ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 286, 2014-06-16 11:00

אבישי ברוורמן: בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: הצעת חוק חובת הדיווח של מוסדות פיננסיים על כספים ללא דורש, התשע"ג-2013, של חבר הכנסת מאיר שטרית.

אבישי ברוורמן: לחברת הכנסת יחימוביץ יש הצעת חוק האפוטרופוס הכללי.

אבישי ברוורמן: היא הייתה פה כרגע, אבל היא לא נמצאת פה כעת, והיא מבקשת לצרף את שתיהן.

<אתי בנדלר: היא מבקשת שהוועדה תחליט למזג את הדיון בשתי הצעות החוק.

אבישי ברוורמן: אני מעלה את זה להצבעה.

אבישי ברוורמן: בעד מיזוג הצעות החוק – פה-אחד

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין

אבישי ברוורמן: ההצעה התקבלה.

אבישי ברוורמן: אני מאשר שזה ממוזג.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שטרית, אנא הצג, ואנחנו נדון.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, ראשית אני רוצה לברך את הוועדה על הפיילוט שאתם עושים עם האייפדים במקום נייר.

אבישי ברוורמן: כן, פתאום הפתיעו אותנו.

מאיר שטרית: כנשיא אוניברסיטה בעבר, כמי שקידם מאוד את ההייטק באוניברסיטת באר-שבע - -

אבישי ברוורמן: תודה.

מאיר שטרית: - - אני מברך על זה בכל לב.

אבישי ברוורמן: אנחנו - - - ירוקים.

מאיר שטרית: הלוואי שיעשו את זה בכל בתי הספר.

מאיר שטרית: ניסיתי בכנסת הקודמת להעביר בחקיקה ולא הצלחתי – היום אפשר לשים את כל ספרי הלימוד על אייפד כך שאם ההורים יוכלו לקנות אייפד בזיל הזול אפשר יהיה לחסוך את כל הוצאות ספרי הלימוד.

מאיר שטרית: התיקים לא יצטרכו להיסחב עם תיקים על הגב.

מאיר שטרית: התלמידים יכולים ללמוד פי עשרה טוב יותר עם אייפדים עם כל חומר הלימוד בעברית שמט"ח פיתח.

מאיר שטרית: זה יוצא מן הכלל.

מאיר שטרית: לצערי, הממשלה עדיין לא זזה בעניין.

מאיר שטרית: אני מברך אתכם על הייעוד, זה גם תורם לכנסת ירוקה וגם מקל על חברי הכנסת לראות את כל החומר בלי הצורך לסחוב ניירות.

מאיר שטרית: בעניין החוק.

מאיר שטרית: גם את החוק הזה הגשתי בכנסת שעברה, ולצערי, הממשלה הפילה אז את החוק.

מאיר שטרית: אני רוצה להסביר מה המהות שלה.

מאיר שטרית: על-פי הערכות שונות שמסתובבות במשק, יש בידי המוסדות הפיננסיים במדינה כ-25-20 מיליארד שקל ששוכבים בחשבונות רדומים.

מאיר שטרית: כלומר חשבונות שאנשים לא יודעים על קיומם.

מאיר שטרית: זה כסף ששייך לאנשים, ואנשים לא יודעים על קיומו של הכסף הזה כי אף אחד לא טורח להגיד להם את זה.

מאיר שטרית: הצעת החוק שלי נועדה לגרום לכך שכל המוסדות הפיננסיים בארץ – בנקים, בנק ישראל, בורסה – כל מי שיש לו יד ורגל בעניין, כמו שמצוין בהצעת החוק – כל מנהלי קרנות השתלמות, חייבים לדווח באוצר את השמות של כל האנשים שיש להם חשבונות רדומים אצלם.

מאיר שטרית: חשבון רדום מוגדר בחוק שלי כחשבון ש-10 שנים לפחות לא הייתה בו שום תנועה.

מאיר שטרית: ההנחה היא שכשלאדם יש חשבון במשך 10 שנים, והוא לא עשה בו שום תנועה, כנראה שהוא לא יודע על החשבון הזה.

מאיר שטרית: זה יכול להיות חשבון של הורים או של סבא, של סבתא.

מאיר שטרית: האוצר אז טען שהוא מתכוון להקים אתר שבו יעשו משהו שיפתור את העניין, ולכן לא צריך את החקיקה שלי.

מאיר שטרית: זאת הייתה התשובה של סגן שר האוצר שענה לי אז על הדוח.

מאיר שטרית: אמרתי, הלוואי שתקימו.

מאיר שטרית: אם באמת תקימו אני שבע רצון, ואין לי שום בקשות ודרישות.

מאיר שטרית: בדיעבד הסתבר שהקימו אתר באוצר שכולל רק את קופות הגמל וקרנות השתלמות בבנק ישראל.

מאיר שטרית: אין שום דבר אחר ביחס לבנקים המסחריים, ביחס לבורסה, ביחס לקרנות נאמנות – אין כלום.

מאיר שטרית: כך שאנשים לא יכולים להגיע לשם.

מאיר שטרית: אני רוצה רק להסביר שהוצאתי מהאינטרנט שכשהאוצר פתח את האתר שלו הייתה הסתערות על האתר הזה.

מאיר שטרית: 900 אלף ישראלים נכנסו לאתר לחשבונות הרדומים של אגף שוק ההון באוצר.

מאיר שטרית: 83% מהם מצאו כספים.

מאיר שטרית: זה רק מראה לך שההערכות שנאמרות הן אמתיות, הן לא בהפטרה.

מאיר שטרית: וזה הכסף הקטן.

אבישי ברוורמן: זה יותר טוב מהפרסומת של צ'אנס ומפעל הפיס של הכדורגל.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: 83% זכו, מצאו כספים.

מאיר שטרית: זה מדובר רק על קופות פנסיה, קרנות גמל וקופות השתלמות.

מאיר שטרית: גם קופות השתלמות אני לא בטוח שיהיו כלולות.

מאיר שטרית: ודאי אם נדבר על הבנקים אתה מדבר על הרבה יותר חשבונות.

מאיר שטרית: אני רוצה לציין את ההיסטוריה.

מאיר שטרית: בנק לאומי בשנת 99' הודיע בכנסת שבנק לאומי יפרסם באינטרנט רשימה של בעלי חשבונות רדומים מתקופת השואה.

מאיר שטרית: מתוך עיתון גלובס: "בנק לאומי מסר היום כי יפרסם עד סוף השנה באתר האינטרנט שלו את רשימת החשבונות הרדומים שברשותו מתקופת השואה ועד שנת 1955.

מאיר שטרית: בסוף השבוע הוגשה בקשה ייצוגית נגד הבנק בבקשה להורות לו לחשוף את החשבונות הרדומים.

מאיר שטרית: בנק לאומי מסר עוד כי הוא מגדיר חשבון רדום כחשבון שבו לא הייתה תנועה זה 10 שנים.

מאיר שטרית: לדברי הבנק, כל החשבונות הרדומים הקיימים לו מיום היווסדו ידועים לו, ומרוכזים במכשירי הבנק.

מאיר שטרית: מידע זה, אומר הבנק, מועבר באופן שוטף גם לאפוטרופוס הכללי, עורך דין שמואל צור".

מאיר שטרית: היה לי הכבוד לעבוד אתו כשהייתי שר המשפטים.

מאיר שטרית: "הבנק מוסיף ואומר כי מחשוב המידע יתאפשר לאחר שבשנה האחרונה הושקעו משאבים בהעברת ארכיון הבנק למחשביו.

מאיר שטרית: לדבריו, ההחלטה לפרסם את שמות בעלי החשבונות הרדומים התקבלה כבר לפני כמה חודשים, ובל"ל הוא הראשון שינקוט צעד זה.

מאיר שטרית: חשבונות - - - בנק לאומי, כאשר יהודים מאירופה העבירו כספים למטרות השקעה להוכיח לשלטונות המנדט שהם בעלי הון של 1,000 לירות שטרלינג ומעלה הזכאים לעלות לארץ.

מאיר שטרית: ההערכה היא כי בעת מלחמת העולם השנייה נתפסו רוב החשבונות בידי הנאמן הבריטי כרכוש אויב.

מאיר שטרית: אלו אשר לא הוחזרו לניצולים הועברו לניהול האפוטרופוס הכללי".

מאיר שטרית: האמנם בנק לאומי עשה את זה?

מאיר שטרית: התשובה היא לא.

מאיר שטרית: לא נעשה דבר.

<פרלה אהרון: בנק לאומי עשה.

אבישי ברוורמן: אני אתן לך לדבר ברשות דיבור.

מאיר שטרית: רק לגבי השואה, לא ב-1955.

מאיר שטרית: רק לגבי ניצולי השואה שאלוהים יודע איך הם מגיעים לזה.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לך פרשיות מהעבר.

אבישי ברוורמן: אתם יודעים כמה כספים כל הבנקים, כולל בנקים ישראלים החזיקו?

אבישי ברוורמן: כל כך הרבה דברים.

מאיר שטרית: הם עדיין מחזיקים.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לך פרשיות מהעבר בתחום הזה.

מאיר שטרית: הבנקים בשווייץ סירבו לפרסם את השמות של בעלי חשבונות רדומים של יהודים ניצולי שואה.

מאיר שטרית: היה סקנדל גדול.

מאיר שטרית: הייתי אז גם בסוכנות במידה מסוימת.

מאיר שטרית: ארצות-הברית התערבה, והכריחה את הבנקים לעשות פעולה בעניין.

מאיר שטרית: מונה השופט קולמן לטפל בסוגיה הזאת.

אבישי ברוורמן: סטיוארט אייזנשטדט - - - חבר טוב שלי.

מאיר שטרית: היה סגן שר האוצר.

מאיר שטרית: הבנקים השווייצריים לקחו קבוצות גדולות מאוד של רואי חשבון ושל עורכי דין, שילמו על בדיקת החשבונות שיפרסמו 230 מיליון דולר.

מאיר שטרית: מאז פרסמו רשימה של אנשים.

מאיר שטרית: כמה כסף אנשים קיבלו בפועל כתוצאה מהפרסום הזה?

מאיר שטרית: סך הכול 10 מיליון דולר.

אבישי ברוורמן: אני - - - יותר חמור גם כלפי היהודים.

אבישי ברוורמן: אחד הדברים שהפריעו לי מאוד בתהליכים האלה הוא שחלק מעורכי הדין היהודים הגדולים ביותר שעשו את המשא ומתן לקחו לעצמם סכומי עתק, ובארץ יש עוד ניצולי שואה שלא מקבלים.

אבישי ברוורמן: זאת השחיתות האנושית.

מאיר שטרית: על זה אני מדבר.

מאיר שטרית: עורכי הדין לקחו 230 מיליון דולר - -

אבישי ברוורמן: לא רק בצד השווייצרי, גם בצד השני.

אבישי ברוורמן: יהודים שייצגו את הצד השני.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: וניצולי השואה קיבלו 10 מיליון דולר.

מאיר שטרית: יתר הכסף הועמד לרשות השופט קולמן שחילק אותו לכל מיני מטרות.

מאיר שטרית: היה למעלה ממיליארד דולר שחולקו.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר, אדוני היושב ראש, שהחוק שלי לא בא כהתרסה נגד הבנקים.

מאיר שטרית: פשוט, לדעתי, זאת הזנחה של אגף שוק ההון באוצר.

מאיר שטרית: הוא היה צריך לעשות את זה, לדעתי, מיוזמתו, בעיקר אחרי שהעליתי את הנושא.

מאיר שטרית: אין הצדקה, ואין סיבה בעולם שכסף שנמצא בבנקים או במוסדות פיננסיים אחרים לא יועמד לרשות האנשים שזכאים לו – לא חשוב אם הם הבעלים האמתיים עצמם או שהם צאצאים או יורשים של הבעלים של הכסף הזה.

מאיר שטרית: לכן לא ראיתי שום היגיון בעמדת הממשלה אז – חוץ מזה שהייתי באופוזיציה – להתנגד להצעת החוק הזאת.

מאיר שטרית: מכיוון שהבנקים לא פרסמו, והאוצר לא עשה, קמו בארץ חברות לאיתור חשבונות רדומים.

מאיר שטרית: יש כבר שתיים או שלוש חברות שגם היו אצלי בפגישות שפונים לאנשים מעל דפי העיתונות ומציעים להם את שירותיהם בכסף, כמובן, לחפש עבורם.

מאיר שטרית: ואני אומר, למה?

מאיר שטרית: למה לא לשים על מחשב את כל החשבונות של כל האנשים בכל המוסדות הפיננסיים?

מאיר שטרית: כך שאדם יוכל להיכנס למחשב באמצעות תעודת הזהות שלו, לאתר חשבון על שמו או שהוא מעורב בו, ואז הוא צריך לבוא ולהוכיח לבנק שזה שלו או אלה ההורים שלו, וכך לקבל צו ירושה וכדומה.

מאיר שטרית: היום מי שמנסה בעצמו למצוא כספים דרך הבנקים נתקל בחומה אדירה של בירוקרטיה בלתי אפשרית שלא יכולים לחצות אותה.

מאיר שטרית: לכן החברות האלה קמו.

מאיר שטרית: אדוני, הצעת החוק הזאת שלי באה לתקן את המצב.

מאיר שטרית: למיטב ידיעתי את החוק, אם באמת לבנקים יש כמות כזאת גדולה של כספים ששוכבים אצלם בחשבונות רדומים, על-פי החוק – ועורכת הדין בנדלר תוכל לעדכן אותי בחקיקה בעניין הזה – חובתם של הבנקים הייתה להעביר את הכספים לניהול האפוטרופוס הכללי ולא להשאיר אותם בבנק.

מאיר שטרית: זה לא קורה.

מאיר שטרית: הכספים האלה לא הועברו לניהול האפוטרופוס הכללי.

מאיר שטרית: כפי שבדקתי עם האפוטרופוס הכללי אני לא יודע על שום העברה.

<לאה ורון: נציג שלו נמצא פה.

<לאה ורון: איתי הס.

מאיר שטרית: בזמנו כשר המשפטים הייתי ממונה על האפוטרופוס הכללי.

מאיר שטרית: אני לא חושב שנעשתה שום העברה של חשבונות כאלה מהבנקים לאפוטרופוס הכללי, חוץ מאשר בשוליים לאנשים שמתו, והבנק יודע עליהם, ואז העבירו.

מאיר שטרית: אבל לא את החשבונות הגדולים.

מאיר שטרית: לא עבר שום חשבון לאפוטרופוס.

מאיר שטרית: לכאורה נגיד שאין בעלים הכסף הזה צריך להגיע לאפוטרופוס הכללי.

מאיר שטרית: האפוטרופוס הכללי מנהל אותו לטובת המדינה, וגם אם בא מחר יורש והוא ערב לכסף הזה הוא יכול להחזיר את הכסף הזה.

מאיר שטרית: זה מה שקורה עם אנשים שנפקדים בארץ – כל הנכסים שלהם נמצאים אצלם.

מאיר שטרית: לכן מכל בחינה החוק הזה יסדיר את העניין.

מאיר שטרית: אני שמח שהפעם הממשלה נענתה לעניין הזה ותומכת בהצעת החוק הזאת.

מאיר שטרית: אני אודה לך, אדוני, אם נוכל לקדם את החוק הזה במהירות האפשרית.

מאיר שטרית: אנחנו נביא ברכה רבה לעם ישראל.

מאיר שטרית: אפרופו מחשוב – הייתי בסרט בעבר, ואני רוצה להביא עוד דוגמה אחת.

מאיר שטרית: בתור שר משפטים עשיתי את חוק ביטול ההכפלה של קנסות – קנסות בבתי משפט, קנסות תעבורה.

מאיר שטרית: עשו את החוק ב-84' כשהאינפלציה הייתה 500%; כשהייתי שר המשפטים האינפלציה הייתה אפס, ועדיין אנשים שילמו.

מאיר שטרית: כל שנה הכפילו להם את הקנס, זה היה מטורף לגמרי.

מאיר שטרית: כשעשיתי את החוק החדש עשיתי מבצע במשך תשעה חודשים, והעליתי לאינטרנט את כל הקנסות של כל האוכלוסייה בארץ – בתי משפט, משטרה, עיריות.

מאיר שטרית: אדם יכול היה להיכנס לאינטרנט, למצוא את כל הקנסות שלו, לעשות חשבון כמה הוא היה צריך לשלם ולעומת החוק החדש כמה הוא היה צריך לשלם.

מאיר שטרית: אנשים עמדו בתור לשלם.

מאיר שטרית: הם שילמו באינטרנט.

מאיר שטרית: זאת הייתה הפעם הראשונה שהפעלנו את שרת התשלומים הממשלתי.

מאיר שטרית: אנשים שילמו באינטרנט כל לילה 20 מיליון שקל.

מאיר שטרית: המדינה גבתה מכסף שקודם לא גבו פרוטה 920 מיליון שקל.

מאיר שטרית: זה מראה לך את הטרנד – אנשים רוצים לדעת מה יש להם, ומוכנים לשתף פעולה, ואולי אפילו לשלם משהו לבנק תמורת זה שמציגים להם את החשבונות.

מאיר שטרית: נגיד שיש עלות לבנק להעמיד את כל החומר הזה לטובת האוצר.

מאיר שטרית: אני חושב שהעלות היא שולית, אבל נגיד שהיא קיימת.

מאיר שטרית: אין לי התנגדות שהבנק יגיד, אני מעמיד את הכול, אבל מי שיקבל כסף ישלם חצי אחוז, אחוז מהכסף כדי לכסות את ההוצאות של הבנקים.

מאיר שטרית: אין לי שום דבר נגד הבנקים – אני בעד להחזיר את הכסף לבעליו.

מאיר שטרית: זה רק מן הצדק ומן היושר.

אבישי ברוורמן: תודה, חבר הכנסת שטרית.

אבישי ברוורמן: הצגת את הדברים בצורה מאוד ברורה ויסודית.

אבישי ברוורמן: כמו שאמרתי אנחנו צירפנו לפה גם את הצעתה של חברת הכנסת יחימוביץ.

אבישי ברוורמן: עכשיו אני אתן לנציגי הממשלה.

אבישי ברוורמן: אתם תבחרו את הסדר.

אבישי ברוורמן: מי פותח?

אבישי ברוורמן: משרד האוצר?

אבישי ברוורמן: משרד המשפטים?

אבישי ברוורמן: ממשלת ישראל, אתם תבחרו את הסדר.

<עבד חסדיה: אגף שוק ההון במשרד האוצר.

<אתי בנדלר: איך קוראים לך?

אבישי ברוורמן: עבד חסדיה, מנהל מחלקת קופות גמל.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<עבד חסדיה: הרציונל שעומד מאחורי הצעת החוק בהחלט מקובל עלינו – עיין ערך הפעולות שנקטו שר האוצר והממונה על שוק ההון בשנת 2012 לפתרון הבעיה של כספים אבודים או חשבונות רדומים בקופות גמל ובחברות פיתוח.

<עבד חסדיה: השר פרסם תקנות בשנת 2012, והממונה על שוק ההון פרסם גם הוראות שמעבר ליצירת כלי אינטרנטי – שתכף ארחיב לגביו – מחייבות את הגופים המוסדיים – חברות הביטוח, קופות הגמל, קרנות הפנסיה – לבצע סט של פעולות יזומות לאיתור העמיתים; ולא רק העמיתים, החוסכים, אלא גם את מוטביהם, את היורשים של העמיתים האלה ככל שהם נפטרו.

<עבד חסדיה: במסגרת התקנות האלה חייבנו את הגופים לבצע מהלך של טיוב נתונים מול מרשם האוכלוסין כדי לעדכן את הכתובות, את שמות המשפחה בצורה נכונה יותר לגבי כלל החוסכים בקופות ובקרנות האלה.

<עבד חסדיה: ציינתי גם שבמקום שהעמית החוסך יחפש את הכספים שלו אנחנו הטלנו על הגופים חובה לפעול באופן יזום ליצירת קשר עם החוסכים ועם היורשים; אנחנו הענקנו לגופים כלים שעד היום לא היו קיימים לרשותם כדי לעזור להם בתהליך האיתור, כמו חיוב הסוכן או היועץ הפנסיוני לעזור לגוף המוסדי באיתור העמיתים; גם חייבנו את הגופים לטפל בכל המלאי הקיים של כספים שהיו מוגדרים כחשבונות רדומים.

<עבד חסדיה: מעבר לכל זה במאי 2013 עלה לאוויר המנוע לאיתור חסכונות פנסיוניים ופוליסות לביטוחי חיים.

<עבד חסדיה: עד היום נכנסו למנוע הזה 1.5 מיליון משתמשים.

<עבד חסדיה: המנוע אכן, כמו שציין חבר הכנסת שטרית, מעלה תוצאות חיפוש רק לגבי קופות גמל, קרנות השתלמות, קרנות פנסיה וביטוחי מנהלים, אבל גם ביטוחי חיים.

<עבד חסדיה: אנחנו יודעים שרוב האנשים מוצאים שם תוצאות חיוביות כי צריך לזכור שאנחנו מקבלים כ-13 מיליון רשומות.

<עבד חסדיה: זאת אומרת כמעט לרוב האוכלוסייה בישראל יש קופת גמל, קרן השתלמות או קרן פנסיה כלשהי, ולכן סביר להניח שהם ימצאו תוצאה כלשהי במנוע.

<עבד חסדיה: לכן השיעור שאותו ציין חבר הכנסת שטרית של 83% שמוצאים בסופו של דבר משהו הוא בעינינו סביר.

<עבד חסדיה: עם זאת אני חושב שאני מייצג גם את שאר המפקחים או שאר הרגולטורים שיושבים לצדי השולחן.

<עבד חסדיה: אנחנו חושבים שבנוסח הקיים של הצעת החוק צריך לבצע תיקונים או התאמות כדי שבסופו של דבר נפתור את הבעיה בצורה המיטיבה ביותר.

<עבד חסדיה: לדעתנו, הצעת החוק נכונה, הרציונל הוא נכון.

<עבד חסדיה: כולם בעד לפתור את הבעיה - -

אבישי ברוורמן: אתם רוצים לשפר אותה.

<עבד חסדיה: אנחנו חושבים שצריך לבצע בה התאמות מסוימות כדי בסופו של דבר לפתור את הבעיה.

<עבד חסדיה: אני אתקן את חבר הכנסת שטרית; למשל, הממונה על שוק ההון הוא לא הרגולטור של הבנקים, ולכן במקרה שתוקם מערכת אינטרנטית כלשהי כדי לעזור לאנשים למצוא את הכספים שלהם כממונה על שוק ההון אני לא יכול לבצע צעדי אכיפה מול הבנקים במקרה של אי דיווח או דיווח לא נכון.

<עבד חסדיה: לכן יכול להיות שנכון יותר שהביצוע יתבצע בצורה עקיפה ולא ישירה כך שיועבר למפקח על הבנקים ורק אחר כך יועבר לממונה על שוק ההון כדי שייווצרו תהליכי בקרה כאלה ואחרים.

אבישי ברוורמן: ברור.

<עבד חסדיה: אנחנו גם חושבים שההגדרה של חשבונות רדומים, צריך לבצע בה התאמות.

<עבד חסדיה: אני אתן דוגמה את מה שעשינו בתקנות שלנו אגב איתור עמיתים ומוטבים בקופות גמל.

<עבד חסדיה: אנחנו בנינו שם הגדרה ספציפית לפי סוג מוצר ולפי סוג החוסך.

<עבד חסדיה: זאת אומרת הבנו שצריך להתייחס בצורה שונה לחשבון של עמית שהוא בן 40 לעומת חשבון של עמית שהוא בן 67.

<עבד חסדיה: אדם שהוא לקראת גיל הפרישה מן הסתם צריך את הכסף הזה יותר מאדם צעיר יותר בן 40.

<עבד חסדיה: לכן למשל אנשים שהגיעו לגיל הפרישה, קבענו שאם הייתה שנה אחת בלי פעילות בחשבון אז כבר החשבון מוגדר כמנותק קשר, ואילו פה נקבע שזה עשר שנים לכולם.

<עבד חסדיה: לכן לדעתנו, צריך גם פה צריך לתת גמישות מסוימת תוך כדי התאמה לסוג המוצר הספציפי ולסוג החוסך - -

מאיר שטרית: עדיף למבוגרים.

<עבד חסדיה: דבר נוסף.

<עבד חסדיה: הצעת החוק מחייבת הקמת יחידה באגף שוק ההון.

<עבד חסדיה: מהניסיון שלנו – יש לנו קצת יותר משנה מערכת באוויר.

<עבד חסדיה: אנחנו לא חושבים שצריך להקים ממש יחידה לצורך העניין.

<עבד חסדיה: המערכת היא אינטרנטית, עובדת כמעט באופן אוטומטי לגמרי, ולכן לדעתנו, לא צריך להקים יחידה שתטפל בזה.

<עבד חסדיה: אפשר להסתפק בהקמת מערכת ממוחשבת או אינטרנטית כשלהי שתנסה לפתור את הבעיה.

<עבד חסדיה: דבר אחרון.

<עבד חסדיה: אנחנו חושבים שלא צריך להתייחס לזה כמאגר מידע ממש.

<עבד חסדיה: צריך לזכור שגם ברמה הטכנית הצגת המידע ללקוח יכולה להיעשות בכמה דרכים.

<עבד חסדיה: זאת יכולה להיות שאילתה מידית שעוברת מהלקוח לספקים השונים לבנקים או לחברות הביטוח כדי שיקבלו תוצאות בזמן אמת.

<עבד חסדיה: לכן ברמה הטכנית זה לא נקרא מאגר מידע, וגם פה צריך לקרוא לזה מערכת ממוחשבת או ממשק אינטרנטי.

<עבד חסדיה: אבל לא בהכרח לקרוא לזה "מאגר מידע".

אבישי ברוורמן: עבד, רציתי בהתחלה רק הערות כלליות כי אלה כבר הערות יותר מדי ספציפיות לסעיפים.

אבישי ברוורמן: אז תודה לך.

אבישי ברוורמן: האם בנק ישראל רוצה להתייחס?

<עודדה פרץ: אני עודדה פרץ, סגנית המפקח על הבנקים.

אבישי ברוורמן: אני מכיר אותך נהדר, ואני מאוד שמח שאנחנו מתקדמים יפה יחד.

אבישי ברוורמן: התכוונתי בנושאים אחרים, לא בנושא הזה.

<עודדה פרץ: בהחלט, גם אנחנו.

<עודדה פרץ: כמו שעבד אמר אנחנו שותפים למטרה ומעוניינים לקדם את העניין הזה.

<עודדה פרץ: אנחנו מסכימים לרוח החוק, ובהחלט זאת מטרה ראויה שאנחנו רוצים לקדם אותה.

<עודדה פרץ: אנחנו מחפשים את הדרך המיטבית לעשות את זה; גם לעשות תיאום בינינו לבין משרד האוצר והרשות לניירות ערך וגם מול המציע.

<עודדה פרץ: גם לנו יש הסתייגויות די דומות לנוסח של החוק, ואנחנו רוצים לבדוק את הדרך המיטבית.

אבישי ברוורמן: מצוין.

<עודדה פרץ: חשוב לי לציין שאנחנו נמצאים כרגע בפתחה של רפורמה בתחום של חשבונות ללא תנועה.

<עודדה פרץ: זאת רפורמה מאוד משמעותית שתזכיר לתיקון חוק הבנקאות (שירות ללקוח) עומד להתפרסם ממש בקרוב.

<עודדה פרץ: היום הגדרה של פיקדונות ללא תנועה נמצאת בפקודת הבנקאות.

<עודדה פרץ: אנחנו הולכים להעביר את הנושא הזה לחוק הבנקאות (שירות ללקוח), כי לדעתנו זה נושא צרכני שצריך להיות במסגרת הזאת.

<עודדה פרץ: זאת רפורמה שכוללת גם תיקון לחוק, גם כללי השקעה חדשים כי יש היום בעיות גם בכללי השקעה וגם הוראת ניהול בנקאי תקין חדשה של המפקח על הבנקים.

<עודדה פרץ: אז אנחנו רוצים גם לחשוב על האופציה, האם נכון שיהיה חוק שיטפל בנושא הספציפי הזה של המאגר - -

<אתי בנדלר: עודדה, בנושא הזה הממשלה והכנסת כבר הכריעו.

מאיר שטרית: יש החלטה.

<אתי בנדלר: התשובה היא חיובית – רוצים שיהיה חוק.

<אתי בנדלר: השאלה היא מה יהיה כתוב בחוק.

<עודדה פרץ: אנחנו לא מתנגדים.

<לאה ורון: השאלה היא, מה נעשה עד חודש פברואר?

<עודדה פרץ: אוקיי.

<עודדה פרץ: גם אנחנו חושבים שצריך לתת קצת זמן כדי לתאם בדיוק את הנוסח של החוק עם המציע.

מאיר שטרית: בשביל זה אנחנו יושבים בוועדה.

מאיר שטרית: אפשר להעלות סעיף-סעיף, לדון, להגיד מה שאתם רוצים.

מאיר שטרית: אני לא סותר שום דבר.

מאיר שטרית: כמו מה שאמר נציג האוצר, אין לי בעיה לשנות את הנוסחים.

מאיר שטרית: בהחלט אני סומך על הייעוץ המשפטי של הוועדה שיעשה תיקונים בהתאם.

מאיר שטרית: אני לא נגד עמדות של האוצר או שלכם.

מאיר שטרית: התכלית של החוק צריכה להישמר, ושיהיה חוק ולא בעוד שנתיים, אלא עכשיו.

אבישי ברוורמן: מתי זה הוגש?

אבישי ברוורמן: בפברואר?

מאיר שטרית: בפברואר.

אבישי ברוורמן: אנחנו עכשיו ביוני.

אבישי ברוורמן: אז השאלה שלי היא איך אנחנו מחישים את התהליך?

אבישי ברוורמן: הלוא הדבר הכי חיובי היה אילו הייתם יושבים כולכם יחד.

אבישי ברוורמן: זה הכי חשוב במקום שאני אקרא את זה כאן ונתקדם.

<לאה ורון: ב-26 בפברואר התקבלה במליאת הכנסת.

אבישי ברוורמן: לכן אני מעדיף שתשבו במהירות – ותתחייבו לי עכשיו – גם ביניכם וגם עם חבר הכנסת שטרית במקום שנעשה את זה כאן.

אבישי ברוורמן: זה יהיה הכי אפקטיבי.

אבישי ברוורמן: אבל אני רוצה לתחום את זה בזמנים.

<עודדה פרץ: בסדר גמור.

<עודדה פרץ: מקובל לגמרי.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שטרית, מה דעתך?

אבישי ברוורמן: בכמה נתחם זאת?

מאיר שטרית: בחודש.

אבישי ברוורמן: חודש מקובל?

אבישי ברוורמן: נהדר.

<עודדה פרץ: מקובל.

<עודדה פרץ: התחלתי להגיד שאנחנו במהלך של רפורמה.

<עודדה פרץ: אני לא אפרט את כל הפרטים שלה, אבל חשוב לי להגיד שהדיווח של הבנקים לממשק הזה יתאפשר רק אחרי שהרפורמה תיכנס לתוקף.

<עודדה פרץ: התזכיר של החוק צריך להיכנס בקרוב, ואני מעריכה שייקח כמה חודשים עד שהוא ייכנס לתוקף, ובאותו זמן תיכנס גם ההוראה שלנו לתוקף.

<עודדה פרץ: זה כבר עבר את כל התהליכים של הוועדה המייעצת של המפקח על הבנקים, ואז נצטרך לתת לבנקים זמן היערכות.

<עודדה פרץ: אי אפשר שהדיווח לממשק הזה יהיה שונה מהדיווח שיהיה - - - אנחנו משנים לגמרי את ההגדרה של חשבונות ללא תנועה.

<עודדה פרץ: היום ההגדרה לא טובה שנכנס אליה הרבה מאוד דברים שכן יש קשר עם הלקוח.

<עודדה פרץ: אז אין בעיה להקים את כל מה שצריך ולעשות את כל מה שצריך כדי להכין את זה, אבל הדיווח ייקח זמן.

<אתי בנדלר: את מדברת על תחילה נדחית או מאוחרת של הצעת החוק הזאת לכשהיא תגובש בנוסח שיגובש לקריאה שנייה ושלישית כדי לאפשר הקמת מערכת דיווח או את מפנה את תשומת הלב לכך שבהצעת החוק הזאת יהיה צורך לעשות שימוש בהגדרות שבעצם מצויות בתזכיר הצעת חוק שטרם הפכה להצעת חוק?

<עודדה פרץ: גם זה.

<עודדה פרץ: אם אפשר רצוי להפנות לפקודת הבנקאות להפנות כבר - -

<אתי בנדלר: אבל לא נוכל להפנות.

<אתי בנדלר: זה בעייתי.

<עודדה פרץ: אז אחרי כן נצטרך לעשות תיקון.

<אתי בנדלר: כרגע נצטרך להסתמך על הגדרות קיימות או לשלב בהצעת החוק הזאת הגדרות חדשות לחלוטין.

<אתי בנדלר: למשל, מה זה "חשבון רדום"?

<עודדה פרץ: חשבון ללא תנועה.

<אתי בנדלר: חשבון ללא תנועה, ותגישו אתם הצעה להגדרה בהתאם להצעה שכלולה בתזכיר.

<עודדה פרץ: זה כפל של הגדרה?

<אתי בנדלר: מקסימום כשתגישו את הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) נעשה תיקונים עקיפים בהצעת החוק הזאת אם החוק הזה יתקבל קודם.

<עודדה פרץ: זאת לא בעיה, זה טכני.

<עודדה פרץ: רק רציתי להפנות את תשומת הלב שתחילת השימוש במאגר ללקוחות הבנקים תצטרך להידחות.

אבישי ברוורמן: יש לך הערכת זמן?

<עודדה פרץ: אנחנו מניחים שצריך לתת לבנקים כשנה להיערכות לנושא הזה כי זאת היערכות מאוד - -

<אתי בנדלר: ממתי?

<עודדה פרץ: מהרגע שהחוק ייכנס לתוקף.

<אתי בנדלר: החוק ההוא שעדיין לא פורסמה הצעת החוק שלו או מהחוק הזה?

<עודדה פרץ: לא, מהחוק ההוא שאנחנו רוצים לקדם במהירות המקסימלית.

<עודדה פרץ: זה נמצא באוצר כבר בשלב מאוד מתקדם.

אבישי ברוורמן: אז אם נעשה את כל החישובים, מה זה אומר?

מאיר שטרית: חמש שנים.

<עודדה פרץ: לא, לא.

<עודדה פרץ: ההערכה שלי היא שנה ורבע, שנה וחצי.

<עודדה פרץ: זה תלוי בהליכי חקיקה.

<עודדה פרץ: החוק הוא מאוד כללי.

<עודדה פרץ: הוא מסמיך את המפקח לעשות כל מיני דברים.

<עודדה פרץ: הוא מסמיך את הנגידה.

אבישי ברוורמן: אני רואה שטיבי כבר מחייך.

אבישי ברוורמן: הוא יודע שהוא לא צריך יותר - - -

<טיבי רבינוביץ: זאת הבעת שמחה - - -

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת שטרית, בבקשה.

מאיר שטרית: אין לי שום דבר נגד החקיקה של בנק ישראל.

מאיר שטרית: הלוואי שהיו עושים את זה בלי קשר אלי בכלל.

מאיר שטרית: הם יכלו לעשות את זה מזמן, אף פעם לא הפרעתי לבנק ישראל.

מאיר שטרית: אני לא רוצה לתלות את החוק שלי בפעולות של בנק ישראל.

מאיר שטרית: מניסיוני גם כשר אוצר כשבנק ישראל עושה חוק לפעמים זה לוקח אפילו עשר שנים כמו חוק בנק ישראל, למשל.

<עודדה פרץ: זה לא אותו דבר.

מאיר שטרית: אני לא מאשים את בנק ישראל.

מאיר שטרית: זה תלוי בהמון גורמים.

מאיר שטרית: אבל למשל השינוי בחוק בנק ישראל נדון לפחות בחמש ממשלות.

<עודדה פרץ: זה לא אותו דבר.

מאיר שטרית: זה לא עבר - -

אבישי ברוורמן: זאת לא גזירה שווה.

אבישי ברוורמן: בחוק בנק ישראל היה - - - סמכויות - -

מאיר שטרית: זה לא עבר עד שסטנלי פישר הגיע.

<עודדה פרץ: מבחינתנו הכול מוכן.

<עודדה פרץ: זה תלוי בכנסת.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: אני ודאי לא מעכב את חקיקת בנק ישראל.

מאיר שטרית: אבל אני לא רוצה להתלות את החוק הזה בבנק ישראל.

מאיר שטרית: מאחר שיש הסכמה על התכלית שלו, גם של בנק ישראל וגם של האוצר אני מוכן לשבת איתכם בלי מגבלה של זמן מצדי כדי לקדם את החוק הזה ולהביא אותו תכל'ס לחקיקה.

מאיר שטרית: יכול להיות מצב שאחרי החוק הזה יבוא חוק של בנק ישראל שעושה הגדרות, וכמו שאמרה אתי, מה שצריך לעשות במקרה כזה זה להכניס בחוק שלכם הפניה בתיקונים עקיפים; במקום "חשבונות רדומים" יהיה "חשבון ללא תנועה".

מאיר שטרית: היו דברים מעולם.

מאיר שטרית: אפשר לתקן את זה.

<עודדה פרץ: זאת לא בעיה.

מאיר שטרית: לגבי הזמן - קשה לי להאמין שבנק ממוחשב - -

אבישי ברוורמן: איך קראו לאחד הבנקים?

אבישי ברוורמן: "הבנק שצועד עם הזמן".

מאיר שטרית: הבנקים היום ממוחשבים בצורה מאוד גבוהה, וקשה לי להאמין שבנק ממוחשב שיש לו כל החשבונות רשומים בכל מקום.

מאיר שטרית: בכל דבר אפשר לעשות שאילתה.

מאיר שטרית: אחד החברים שלי הוא מי שהיה סמנכ"ל בנק לאומי שאחראי לכל המחשוב של בנק לאומי יצחק מלאך שהיה ראש ממר"מ בצבא בזמנו.

מאיר שטרית: שאלתי אותו לא על החוק הזה ספציפית, אלא מה יכולת המחשוב של הבנק.

מאיר שטרית: הוא אמר לי שיכולים לעשות כמעט כל דבר באופן מידי.

מאיר שטרית: לכן אני לא חושב שצריך שנה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שזאת הבעיה של הרצון ולא של יכולת.

מאיר שטרית: בדיוק.

מאיר שטרית: המחשוב נותן פתרונות הרבה יותר קצרים - -

אבישי ברוורמן: טיבי, אתה שומע?

אבישי ברוורמן: זאת שאלה של רצון ולא של יכולת.

מאיר שטרית: יש פתרונות הרבה יותר מהירים משנה, ולכן לא צריך לחכות שנה עד שיממשו את זה.

מאיר שטרית: אני בהחלט חושב – ואני מסכים אתך – שצריך זמן היערכות לבנקים.

מאיר שטרית: אני מציע לבדוק הלכה למעשה מקצועית מול הבנקים מה הזמן הדרוש.

מאיר שטרית: הבנקים בדרך כלל רוצים יותר זמן.

מאיר שטרית: אם אני הייתי בנק, ויש לי במחזור שלי 10 מיליארד שקל שמסתובבים חופשי בהון העצמי שלי, שהוא בעצם לא שלי, למה שאני אחזיר אותם?

מאיר שטרית: אני אעדיף לא להוציא אותם מהמחזור שלי.

<עודדה פרץ: אנחנו לא רוצים שידווחו על משהו - -

אבישי ברוורמן: אנחנו מבינים את הנקודה, אבל בואו קודם נגמור את החודש הזה שבו תגישו את הדברים.

אבישי ברוורמן: אני פותח את הדיון.

אבישי ברוורמן: עורכת הדין לירון מאוטנר לוגסי ממשרד המשפטים, בבקשה.

<לירון מאוטנר לוגסי: גם אנחנו תומכים, כמובן, ברעיון.

<לירון מאוטנר לוגסי: הממשלה אחידה בנושא הזה, ומאוד מעוניינת.

אבישי ברוורמן: מאוד יפה שכל השרים ביחד בממשלה מסכימים.

אבישי ברוורמן: זה פשוט נפלא.

אבישי ברוורמן: קודם הייתה לנו בעיה עם שר האנרגיה שהצטרף.

<אתי בנדלר: זאת תפנית מעמדת הממשלה בכנסת הקודמת שהתנגדה לזה נחרצות.

<לירון מאוטנר לוגסי: חשוב לי לומר טרם אנחנו יוצאים לדרך זה גם בעקבות ההערות פה שהיום משרד האוצר שהסדיר את זה פעל מכוח סמכויות כלליות שיש לו.

<לירון מאוטנר לוגסי: גם לפיקוח על הבנקים יש הסמכויות הכלליות שלול.

<לירון מאוטנר לוגסי: אני מבינה שהממשלה מעוניינת לקדם הצעה ספציפית בנושא הזה.

<לירון מאוטנר לוגסי: אני מבקשת לשקול לאור ההערות שהיו פה כיוון של הסמכה רחבה שכן תקים את המאגר פה בהוראה, אבל שתהיה רחבה כזאת שתוכל להתאים כל אחד להגדרות בחוק שלו ולדרישות שכל אחד רוצה מול המפוקחים שלו.

אבישי ברוורמן: צריך לעשות בשום שכל.

<אתי בנדלר: אני רוצה לענות לעניין הזה.

<אתי בנדלר: קודם כול להצעת החוק הזאת יש מטרה, כפי שהצהיר עליה המציע, חבר הכנסת שטרית, וככל שהנוסח שאתם תגבשו יתאים למטרה אני מניחה שאפשר לחיות עם זה גם אם חלק מהדברים יהיו בסופו של דבר לא מפוקחים פרלמנטרית – לא בתקנות, אלא בהוראות או של הפיקוח על הבנקים או של אגף שוק ההון.

<אתי בנדלר: עם זאת יש דברים – ואני כבר אומרת מראש שאתם צריכים לקחת לתשומת לבכם – שיכול להיות שהוועדה לא תראה בעין טובה הצעה שלכם שתתיר את הכול להוראות; כי הוראות הממונה או המפקח, נכון שיש להן מעמד מחייב כלפי המפוקחים שלהם, אבל עדיין דרך השינוי שלהם אנחנו יודעים שזה הרבה יותר נזיל, הרבה יותר קל.

<אתי בנדלר: עדיין ניתן לשנות אותם כמו שמשנים נהלים בלי פיקוח פרלמנטרי.

<אתי בנדלר: ויש דברים שיכול להיות שהוועדה תגיד, את זה אני רוצה לוודא, אני רוצה לראות איזה הסדר אתם מציעים בעניין הזה.

<אתי בנדלר: אז צריכים למצוא את דרך המלך בעניין הזה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: נציג האפוטרופוס הכללי, ד"ר איתי הס.

<איתי הס: שלום.

<איתי הס: קודם כול אנחנו, כמובן, תומכים בהצעה - -

אבישי ברוורמן: וכמובן, אתם גם תומכים בהערה שכל הכספים ששוכבים בבנקים יעברו אליכם מחר.

<איתי הס: אני אתייחס להערה הזאת מיד.

<איתי הס: בעניין שתי ההצעות שמונחות כאן אנחנו סבורים, וגם בהתאם לעמדה שהביע כאן נציג האוצר, שהמידע עצמו צריך להתנהל באוצר בין אם זה שוק ההון או בנק ישראל, אבל אצל מי שבידיו סמכויות אכיפה ויוכל גם לוודא שהעניין הזה מטופל.

<איתי הס: לכן אנחנו מעדיפים את הנוסח שהציע חבר הכנסת שטרית ולא של חברת הכנסת יחימוביץ.

אבישי ברוורמן: אנחנו ממזגים פה.

אבישי ברוורמן: הם יצטרכו לשבת יחד למצוא את הנוסח המתאים.

מאיר שטרית: הצעת החוק שלי מכלילה גם את החוק של חברת הכנסת יחימוביץ.

אבישי ברוורמן: יקבלו את הקרדיט, אבל ימצאו פתרון משותף.

<איתי הס: בעניין ניהול הכספים והעברת הכספים, כפי שהעיר כאן חבר הכנסת שטרית בצדק, הדבר הזה מתבצע בצורה מאוד מינורית בשוליים אף על פי שיש הוראות חוק ספציפיות שמחייבות את זה.

<איתי הס: לכן זה לא עלה לדיון ולא המקום לדון בעניין הזה, אבל כמחשבה עתידית - -

מאיר שטרית: האפוטרופוס עשה ניסיון בעבר לקבל מהבנקים את הכספים האלה?

<איתי הס: עשינו ניסיון, ואני אומר עוד דבר בהקשר הזה – בחלק גדול מהמקרים כשהבנק כבר מעביר כספים אלה לא כספים שאין להם בעלים, אלא כספים שהבנק איננו בקשר עם הבעלים.

<איתי הס: זה יכול להיות מסיבה טריוויאלית שבעל החשבון עבר דירה ולא עדכן את הכתובת בבנק.

<איתי הס: אנחנו מוצאים את הבעלים מהר מאוד.

<איתי הס: אנחנו לא מנהלים את הכסף.

<איתי הס: אפילו הכסף מגיע אלינו אנחנו מוצאים את האדם.

אבישי ברוורמן: כשיש תמריץ מוצאים מהר.

מאיר שטרית: כשיש רצון יש יכולת.

אבישי ברוורמן: כשאין תמריץ, והכסף מתגלגל אז לא עושים מאמץ.

<עודדה פרץ: יצוין שיש בעיה בהגדרה, ולכן חלק מהרפורמה שאנחנו עושים בתחום הזה זה להגדיר מחדש את החשבונות ללא תנועה כדי שלא יגיעו דברים שלא צריכים להגיע.

<איתי הס: אנחנו נשמח להיות חלק מהפרויקט הזה.

מאיר שטרית: אם מותר הערה מהעבר.

מאיר שטרית: כשהיו מנהלים עם ערפאת משא ומתן – בזמנו ניהלתי אתו משא ומתן על עניינים אחדים גם כשהייתי שר האוצר בממשלה וגם בנסיבות אחרות – מדיני וכלכלי – וכאשר היינו מתווכחים על משהו ומגיעים בסוף לפרשת דרכים להחליט – אתה מוכן או לא מוכן?

מאיר שטרית: – הוא תמיד היה אומר:

מאיר שטרית: If there is a will there is a way.

מאיר שטרית: זה היה משפט קבוע שלו.

אבישי ברוורמן: המשפט של ערפאת זה בעצם אינטרפרטציה של אחד הפילוסופים הגדולים ביותר בארצות-הברית, שחקן ומאמן בייסבול נודע בשם יוגי ברה שאמר: "If you walk on the road and there is a fork – take it".

<איתי הס: אצלנו המוטיבציה היא חובתנו על-פי דין, אז אנחנו מבצעים את האיתור.

<איתי הס: צריך לשקול כשאנחנו עוסקים בשאלת העברת הכספים – לא רק הדיווח – האם אנחנו לא רוצים לכרוך את זה גם באיזושהי בחובת איתור אקטיבי שתוטל על הבנקים לפני שהם מעבירים?

<אתי בנדלר: ברור.

<עודדה פרץ: זה חלק מהרפורמה.

<איתי הס: מצוין.

מאיר שטרית: ודאי.

מאיר שטרית: זאת המטרה של החוק.

<איתי הס: איתור הבעלים לא על ידי כך שהבעלים עצמם ייכנסו למאגר ויגידו, זה שלי, אלא הבנק.

אבישי ברוורמן: רבותי, מכיוון שאני רוצה להתכנס אני מבקש להתקדם.

אבישי ברוורמן: בבקשה, אדוני.

אבישי ברוורמן: תציג את עצמך.

<רונן ניסים: רונן ניסים, המחלקה המשפטית בבנק ישראל.

<רונן ניסים: בנק ישראל נמצא כאן בשני כובעים, האחד של הפיקוח על הבנקים וכובע נוסף - -

אבישי ברוורמן: אני מניח שלבנק ישראל, להוציא מגופים אחרים, יש תיאום בין הגופים.

<רונן ניסים: כמובן.

<רונן ניסים: רק רציתי להדגיש שזה בכובע השני כאחד המוסדות הפיננסיים שמופיעים בהגדרה.

<רונן ניסים: ההערה שלי, כמובן - -

מאיר שטרית: החוק חל גם עליכם.

<רונן ניסים: אז פה יש בעיה קטנה.

<רונן ניסים: למעשה, בנק ישראל מנהל עבור המדינה את כל נושא המלוות.

<רונן ניסים: כמובן, המטרה חשובה, ואנחנו מצטרפים, אבל אנחנו מבקשים שבנק ישראל - -

אבישי ברוורמן: יש לי רעיון יוצא מן הכלל שאני חושב שד"ר פלוג ממש תאהב:

אבישי ברוורמן: בואו נגדיר את כל הרזרבות שקונים בתור "חובות אבודים" ללא דורש.

אבישי ברוורמן: זאת, כמובן, בדיחה.

<רונן ניסים: במישור המעשי "נאה דורש, נאה מקיים" – כבר היום באתר בנק ישראל שהוא אתר חדש ניתן לאתר את כל מי שהוא בעל מלווה.

מאיר שטרית: בנק ישראל עשה את זה בעבר.

<רונן ניסים: נכון.

<רונן ניסים: לכן מעשית אין צורך לכלול את בנק ישראל.

<אתי בנדלר: אם כך גם אין צורך בחוק להתייחס לגופים המוסדיים שהמפקח על הביטוח ואגף שוק ההוון אחראי עליהם.

<רונן ניסים: זה מוביל אותי לנקודה השנייה.

<רונן ניסים: כספים ללא דורש מוגדרים ככספים מוחזקים במוסדות פיננסיים.

<רונן ניסים: בנק ישראל, למעשה, לא מחזיק את אותם כספים.

<רונן ניסים: הוא מנהל אותם עבור המדינה.

<רונן ניסים: כאשר בא אדם ומבקש לפדות את המלווה בנק ישראל מחייב את המדינה.

<רונן ניסים: לכן יש בעיה של קושי מהותי, ולכן אנחנו מבקשים להחריג את בנק ישראל.

אבישי ברוורמן: יש לכם חודש לשבת יחד וללבן את הדברים, ולמצוא פתרון בשום שכל.

אבישי ברוורמן: זה מה שאמרה קודם עודדה.

אבישי ברוורמן: במקום להחריג מיד יכול להיות שתשבו יחד ותמצאו את הפתרון בהגדרות.

<אתי בנדלר: אני רק מזכירה לך שמר חסדיה דיבר על כך שיכול להיות שזה לא יהיה מאגר מידע, אלא ממשק אינטרנטי – איזשהו צינור להעברת מידע.

<אתי בנדלר: אז אם כך אין שום סיבה שהמידע הזה לא יכלול גם את המלוות.

<רונן ניסים: אין התנגדות למטרה ולכך שכל אזרח יוכל לאתר את המלוות, אבל זה כבר קיים היום.

אבישי ברוורמן: אתה יושב פה יחד עם המחוקק ועם כולם.

אבישי ברוורמן: אני רואה שתמצאו בסוף את הפתרון.

אבישי ברוורמן: למה להעלות את זה עכשיו?

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: כל נציגי הממשלה דיברו?

מאיר שלום: אני רוצה לומר משהו.

אבישי ברוורמן: מי גברתי?

מאיר שלום: ליאת בן מאיר מייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים.

מאיר שלום: רק הערה לגבי המונחים.

מאיר שלום: המידע שנאסף היום על-ידי אגף שוק ההון כדי לתת את השירות הזה בממשק הוא מאגר מידע.

מאיר שלום: הוא כולל מידע אישי אודות אנשים.

מאיר שלום: דרך המסירה שלו לאנשים היא דרך של שאילתה.

מאיר שלום: במקרה הזה היא נעשתה בממשק אינטרנטי.

מאיר שלום: פשוט היה בלבול מונחים.

מאיר שלום: אותו דבר היה ניתן לעשות גם לגבי החשבונות הבנקאיים.

מאיר שלום: הפתרון הזה צריך להיות כזה שמגשים את המטרה ומצד שני גם עונה על סכנות של אבטחת מידע, לרבות - - -

<אתי בנדלר: אין ספק שהסכנות של אבטחת מידע הן סכנות ממשיות, ויש לתת עליהן את הדעת בצורה מאוד מוקפדת בהכנת הצעת החוק.

<אתי בנדלר: זאת אחת הסיבות שהיושב-ראש אמר שראוי שתתכנסו ותשבו יחד ותיתנו תשובות לכל השאלות האלה.

אבישי ברוורמן: תשבו יחד כל כך הרבה אנשים מבוגרים, ותמצאו את הפתרונות.

אבישי ברוורמן: שמעתי את כל נציגי הממשלה, ועכשיו אני עובר לנציגי הבנקים.

אבישי ברוורמן: אני אתחיל, כמובן, עם טיבי רבינוביץ שאחראי על קשרי החוץ של הבנק.

<טיבי רבינוביץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<טיבי רבינוביץ: זאת יוזמה נכונה, ואנחנו מברכים עליה.

<טיבי רבינוביץ: לצערי, כבר שלוש שנים אנחנו מנסים להקים מיזם כזה ולא הצלחנו.

אבישי ברוורמן: מדוע?

<טיבי רבינוביץ: אני אשתדל להסביר לך.

<טיבי רבינוביץ: בבריטניה קיים מיזם כזה שהוקם על-ידי איגוד הבנקים הבריטי.

<טיבי רבינוביץ: אפילו הייתי שם בעצמי ופגשתי את האנשים.

<טיבי רבינוביץ: הם הקימו מיזם שכל אזרח יכול לגשת למיזם, להקיש מספר תעודת זהות, ולקבל את כל הפרטים.

<טיבי רבינוביץ: לפני שלוש שנים הצענו להקים בעצמנו מיזם כזה.

<טיבי רבינוביץ: איגוד הבנקים פנה לכל הגורמים וביקש להקים מיזם כזה.

<טיבי רבינוביץ: לצערי, לא הצלחנו עד עצם היום הזה בגלל סוגיות של הגנת הפרטיות ואבטחת מידע שמנעו מאתנו להקים את המיזם הזה.

<טיבי רבינוביץ: ובעצם עד היום אנחנו צריכים לבוא לפה ולשמוע שלא הצלחנו לעשות דבר שהוא לטובת הלקוח.

אבישי ברוורמן: טיבי, תחדד.

אבישי ברוורמן: במקרה יש אצלי במשפחה אנשים שמתפרנסים מעיסוק בסייבר ובאבטחת מידע.

אבישי ברוורמן: אפשר למצוא פתרונות, ושום דבר לא חסוי - -

<טיבי רבינוביץ: אתה צודק.

אבישי ברוורמן: - - וכמו שאמר חבר הכנסת שטרית, להפך – אנחנו רוצים שהשמש תחשוף את זה לציבור כדי שהציבור יפנה.

אבישי ברוורמן: מה הבעיה?

אבישי ברוורמן: תן דוגמה.

<טיבי רבינוביץ: הבעיה היא שייתכן מצב שאתה תוכל להיכנס למיזם, ואם לי אבדה תעודת הזהות, ואתה במקרה מצאת ברחוב אתה יכול להיכנס למיזם הזה, להקיש את תעודת הזהות שלי ולקבל את הפרטים על החשבונות שלי.

מאיר שטרית: סליחה, אתה לא מקבל שום פרט, אני מצטער.

מאיר שטרית: מאחר שיש לי ניסיון בעניין הזה עם הקנסות אני יודע שכל בן אדם יכול להיכנס עם תעודת הזהות שלו או עם מספר הרישיון ולראות את הקנסות.

מאיר שטרית: הוא לא יכול לעשות עם זה כלום כיוון שכדי לקבל כסף, ובכלל לפנות לבנק, הוא צריך להוכיח זהות.

<טיבי רבינוביץ: חבר הכנסת שטרית, הלוואי הייתי יודע שזאת דעתך.

<טיבי רבינוביץ: הייתי לוקח אותך אתי לכל גורמי הרגולציה שלהם אמרנו בדיוק את זה, אבל לא הצלחנו.

<טיבי רבינוביץ: זה בדיוק מה שאמרנו להם – תנו לנו להקים את זה כמו בבריטניה כי כך הדברים עובדים בבריטניה.

אבישי ברוורמן: טיבי, זה מאוד חשוב מה שאמרת – גורמי הרגולציה יושבים כאן - -

<טיבי רבינוביץ: לא, אין טעם - -

אבישי ברוורמן: לא, זה לא אישי.

<קריאות: אנחנו לא נחפש פה אשמים.

אבישי ברוורמן: לא נחפש אשמים, אבל אני שואל את השאלה הזאת כי מה שאמר חבר הכנסת שטרית ממה שאתה אומר שנניח שלי יש חשבון אבוד, ואיבדתי את תעודת הזהות, וגברת בנדלר פתאום מצאה את זה – אישה הכי הגונה שאני מכיר – והיא פתאום "התחרפנה", מה שנקרא.

אבישי ברוורמן: והיא נכנסת ואומרת, אני רוצה לראות מה יש לברוורמן, והיא נכנסת ורואה את זה.

אבישי ברוורמן: מה קרה?

<אתי בנדלר: לא, לא, לא.

<אתי בנדלר: קרה וקרה, אדוני.

<אתי בנדלר: קרה וקרה.

<אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

<אתי בנדלר: אני צריכה לדעת כמה חשבונות בנק יש לאדוני?

<אתי בנדלר: לא כמה יש בכל חשבון, אלא כמה חשבונות יש לך?

אבישי ברוורמן: אבל אז לא נוכל לחשוף כלום.

<טיבי רבינוביץ: פרופ' ברוורמן, זאת עמדת המשפטנים, ולכן אנחנו לא הקמנו עד היום את המיזם הזה.

<אתי בנדלר: וטוב שכך.

<אתי בנדלר: לכן זה לא צריך להיות באיגוד הבנקים.

<טיבי רבינוביץ: אבל למה?

<אתי בנדלר: כדי לא לפגוע בפרטיות.

<אתי בנדלר: לכן גם אמרתי שיש כאן

<אתי בנדלר: היבטים חשובים של הגנת הפרטיות שצריך לתת את הדעת עליהם - - - אצל גורם ממשלתי או במשרד האוצר.

מאיר שטרית: הבנקים אינטרסנטיים.

<אתי בנדלר: בוודאי.

<טיבי רבינוביץ: גברת בנדלר, מה ההבדל אם אני נכנס מחר בבוקר למיזם של האוצר, מקיש את הפרטים ומקבל את הפרטים אודות חשבונותיו של חבר הכנסת ברוורמן - -

<אתי בנדלר: אתה כבר נתת את הפתרון.

<אתי בנדלר: אני בכלל לא בטוחה שזה הפתרון.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת.

<טיבי רבינוביץ: אבל מה ההבדל בין אם את נכנסת למיזם של משרד האוצר או אם את נכנס למיזם של איגוד הבנקים?

<טיבי רבינוביץ: שום הבדל.

מאיר שלום: ההבדל הוא מי מחזיק את המאגר הזה; מי מחזיק את הנתונים שמאפשרים - - -

<אתי בנדלר: תגידי את זה למיקרופון.

<אתי בנדלר: זה מאוד חשוב, ליאת.

<אתי בנדלר: חשוב שזה ייכנס לפרוטוקול.

אבישי ברוורמן: אבל נניח שאתה צודק, אבל הרגולטורים רוצים שזה יהיה במשרד האוצר, בבנק ישראל או בגוף אחר – מה יקרה אם אתם תעבירו להם את כל - - -

<טיבי רבינוביץ: שום דבר.

אבישי ברוורמן: זאת לא הבעיה.

<אתי בנדלר: אבל זה לא סתם שהרגולטורים רוצים, אדוני.

<אתי בנדלר: תקשיב למה שאומרת גברת בן מאיר ממשרד המשפטים.

<אתי בנדלר: תחזרי על דברייך – מה ההבדל?

<טיבי רבינוביץ: אני אגיד לך מה ההבדל.

<טיבי רבינוביץ: ההבדל הוא שבבריטניה הבריטים יכולים לקבל את כל הפרטים בכניסה מאוד מהירה למיזם שהיה אמור לקום לפני איקס זמן.

<טיבי רבינוביץ: בלי שחבר הכנסת שטרית יעביר את הצעת החוק שלו אנחנו היינו מוכנים לעשות את זה.

<טיבי רבינוביץ: לא זו אף זו – היינו מוכנים אפילו לקבל על עצמנו כל מיני מגבלות, מה לחשוף ומה לא לחשוף.

<לאה ורון: שמבטיחות - -

<טיבי רבינוביץ: שמבטיחות ומה שאת לא רוצה.

אבישי ברוורמן: בבריטניה זה עובד?

<טיבי רבינוביץ: זה עובד מצוין.

<טיבי רבינוביץ: זה כבר לא רלוונטי כי הצעת החוק כבר מתקדמת.

מאיר שלום: אני לא יודעת כמה הדיון הזה רלוונטי כרגע.

מאיר שלום: זאת לא שאלה שהגיעה אלינו ודנו בה.

מאיר שלום: אבל אם אתם שואלים אותי מה ההבדל – ההבדל הוא בשני דברים: מי מחזיק את מאגר המידע.

מאיר שלום: מי שעושה שאילתה זה רק השאילתה, אבל מאחורי זה יש מאגר מידע.

מאיר שלום: אז השאלה היא מי מחזיק אותו – גורם ממשלתי או לא?

מאיר שלום: שאלת משנה שקשורה לזה היא שכדי שימסרו לך את המידע עליך אתה צריך לבד מתעודת זהות למסור עוד נתון.

מאיר שלום: השאלה, מי יקבל את הנתון הזה כדי שיידע שזה אתה, והנתון הוא אמת?

מאיר שלום: זה לא הגיע לבחינה שלנו.

מאיר שלום: אבל אם אתם שואלים באופן עקרוני, אלה ההבדלים.

מאיר שלום: אבל נראה לי שכרגע ממילא הכוונה להצעות - - -

אבישי ברוורמן: אם הייתם יושבים יחד אפשר לקדם את זה.

אבישי ברוורמן: אני מציע להתכנס.

מאיר שטרית: רק משפט אחד.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לך שבזמני כשר משפטים עבר החוק של שירותי נתוני אשראי.

מאיר שטרית: היה אז ויכוח חריף מאוד האם לאסוף נתונים רק חיוביים או רק שליליים; ובסוף החוק נעשה רע, בעיני כי הוא אוסף רק נתונים שליליים ולא חיוביים.

מאיר שטרית: זה פוגע, לדעתי, באנשים, ואני לא מבין למה.

<אתי בנדלר: זה לא צריך לפגוע באנשים ברגע שיעשו תעודה בנקאית אישית.

מאיר שטרית: עוד מעט כשיהיו תעודות ביומטריות לא תהיה בעיה כזאת כי אז לכל אחד יש חתימה אלקטרונית ויכול להזדהות לבד.

<אתי בנדלר: כל מי שירצה יוכל לקבל מהבנק שלו תעודה שמעידה על הקרדיטזציה שלו.

<לאה ורון: אדוני מדבר על כך שזה כמו חברות פרטיות שעשו את זה.

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: שנית אתה יכול להיכנס לאתר של הבנק באינטרנט, אתה יכול להיכנס לחשבון שלך על בסיס קוד ומספר הזהות שלך ולראות את כל החשבונות שלך בצורה מפורטת.

מאיר שטרית: עובדה שהבנקים מספקים את זה לכל עם ישראל.

מאיר שטרית: זאת אומרת טכנית, בלי להיות חכם גדול בטכנולוגיה, אין שום בעיה לסדר את זה, שהמאגר יהיה באוצר.

מאיר שטרית: אני מעדיף שהמאגר יהיה מחוץ לבנקים.

מאיר שטרית: לבנקים אין אינטרס לחשוף את האינפורמציה הזאת.

מאיר שטרית: לכן אני מעדיף, כמו שהחוק שלי מציע שהמאגר יהיה באוצר.

מאיר שטרית: שם הגוף האובייקטיבי שיהיה לו אינטרס להביא לידיעת הציבור את החומר הזה.

<טיבי רבינוביץ: חבר הכנסת שטרית, סיימת במשהו קצת קשה לי, שלבנקים אין אינטרס.

<טיבי רבינוביץ: לא, לבנקים היה אינטרס להקים את זה.

<טיבי רבינוביץ: מקסימום אתה יכול לא להאמין לי, אבל אני אומר לך שהיה לנו אינטרס משום שהבנקים לא אוהבים חשבונות לא פעילים.

<טיבי רבינוביץ: אז היה לנו אינטרס שהחשבונות האלה יפעלו.

<טיבי רבינוביץ: רצינו להקים את המיזם הזה, אבל לא יכולנו, לא הצלחנו.

מאיר שטרית: אמרתי שזאת לא התרסה נגד הבנקים.

אבישי ברוורמן: טיבי רבינוביץ, אני לא מדבר על הבנקים הישראליים, אבל לעניות דעתי, כל כך הרבה גופים פיננסיים אהבו שיש להם סכומי עתק ששוכבים אצלם ומכניסים להם הכנסות עתק שאף אחד לא מגיע אליהם.

אבישי ברוורמן: אני לא חושב שהם כל-כך סבלו מזה.

אבישי ברוורמן: הבנת מה אני אומר?

אבישי ברוורמן: הם רק הרוויחו מזה.

אבישי ברוורמן: תאוות הבצע זה דבר מאוד שלילי.

אבישי ברוורמן: דיברנו לא על גופים ישראליים, אלא על גופים זרים שלקחו חשבונות אדירים של ניצולי שואה, לא דיווחו לאף אחד כי הכסף הזה התגלגל ועשה עוד ועוד כסף.

אבישי ברוורמן: אז להגיד שאנשים לא אוהבים שיש להם חשבונות ששוכבים אצלם?

<טיבי רבינוביץ: אני מעדיף שיפעל, לא שישכב.

אבישי ברוורמן: תגיד רק לפרוטוקול דבר אחד, שזה לא מפריע לך מה שאמרת קודם, שאם המאגר הזה יהיה בגוף A, B או C, אתה תומך בו.

<טיבי רבינוביץ: כן.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: גברת אהרון מהנהלות הבנקים, בנק לאומי.

אבישי ברוורמן: את אשת מחשבים.

<פרלה אהרון: נכון.

<פרלה אהרון: אני מבקשת להתייחס לשלושה דברים: א', האם בנקים אוהבים שיש להם כסף ששוכב?

<פרלה אהרון: בנקים לא אוהבים שיש להם כסף לא פעיל; א', מכיוון שפעילות עסקית מניבה הכנסה; ושנית כסף ששוכב הוא פתח לסיכונים, למשל סיכוני מעילות.

<פרלה אהרון: זה מאלץ אותנו לנקוט אמצעי בקרה הדוקים ויקרים.

<פרלה אהרון: אז אנחנו מעדיפים שהחשבונות האלה יהיו פעילים.

<פרלה אהרון: ב', לגבי בנק לאומי ספציפית אני רוצה לומר שהבנק העלה את המידע על חשבונות שהיו רדומים 45 ומעלה.

<פרלה אהרון: אם יש לכם באייפד גישה לאינטרנט תוכלו להיכנס לאתר של בנק לאומי, זה זמין עד היום.

<פרלה אהרון: לא היו פניות בקשר לזה, זה נכון.

<פרלה אהרון: כמו כן חד-פעמי כמחווה העברנו לפני כמה שנים 30 מיליון שקל.

<פרלה אהרון: אני לא יודעת אם זה הגיע ליעדו.

<פרלה אהרון: אנחנו העברנו את הכסף.

מאיר שטרית: לאן העברתם?

<פרלה אהרון: אני חושבת שזה הועבר לאפוטרופוס.

<פרלה אהרון: זה היה חד-פעמי בלי שום איתור ספציפי הועברו 30 מיליון שקל.

<פרלה אהרון: אם זה הגיע לניצולי שואה או לא אני לא יודעת, אבל העברנו.

<פרלה אהרון: דבר שלישי, בנק לאומי הקים ב-2006 יחידה מיוחדת שכל תפקידה הוא איתור בעלים ויורשים של חשבונות לא פעילים.

<פרלה אהרון: אנשים שיושבים, וזאת כל העבודה שלהם – לאתר.

<פרלה אהרון: יש להם אחוזי איתור.

<פרלה אהרון: לגבי יכולת המחשוב.

<פרלה אהרון: אני מאוד שמחה שאיציק מלאך הביע אמון במערכות המחשוב, והוא צודק.

<פרלה אהרון: אם נושיב 1,000 מתכנתים ונעשה רק את זה, כנראה, נעשה את זה בזמן קצר.

<פרלה אהרון: אבל אתם יודעים שמערכות המחשוב כפופות לתכניות עבודה.

<פרלה אהרון: אני לא מדברת על המטלות העסקיות, יש לה גם הרבה מאוד מטלות רגולטוריות; הזכרתם תעודת זהות בנקאית וכל מיני דברים אחרים.

<פרלה אהרון: זה נכנס לתעדופים - -

אבישי ברוורמן: משרד האוצר יאשר לכם תוספת גדולה של כוח אדם וכסף בתור סובסידיה לבנקים לפתור את הבעיה.

<פרלה אהרון: לא ביקשנו.

מאיר שטרית: - - - מוכן לשלם להם כדי שיגבו אחוז מסוים מהכסף.

<פרלה אהרון: בסדר.

<פרלה אהרון: תמיד ייתנו לנו כסף.

<פרלה אהרון: יש תעדופים בתכניות עבודה.

אבישי ברוורמן: גברת אהרון, את מכירה את השיר המפורסם במחזמר של אוויטה, "Don't cry for me Argentina"?

<פרלה אהרון: אני יודעת שבנקים תמיד מדברים, וזה דמעות תנין.

<פרלה אהרון: לפעמים זה אמיתי.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יש עוד מישהו שרוצה לומר משהו?

אבישי ברוורמן: אם לא אני מסכם.

אבישי ברוורמן: בבקשה, גברתי.

<יעל אלבז: אני מהרשות לניירות ערך, עורכת הדין יעל אלבז.

<יעל אלבז: אנחנו, כמובן, תומכים בכך ורוצים לציין שבאמת מדובר בנושא בעל חשיבות ציבורית.

<יעל אלבז: אנחנו רק רוצים לסייג לגבי התחולה של החוק על מנהלי קרנות נאמנות.

<יעל אלבז: היום אין בפועל רישום ישיר אצל מנהלי קרנות נאמנות, הכול נרשם אצל הבנקים.

<יעל אלבז: לכן אין להם יכולת לעמוד בהוראות של החוק.

<יעל אלבז: הדבר היחיד שאליו מתייחסים זה רישום שהיה בעבר על סכומים מאוד קטנים שנרשמו באופן ישיר אצל מנהלי הקרנות.

<יעל אלבז: קיים אצלנו היום טופס דיווח, הכול פומבי, ויש מידע אודות היחידות האלה.

<יעל אלבז: לכן אין צורך להחיל על מנהלי קרנות הנאמנות את תחולת החוק.

<יעל אלבז: היחידות נרשמות בבנקים, להם יש חברי הבורסה שיש להם המידע.

<יעל אלבז: למנהלי הקרנות אין יכולת לדעת מי אותו בעל יחידה שקנה את קרן הנאמנות.

<יעל אלבז: אין רישום ישיר אצל מנהלי הקרנות, ולכן יש לנו בעיה עם החלת החוק על מנהלי הקרנות.

מאיר שטרית: למיטב ידיעתי, יש מנהלי קרנות פרטיים, נכון?

מאיר שטרית: אדם יכול לפתוח קרן, להפקיד כסף בידי מנהל תיקים ומנהל קרן נפרדת שלא קשורה לבנק.

מאיר שטרית: יכול?

<יעל אלבז: לא.

<יעל אלבז: בקרן נאמנות אין רישום ישיר אצל מנהל קרן.

<יעל אלבז: זה הופסק ב-2006.

<יעל אלבז: מאז אין רישום ישיר אצל מנהלי הקרנות.

מאיר שטרית: מנהל הקרן לא יודע סכומים של מי הוא מנהל?

<יעל אלבז: לא.

<יעל אלבז: הוא מנפיק יחידות השתתפות, ומי שרוצה לקנות את הקרנות קונה באמצעות הבנקים.

מאיר שטרית: אז את אומרת שבמקרה הזה הבנקים יודעים על הכסף הזה.

<יעל אלבז: כן.

<יעל אלבז: אבל לא מנהלי הקרנות.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני מגיע לסיכום.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מודה לחבר הכנסת שטרית.

אבישי ברוורמן: יש משפט שאני מכיר אותו בלעז – There is nothing more powerful than idea when time comes.

אבישי ברוורמן: הזמן לרעיון הזה היה כבר לפני שנים.

אבישי ברוורמן: אבל לצערי לא בוצע, וטוב שחבר הכנסת שטרית וחברת הכנסת יחימוביץ שהצטרפה אליו שמים את זה על השולחן.

אבישי ברוורמן: באמת יש פה עוולות וכספים, וצריך לפתור את הבעיה הזאת.

אבישי ברוורמן: יש פה הסכמה כללית שכולם מסכימים.

אבישי ברוורמן: עכשיו מה שנשאר לנו זה רק מהירות הביצוע ואיכות הביצוע.

אבישי ברוורמן: לכן אנחנו קובעים היום שבשבוע שיחל ב-21 ביולי נקיים ישיבה נוספת בעניין זה.

אבישי ברוורמן: אני רוצה כבר אז להביא לאישור לקריאה ראשונה את הצעת החוק.

אבישי ברוורמן: אבל לאור מה שאמרו עודדה וכל האחרים, הפנייה שלי לנציגי בנק ישראל ולנציגי משרדי הממשלה – כמובן, בהתייעצות עם חבר הכנסת שטרית ועם חברת הכנסת יחימוביץ – שעד 16 ביולי יישבו יחדיו כדי להעביר לוועדה נוסח.

<אתי בנדלר: לא, אדוני, שיישבו מתי שיישבו.

<אתי בנדלר: עד 16 ביולי יעבירו נוסח מתואם.

אבישי ברוורמן: לזה התכוונתי, אתי.

אבישי ברוורמן: יעבירו נוסח לוועדה שאפשר יהיה לפרסם באתר הוועדה כדי לאשר.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכם על שיתוף הפעולה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה, חבר הכנסת שטרית.

מאיר שטרית: תודה רבה, אדוני.

מאיר שטרית: תודה רבה לכל המשתתפים.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: הישיבה נעולה.