יבחן כלום.

דוד רותם: הרי אנחנו יודעים איך בית המשפט נותן את הצו: צו כמבוקש, וחותם.

<משה אשר: לא.

<משה אשר: יש דיון אמתי.

<זאב פורת: זה דיון במעמד שני הצדדים.

<משה אשר: דיונים אמתיים – זה כמו הוכחות.

<ספי זינגר: זה גם תנאי להפעלת הסמכות.

<ספי זינגר: לא מספיק שהוא באמת מנהל עסקים, אלא צריך להיות שהיציאה מהארץ עלולה לסכל את הגבייה, לא ניתן לתת ערובה.

<עופר מנירב: למנהל עסקים, הרבה פעמים אין לו בכלל זכות חתימה.

<עופר מנירב: לא לכל מנהל עסקים יש זכות חתימה ובטח שלא בלעדית.

<עופר מנירב: אני לא מכיר מנהל עסקים שיש לו זכות חתימה בלעדית.

<עופר מנירב: אתה לוקח עכשיו אדם - - -

<משה אשר: מנכ"ל לא חותם?

<עופר מנירב: בדרך כלל לא לבד.

<עופר מנירב: אולי כמו שהיושב-ראש אמר, אם יש לו זכות חתימה בלעדית והוא יכול באמת לקבל החלטות ולעשות את זה, זה בסדר.

<עופר מנירב: אבל אם אין לו – אתה לא יכול לשלול את יציאתו מהארץ או לשלול את חירותו על דבר שהוא לא יכול לעשות אותו.

דוד רותם: הוא ילך לבית המשפט ובית המשפט לא ייתן להם את זה.

<ספי זינגר: אני רוצה להזכיר שהסעיף הזה מראש הוא סעיף שמופעל בנסיבות חריגות.

<ספי זינגר: במקרה הזה הוא לא סתם מישהו, הוא מחזיק במניות, הוא גם מנהל, יש קשר.

<ספי זינגר: יכול להיות שגם שה לא בהכרח, נכון.

<ספי זינגר: אבל מראש נקודת המוצא היא שיש איזשהו קשר, קשר עמוק אפילו.

<ספי זינגר: הפעלת שיקול הדעת של בית המשפט מותנית בזה שהדבר הזה באמת נחוץ ונדרש לשם תשלום המס.

<זאב פורת: ההתניה הזאת קיימת היום בחוק מע"מ, סעיף 115 לחוק מע"מ ממש מתנה.

<זאב פורת: את כל הדברים שציינו כאן

<זאב פורת: כרגע לגבי התיקון בפקודת מס הכנסה, בחוק מע"מ הם קיימים מקדמת דנא באותה הגדרה במדויק.

<עופר מנירב: לכן תעשה את זה פרק ראשון.

<עופר מנירב: זו בדיוק הסיבה לעשות את זה פרק ראשון.

<עופר מנירב: לא התייחסתם לזה בכלל.

<עופר מנירב: חוק מע"מ מתאים לפרק ראשון.

<עופר מנירב: חוק מע"מ מתאים לניכויים, מתאים לדברים כאלה, לא לחוב מס רגיל.

<עופר מנירב: חוק מע"מ בדיוק אקוויוולנטי לניכויים.

<עופר מנירב: ניכויים אקוויוולנטי, פרק א' חלק י'.

<עופר מנירב: תעשה את זה פרק א' חלק י' כמו שעשית בעיקולים.

<איתן צחור: אמרנו פעם שסעיף 194 הוא הסעיף הקיצוני ביותר בפקודת מס הכנסה מכל סעיפי הגבייה והאכיפה כי הוא עוצר את האדם על כבש המטוס ובכלל מכיל סנקציות חמורות ביותר.

<איתן צחור: והחמור ביותר מתוכן זו אותה פיסקה (ג) שבה מדובר כרגע.

<איתן צחור: נדמה לי שבדיון הקודם כבוד יושב-ראש הוועדה הסביר שיש פה מקום - - -

דוד רותם: ליושב-ראש הוועדה אין שום כבוד.

<איתן צחור: הרבה כבוד, מצדנו לפחות.

<איתן צחור: בכל אופן, הרעיון היה שאנחנו נקבע מגבלה של סכום מסוים.

<איתן צחור: אם אני לא טועה, הם חזרו עם הצעה של מיליון שקלים שזה יהיה הסכום המינימלי ואנחנו אפילו ראינו את זה כדבר מוסכם.

<איתן צחור: עכשיו, לבוא ולהגיד מהשקל הראשון?

<איתן צחור: זה מאוד-מאוד קיצוני.

<איתן צחור: ראוי לקבוע פה סכום סביר שרק בעקבותיו תהיה אותה פעולת אכיפה דרסטית.

רות קלדרון: מה נוהג היום?

<איתן צחור: היום זה לא קיים בכלל.

שולי מועלם-רפאלי: היום זה לא קיים, זה העניין.

<איתן צחור: אנחנו מכניסים את הסעיף הזה – הדיון הקודם הופסק בכך שאמרנו שנקבע סכום והם חזרו עם הצעה של מיליון שקלים.

<איתן צחור: אני חושב שזה מינימום.

<ספי זינגר: בעקבות הדיון שעבר שינינו את ההצעה שלנו במובן הזה שבמקום להגביל את הסכום שהיה נראה לנו מגבלה לא נכונה, צמצמנו את שיקול הדעת והגדרנו באופן הרבה יותר מדויק ומפורט מהן הנסיבות שבהן ניתן לעשות את זה.

<גיא גולדמן: והתכליות, תכליות מפורשות.

דוד רותם: אתה מבין, כל מנהל פעיל בחברה אתה יכול לעכב לו את היציאה מהארץ.

דוד רותם: טוב, אפשר לעבור להצבעה, רבותי?

דוד רותם: רבותי, מי בעד אישור החוק לקריאה שנייה ושלישית?

דוד רותם: בעד אישור החוק לקריאה שנייה ושלישית – פה אחד

דוד רותם: פה אחד.

דוד רותם: וזה לא הפה שלי לבד.

אלעזר שטרן: הפעם.

שולי מועלם-רפאלי: זה מה ששאלתי אותו בתחילת הדיון, כשהיינו רק הוא ואני, האם זה שוב יהיה - - -

<דורית ואג: מה הסיכוי שזה יונח היום או מחר במליאה?

שולי מועלם-רפאלי: אפס.

<דורית ואג: ביום שני יש לי מקום במליאה אז רציתי.

<דורית ואג: זה אומר שזה יבוא רק בעוד שבועיים.

דוד רותם: שולי, את תציגי את החוק הזה במליאה.

שולי מועלם-רפאלי: חכה, איך אתה כבר יודע שאני אציג אותו?

שולי מועלם-רפאלי: זה עוד הרבה זמן.

דוד רותם: טוב, רבותי, תודה רבה.

דוד רותם: החוק עבר בקריאה שנייה ושלישית.

דוד רותם: אני נועל את הישיבה.