ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 196, 2014-06-11 09:00

דוד רותם: אני פותח את הישיבה.

דוד רותם: נדון היום בצו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט - משקאות משכרים), התשע"ד–2013.

דוד רותם: יש לי פה פנייה של שרת המשפטים שמבקשת לאשר את זה.

<אפרת חקאק: שרת המשפטים בעצם מבקשת להפוך את עבירת הקנס על מכירת אלכוהול בלילה לפי סעיף 2(א1) - - -

דוד רותם: אני רוצה לשאול אותך, אם אתה יכול להגיד לי, עד היום מה עשתה עיריית ירושלים בעניין הזה?

<שמואל שפט: אני יכול להגיד שקשה מאוד לאכוף כל זמן שזה לא הופך להיות לברירת משפט, כי התהליך של האכיפה של הדבר הזה גוררת צורך בהגשת כתב אישום, זה תהליך ארוך ומסובך.

דוד רותם: מה מסובך בלהגיש כתב אישום?

<שמואל שפט: אם אדוני מבין, - - -

דוד רותם: אני קצת מבין, לא הרבה, אבל בעיריית ירושלים אני יודע שהגשת כתב אישום זו לא בעיה בכלל.

<שמואל שפט: הכוונה היא – תראה, השאלה אם רואים באמת בעניין ערך, ובשביל להגיש כתב אישום אתה צריך קודם כול בהתחלה כמובן שיהיה המפקח שרואה את העבירה, עֵד, זה צריך להגיע ללשכה המשפטית שיגישו על הדבר כתב אישום.

<שמואל שפט: כלומר, הרי בכל מקרה אם האדם מעוניין להישפט, ברגע שהוא מעוניין להישפט, אם אין ראיות על הדברים האלה הרי הדבר לא יצא אל הפועל.

<שמואל שפט: הנקודה, הדרך האפקטיבית – כלומר, קודם כול צריך לקחת בחשבון שמדובר על עבירות שנעשות בלילה, לא מדובר על עבירות שנעשות ביום כשכל הפיקוח העירוני נמצא וזה יותר פשוט, אז זה יותר מסובך להגיע לדבר הזה, יש צוותים יותר מצומצמים.

<שמואל שפט: אז כדי שלפחות הדבר הזה יוכל לצאת אל הפועל, האפשרות הזאת שמאפשרת להגיש את ברירת המשפט עוזרת לעניין הזה, כשהחשש שאם מישהו באמת חושב שזה לא - - -

דוד רותם: אבל הרי הצוותים המצומצמים גם בלילה מסתובבים, אז מי ירשום ברירת משפט?

<שמואל שפט: הם, הם.

<שמואל שפט: הצוותים האלה - - -

אורי מקלב: אני מאוד מעריך את עורך-דין שפט, אבל לא כל כך הבנתי את ההסבר שלך.

<שמואל שפט: אסביר.

אורי מקלב: מדוע בלילה לאותו צוות יותר קל להגיש ברירת קנס מאשר בית-משפט, זה רק אם תבוא ותגיד לי – ואני יכול להבין טוב – שאותם צוותים שמסתובבים בלילה קשה להם אחרי זה לבוא להשיב בתוך בית-משפט, כשהם עומדים מול שופט יותר קשה להם להוכיח את האשמה, מה שאין כאן כשנותנים ברירת קנס, אם יכולתי להבין את דבריך, אז זה דברים שלא צריך להוכיח הרבה.

<שמואל שפט: לא, ממש לא.

אורי מקלב: נותנים ברירת קנס, את זה אפשר לתת גם בלילה, במה שנקרא במחשכים - - -

<שמואל שפט: חלילה, חלילה.

אורי מקלב: אם ניקח את מה שאמרת - - -

<שמואל שפט: לא, לא, אדוני ממש לא הבין אותי, אסביר.

אורי מקלב: זה הייתה המשמעות של להוכיח במשפט - - -

<שמואל שפט: ממש לא, אסביר עוד פעם.

<שמואל שפט: חבר הכנסת מקלב, אסביר את הדברים בצורה, אני חושב בהירה.

<שמואל שפט: על מנת להגיש גם ברירת משפט היסודות צריכים להיות – אני אומר רק שהתהליך הארוך הזה של הגשת כתב אישום על נושא כזה היא רק שאלה, כלומר, אני מניח שחבר כנסת מעוניין למגר את התופעה הבעייתית הזאת שברירת משפט היא טובה ביותר, כי ממה נפשך?

<שמואל שפט: ככל שהבן-אדם ירצה להגיע לבית-משפט הוא יגיע לבית-משפט והכל יידון בבית-משפט ואין שום בעיה.

<שמואל שפט: מצד שני, הדרך מהבחינה הזאת בשונה מזה, הפקח עצמו יכול לתת ברירת משפט, הוא לא צריך להגיע ללשכה המשפטית, לא צריך להגיע לתהליך של כתב אישום, כי ברירה המשפט עצמו מעצמה מהווה את כתב האישום הזה, זו דרך נוחה שמצאו, היא יותר אפקטיבית על מנת למגר את התופעה.

<שמואל שפט: אלא אם כן חבר הכנסת חושב שלא רוצים לטפל בתופעה הזאת.

דוד רותם: אני חושב שאתם לא רוצים לטפל בתופעה הזאת.

<אפרת חקאק: סליחה, אבל גם היום אתם לא חייבים להגיש כתב אישום.

<שמואל שפט: חייבים להגיש כתב אישום.

<אפרת חקאק: לא, היום יש לכם ברירת קנס.

<שמואל שפט: לא, אין לנו ברירת קנס.

<שמואל שפט: סליחה, את טועה.

<שמואל שפט: מה שיש לנו היום, מה שהצו עשה, הוא קבע את זה כקנס, לא כברירת קנס.

<אפרת חקאק: עבירת קנס.

<שמואל שפט: זה עבירת קנס.

<שמואל שפט: בואו נבחין בין שני מושגים, בין עבירת קנס לבין ברירת קנס.

אורי מקלב: צריך להסביר ליועצת המשפטית את ההבדלים, אני לא יודע אם, אני לא בטוח שיש לה מספיק ניסיון לדעת את ההבדל בין – היא חסרת ניסיון, היועצת המשפטית הזאת בנושאים האלה.

<שמואל שפט: אסביר את ההבדל הזה.

<שמואל שפט: מה שהצו קבע - -

אורי מקלב: רק כדאי באמת להסביר לה.

<שמואל שפט: - - שיש פה עבירה שהיא עבירה על מנת להגיש – לעבירה צריך להגיש כתב אישום עליה.

<שמואל שפט: אם היו רוצים לעשות ברירת קנס היה צריך לעשות צו של ברירות קנס.

<שמואל שפט: אם חברתי רוצה, אסביר בצורה מפורטת יותר את ההבדל בין ברירת קנס - - -

דוד רותם: למה לא ביקשתם?

<שמואל שפט: מה?

דוד רותם: לעשות את זה לצו, ברירת קנס.

<שמואל שפט: קודם כול מי שביקש זה – הממשלה פה פונה אל הדבר הזה.

דוד רותם: נכון.

<שמואל שפט: אבל אני אומר, ברירת המשפט וברירת הקנס הם שני דברים חלופיים שנעשים על-ידי הפקח, בשונה מעבירה רגילה של קנס שנעשית על-ידי כתב האישום.

אורי מקלב: סליחה, אדוני, אני מבין ששרת המשפטים פנתה אליך במכתב שמונח בפנינו, ושם בשורה שנייה היא כותבת: "במסגרתו בוטל הקנס המזערי בסך 9,000 ש"ח" מה, 9,000 ש"ח זה נקרא "קנס מזערי"?

אורי מקלב: מה הכוונה במכתב שהיא כותבת לך שבוטל הקנס המזערי בסך 9,000 ש"ח, את יכולה גם לענות.

<אפרת חקאק: אז אסביר את הרקע לצו הזה.

<אפרת חקאק: בעצם יש לנו מצב קצת נדיר שוועדת הפנים קבעה בעבר קנס מינימום לסעיף הזה שהיה קנס של 9,000 שקל.

<אפרת חקאק: לפני כמה חודשים הם ביקשו מוועדת הפנים לשנות את קנס המינימום על העבירה הזאת לקנס מקסימום, ואז ועדת הפנים קבעה שקנס המקסימום לסעיף הזה יהיה 10% מהסכום המקסימלי שהם יכולים לקבוע, ואז בצו הם קבעו שהקנס על העבירה הזאת יהיה 4,000 שקל.

אורי מקלב: מקסימום ומינימום?

<אפרת חקאק: לא, זה הקנס.

<שמואל שפט: זה הגובה.

<אפרת חקאק: זה גובה הקנס עכשיו, 4,000 שקל.

דוד רותם: עורך-דין שפט, אתה קשור למשרד הפנים פעם בהיסטוריה.

<שמואל שפט: אבא שלי, זיכרונו לברכה, היה היועץ המשפטי של משרד הפנים.

דוד רותם: הבנתי.

אורי מקלב: מזערי זה נקרא מינימום?

<אפרת חקאק: כן.

אורי מקלב: הפירוש הוא קנס מזערי, קנס מינימלי.

<שמואל שפט: לא, בעצם הוא היה קנס מינימום חובה, זו הייתה המציאות שעשו, הם עשו משהו מיוחד שהיה קנס מינימום חובה, חבר הכנסת מקלב.

<אפרת חקאק: ואז משרד המשפטים והרשויות המקומיות אמרו שקנס מינימום הוא - - -

אורי מקלב: הוא 4,000, שזה גבוה מדי.

<אפרת חקאק: זה גבוה מדי.

<דורית ואג: היום אין מינימום, יש קנס.

<אפרת חקאק: ועכשיו יש קנס.

דוד רותם: עורך-דין פרלמוטר, אתה רוצה להסביר לנו משהו?

<שחר פרלמוטר: זה צו של משרד המשפטים, הצו הזה מקובל עלינו.

<שחר פרלמוטר: אכן ההסבר שאפרת הסבירה לגבי שינוי המצב זה מה שקרה, הרשויות המקומיות נמנעו מלהטיל את הקנס בגובה הקודם משום שמצאו אותו גבוה מדי.

<שחר פרלמוטר: הקנס הנוכחי אושר בוועדת הפנים, הוא עומד על 4,000 שקל, וזהו.

דוד רותם: אתם רוצים שנאשר את זה כברירת משפט?

<שחר פרלמוטר: כן, זה מה שמשרד המשפטים מבקש.

<אפרת חקאק: אבל אני רוצה להתעכב שנייה על ההבדל הזה בין ברירת הקנס לעבירה של ברירת משפט, כי ממה שאנחנו יודעים בוועדה הזאת, בעבירת קנס גם אפשר להגיש דוח, ואז ה-default זה שאם הבן-אדם לא משלם אז נכון שהולכים לבית-משפט, אבל מה שאנחנו עושים פה, בדרך כלל בברירות משפט אנחנו הופכים עבירות קנס לעבירות של ברירת משפט.

<אפרת חקאק: עד היום אף פעם לא הציגו לנו את הטענה שבעבירות קנס חייבים כל פעם להגיש כתב אישום.

<שמואל שפט: אסביר.

<שמואל שפט: להגדרה של עבירת קנס יש שני סוגים שאפשר לעשות, אפשר את ברירת הקנס ואת ברירת המשפט.

<אפרת חקאק: נכון, אז היום היא ברירת קנס.

<שמואל שפט: היום היא, למיטב הבנתי, - - -

דוד רותם: היום זה כתב אישום.

<שמואל שפט: היום צריך כתב אישום, אי-אפשר להגיש דוח.

<שמואל שפט: כלומר, היה צריך לעשות צו – אתן לך דוגמה למשל אצלנו - - -

<אפרת חקאק: האם במשרד הפנים אתם מסכימים לגישה הזאת?

<שחר פרלמוטר: עקרונית זה הסבר שמשרד המשפטים צריך לתת, אבל לפי הבנתי בעבירת קנס אתה מקבל הודעה כביכול על זימון למשפט עם אפשרות לשלם את הקנס.

<אפרת חקאק: אז אתה לא חייב להכין כתב אישום.

אורי מקלב: זה ברירת קנס.

<שחר פרלמוטר: לא, לא מדובר - - -

דוד רותם: אתה מוזמן בכתב אישום, אתה מקבל כתב אישום.

<שחר פרלמוטר: יכול להיות שאנחנו לא מודעים לדקויות של משרד המשפטים שיכול להסביר את זה.

<אפרת חקאק: אבל הדוח זה כתב האישום.

אורי מקלב: זה אפשרות, זה כתב אישום ש-או אתה בוחר - -

<דורית ואג: או שאתה משלם או שאתה הולך לבית-המשפט.

אורי מקלב: - - לשלם את זה או שאתה הולך לבית-משפט, זה נקרא - - -

<אפרת חקאק: אבל זה לא שהלשכה המשפטית צריכה להכין כתב אישום.

<דורית ואג: לא, הדוח עצמו.

<אפרת חקאק: זה הדוח, הדוח עצמו, אז אני לא כל כך מבינה את ההסבר שהנציג נתן.

<שמואל שפט: קודם כול, באופן כללי היום גם יש מגמה כללית, גם בחוקי העזר למשל, הרבה מאוד עיריות עברו מברירות קנס לברירות משפט.

<אפרת חקאק: נכון.

<שמואל שפט: זו מגמה אחת כללית שקיימת באופן כללי.

<אפרת חקאק: נכון, אבל זה לא אומר שלפני שאנחנו עוברים לשיטה של ברירת משפט אי-אפשר להטיל קנס דרך דוח של פקח.

<אפרת חקאק: אם זו הטענה אז אני מבקשת לחכות לנציגת משרד המשפטים כדי שנבהיר את הנקודה הזאת.

דוד רותם: הנקודה הזאת נורא ברורה לי.

דוד רותם: הפקח רושם את הדוח, מעביר את זה למחלקה המשפטית, הם צריכים לנסח כתב אישום.

<דורית ואג: אבל היא אומרת שהדוח זה כתב האישום.

דוד רותם: לא, הדוח הוא לא כתב האישום, זה לא ברירת קנס.

<אפרת חקאק: הדוח זה כתב האישום.

<אפרת חקאק: זה ברירת קנס היום.

<אפרת חקאק: אם זה לא ברירת קנס היום אז איך אנחנו הופכים את זה לברירת משפט?

<שמואל שפט: תראו, כל עבירת קנס אפשר להפוך לברירת משפט.

<אפרת חקאק: נכון, אבל כשאתה אומר שזו עבירת קנס, מה זה אומר?

<אפרת חקאק: זה אומר שאתה לא חייב ללכת ללשכה המשפטית כדי לנסח כתב אישום, זה אומר שאתה נותן לבן-אדם דוח.

<אפרת חקאק: נכון שאם הוא לא משלם אז אתם חייבים ללכת אתו לבית-משפט, זה ההבדל בין ברירת קנס לבין ברירת משפט.

<שמואל שפט: אני מסכים אתך שמה שהגדרת הוא ההבדל, השאלה באמת במצב הנתון האם זה עדיין מוגדר באמת כברירת קנס?

<שמואל שפט: זאת השאלה שאני שואל.

<שמואל שפט: כי לכאורה - - -

<שחר פרלמוטר: התשובה היא כן, זה עבירת קנס.

<אפרת חקאק: כן.

<אפרת חקאק: זו עבירת קנס.

<אפרת חקאק: זה בדיוק - - -

דוד רותם: לפי המכתב של שרת המשפטים אז זה "עוגן כעבירת קנס בצו רישוי עסקים (עבירות קנס – משקאות משכרים)".

<אפרת חקאק: נכון, זה בדיוק מה שזה אומר - - -

דוד רותם: וזה אושר בוועדת הפנים ביום 11 בינואר 2013, אז אתם לא יודעים בכלל שזה אושר.

<אפרת חקאק: זה נכון שאם הוועדה תאשר לכם את ההפיכה לברירת משפט זה יעשה את העבודה אפילו יותר קלה.

דוד רותם: כן.

<אפרת חקאק: ובדרך כלל הוועדה מאשרת את זה.

<דורית ואג: וזה היה הרעיון.

דוד רותם: אנחנו נאשר את זה.

<אפרת חקאק: כן, בדרך כלל הוועדה מאשרת את הפיכת הנטל.

דוד רותם: את מוכנה לקרוא לנו?

אורי מקלב: זאת העירייה הראשונה שבאה לבקש להפוך את זה כברירת משפט מברירת קנס.

<אפרת חקאק: זה לא עיריות, זה כל הארץ.

דוד רותם: לא, זה לא העיר הזאת, זה לא על ירושלים, זה על כל הארץ.

<דורית ואג: כלל ארצית.

אורי מקלב: ולמה רק הוא?

<דורית ואג: הוא נשלח כנראה.

<דורית ואג: הזמנו את מרכז השלטון המקומי.

אורי מקלב: העיר הקרובה ביותר לוועדת החוקה.

דוד רותם: כן, בואו נקרא את הצו.

<אפרת חקאק: "צו סדר הדין הפלילי (ברירת משפט - משקאות משכרים), התשע"ד–2014, בתוקף סמכותי לפי סעיף 228(א) לחוק סדר הדין הפלילי (נוסח משולב), התשמ"ב–1982, באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, אני מצווה לאמור: קביעת עבירות של ברירת משפט 1.

<אפרת חקאק: עבירה שנקבעה עבירת קנס בצו רישוי עסקים (עבירת קנס – משקאות משכרים), התשע"ד–2013, נקבעה בזה עבירה של ברירת משפט.

<אפרת חקאק: " ואקריא לכם את הסעיף.

דוד רותם: פה, כשיודעים שהישיבה קבועה ב-09:00 צריך לצאת רבע שעה קודם מהבית.

<יפעת רווה: יצאתי 50 דקות, אבל חסמו את הכביש, הייתה תאונה בכביש ירושלים-תל-אביב.

<יפעת רווה: הייתה תאונה במחלף חמד ומבשרת הייתה חסומה.

דוד רותם: טוב.

<אפרת חקאק: אגיד לפרוטוקול שבצו רישוי עסקים מה שנקבע זה שהעבירה של סעיף 2(א1) לחוק רישוי עסקים, נקבעה בזה כעבירת קנס, ושיעור הקנס הוא 4,000 שקל, והסעיף הרלוונטי לחוק רישוי עסקים אומר ככה: בעסק כאמור בסעיף קטן (א) יש רשימה של עסקים, לא ימכור אדם, לא יגיש ולא יספק משקה משכר מהשעה 23:00 בלילה עד השעה 06:00 למחרת ויש כאן - - -

דוד רותם: יפעת, מה זה היה עד היום?

<יפעת רווה: היה ככה, בחוק הקודם זה היה 9,000 שקל, זה פג תוקף, ראינו שהרשויות המקומיות לא מפעילות את זה, עשינו בירור עם הרשויות המקומיות איזה קנס נראה בעיניהם סביר ושהם יפעילו אותו, כי קנס גבוה על הנייר זה לא כל כך מרתיע.

<יפעת רווה: התשובות שקיבלתי, זאת אומרת, הבירור לא היה פורמלי, והתשובות שקיבלתי היו בין 3,000 ל-5,000 שקל, אז חשבנו ש-4,000 שקל יהיה דבר נכון, ואני גם מתכוונת להוציא הודעה ברגע שזה מאושר כאן כדי שאפשר יהיה להחיל את זה.

דוד רותם: עד היום לא עשו כלום.

<יפעת רווה: אני יודעת שרשות אחת, ראשון-לציון נדמה לי, הפעילה - - -

דוד רותם: לא, כי אנחנו שומעים שבירושלים זה בעייתי, את מבינה, הם צריכים להעביר – הדוח של הפקח הולך ללשכה המשפטית ושם צריכים להכין כתב אישום, וזה מסבך להם את החיים.

<יפעת רווה: ברגע שזה לא ברירת משפט זה מסבך את החיים לכולם.

<אפרת חקאק: אבל אני רק רוצה לחדד את המחלוקת שהייתה פה לפני שנכנסת.

<אפרת חקאק: נציג עיריית ירושלים אמר שהוא חייב היום להגיש כתב אישום לכל עבירת קנס.

<אפרת חקאק: וממה שאנחנו מבינים ובהבדל בין עבירות ברירת קנס לבין עבירות ברירת משפט גם היום יש אפשרות לתת לבן-אדם דוח על המקום, פשוט אם הוא לא משלם אז חייבים להביא אותו לבית-משפט.

<יפעת רווה: בתיאוריה - - -

אורי מקלב: יפעת, אבל זה ההבדל בין דוח משטרתי לברירת קנס של רשות מקומית.

אורי מקלב: בדוח משטרתי זה בעצם גם כתב האישום שלך, יש לך אפשרות לפדות אותו - - -

<יפעת רווה: לא, זה לא נכון.

דוד רותם: גם כשאתה מקבל דוח חניה על החלון שלך - - -

<שמואל שפט: הוא ברירת משפט.

<יפעת רווה: זה לא נכון, כל עבירות - - -

אורי מקלב: דוח על מהירות גבוהה, נניח, אתה - - -

דוד רותם: לא מהירות.

דוד רותם: חניה במקום אסור זה אותו דבר.

<יפעת רווה: זה אותו דבר.

<יפעת רווה: כל עבירות התעבורה, כולל עבירות החניה, כולל עבירות המשטרה, כולל המהירות, הכול באופן אוטומטי לפי חוק סדר הדין הפלילי הן ברירות משפט.

<יפעת רווה: זאת אומרת, אם נותנים לך את הדוח אתה יכול לבקש להישפט, אבל אם לא ביקשת להישפט זה הולך לגבייה.

אורי מקלב: בסדר, אבל זה כבר כתב האישום.

<יפעת רווה: לא, לא, צריכים להפוך את זה לכתב אישום.

אורי מקלב: דהיינו?

<יפעת רווה: התובע צריך להפוך את זה לכתב אישום.

<יפעת רווה: יכול להיות שזה אותו טופס, אבל הוא צריך להגיש כתב אישום.

אורי מקלב: אשאל בתיאוריה, אם נניח יש טעות בדוח הזה והמשטרה מחליטה ללכת על זה למשפט, אותו נאשם יכול להגיד: תשמעו, יש לכם כאן טעות בדוח שקיבלתי, אתם לא יכולים לשפוט אותי, או שכשהולכים לבית-משפט זה בעצם כתב אישום מחדש שצריך להכין אותו, והוא יכול להגיד: מה שהיה בדוח, אתה לא – אנחנו עכשיו החלטנו, בכל אופן הגעת לבית-משפט - - -

<יפעת רווה: זה כתב אישום חדש שמתבסס על הדוח.

<יפעת רווה: זאת אומרת, זה יכול להיות בדיוק אותן מילים שבדוח, אבל התובע צריך לעשות אקט של הגשת כתב אישום לבית-משפט, אם אדם מבקש להישפט.

<אפרת חקאק: זה בעבירות ברירת קנס.

<יפעת רווה: ולעומת זאת בברירת קנס זה לא ככה.

<יפעת רווה: ברירת קנס זה הזמנה לדין ויש לאדם ברירה, ברירת המחדל הפוכה, יש לאדם ברירה לשלם את הקנס.

<יפעת רווה: אני מוכרחה לומר שכיוון שהתכוונו מלכתחילה להפוך את ברירות הקנס האלה, גם כשעשינו אותן התכוונו להפוך אותן לברירות משפט, בדרך כלל זה באותה ועדה ואז זה באותו יום ואין בעיה.

<יפעת רווה: פה היה פער זמנים בגלל שהשלב הראשון, בגלל מה שכתוב בחוק, השלב הראשון נעשה בוועדת הפנים והשלב השני בוועדת החוקה, אבל המלצתי לרשויות המקומיות לא להתחיל לעשות – כיוון שזו הייתה אמורה להיות תקופת ביניים, לא להתחיל לעשות גבייה בברירות קנס, אלא להמתין לברירות המשפט כדי לא - - -

דוד רותם: ואז מה שיקרה זה שיפסיקו למכור אלכוהול אחרי 23:00 בלילה?

<יפעת רווה: אתה שואל אותי?

דוד רותם: כן.

<יפעת רווה: תלוי כמה האכיפה תהיה אפקטיבית.

דוד רותם: בואי נאמר ככה, בדקתם - - -

<יפעת רווה: הפסיקו לעבור עבירות מהירות?

דוד רותם: כן.

<יפעת רווה: אוקיי.

<יפעת רווה: אני שמחה לשמוע.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני יכול לשאול שאלה, אגיד לך, בזמנו, בזמן שהחוק הזה חוקק ביקשתי להכניס הסתייגות שאיסור על מכירת אלכוהול לאחר 23:00 בלילה לא יחול אם אותו אדם קנה עשרה מוצרים.

דוד רותם: זה לא יחול ביום חמישי בערב, - - -

אורי מקלב: למשל בחמישי בערב ובערבי חגים.

אורי מקלב: העובדה היא שאנשים עורכים את קניותיהם בערבי פסחים, בערבי החגים, ואני אמרתי את זה - - -

דוד רותם: שיקנו את זה לפני 23:00 בלילה.

אורי מקלב: אז אני רוצה להגיד לך שטענתי את זה באופן כללי והעובדה הייתה שאני באופן אישי לפני כמה ימים, מוצאי שבת לפני חג השבועות, נכנסתי לחנות, קניתי מספר מוצרים, קניתי גם יין לחג, אפילו לא זכרתי את הדברים, ואז הקופאית עוצרת את זה, אומרת: רגע, ומסתכלת כנראה אם האלכוהול הזה מספיק עומד החוק היין.

אורי מקלב: היא אמרה: אתה לא יכול לקנות את זה, ואז נזכרתי באמת בחוק.

אורי מקלב: אדם עורך את קניותיו לחגים, הוא לא יכול לנצל את זה.

אורי מקלב: חשבתי שאדם שקונה עשרה מוצרים, זה לא אדם אחד שקונה עכשיו בקבוק לשוכרה או בקבוק שהוא רוצה לשתות.

אורי מקלב: בזמנו בגלל התנגדות של השר לביטחון פנים או המשרד לביטחון פנים לא קיבלו את זה במסגרת - - -

דוד רותם: ובצדק, כי מה שקרה זה שהיו יותר מדי לוביסטים שהתעסקו עם הנושא הזה של היין.

אורי מקלב: זה בהיבט אחר בכלל - - -

דוד רותם: הייתי בוועדה, רציתי לאסור בכלל מכירה של אלכוהול בלילה.

אורי מקלב: ומה כשאתה עורך קניות?

אורי מקלב: אתה לא עורך קניות רק ביום.

דוד רותם: תקנה ביום, מה קרה?

אורי מקלב: היום התרבות של הקניות זה בלילה.

<דורית ואג: אז תקנה ב-22:00, מה קרה.

אורי מקלב: אבל התור היה עד 23:00.

אורי מקלב: קניתי ב-22:00, עמדתי בתור עד 22:00.

<דורית ואג: אם אתה שואל אותי, הם לא יאכפו את זה בסופר שבו אנשים עושים קניות.

אורי מקלב: לא זו הבעיה, הסופר לא מכר, הקופה לא נותנת לו למכור.

<אפרת חקאק: הסופר אוכף בעצמו.

<שמואל שפט: להפך, הם אוכפים את זה הכי טוב, בגלל שיש להם משהו אוטומטי, אין להם את האפשרות - - -

<אפרת חקאק: נכון.

אורי מקלב: אין להם את האפשרות להעביר את זה.

אורי מקלב: זו בדיוק הנקודה, ולכן אני חושב שזה משהו לא הגיוני, בוודאי בערב פסח שזה מאוד מאוד בולט, אתה קונה קנייה והיין הוא לא רק בקבוק אחד, אתה יכול אולי להשלים את הקנייה, אז לפעמים הקנייה או חלק מהקנייה המרכזית.

אורי מקלב: אני מוכן להעלות את זה לא רק - - -

דוד רותם: אני רוצה להבין ממתי אתה קונה יין?

<דורית ואג: לקידוש.

אורי מקלב: אני קונה ואתה שותה.

אורי מקלב: מה, בעיה לקנות יין או בגלל שתייה?

דוד רותם: לא, אני שואל ממתי אתה קונה יין.

דוד רותם: אתה מקבל את זה במשלוח הביתה.

אורי מקלב: קודם כול אני לא מקבל את זה במשלוח.

אורי מקלב: אבל אתה צודק, באמת שנים רבות לא קניתי יין מפני שלחמי היה יקב, ואני באמת שנים רבות לא ידעתי מה זה לקנות יין, אבל משהוא נפטר והיקב נסגר אז אני כבר צריך לקנות יין וזה מזכיר לי כל פעם שאני קונה שאין לי חם, אם היה לי חם הכול היה נראה אחרת.

אורי מקלב: אבל אני לא מכיר אחד שלא קונה יין במסגרת קנייה שלפני חגים, והנושא הזה הוא באמת בהגבלה.

אורי מקלב: אם תכין כאן בהסתייגות שלא יאכפו את החוק הזה במקומות, לא ברשתות שיווק, לא בפיצוציות - - -

דוד רותם: אני לא יכול עכשיו לשנות בחוק.

<שמואל שפט: זה לא נושא הדיון.

דוד רותם: אין לי הסתייגויות לחוק עכשיו.

<אפרת חקאק: וזה באמת סיטואציה אנומלית שהוועדה הזאת מאשרת הפיכה לברירת - - -

אורי מקלב: זה חוק או תקנה?

<אפרת חקאק: זה צו.

אורי מקלב: זה לא מגיע למליאה.

אורי מקלב: זה מגיע למליאה?

<אפרת חקאק: לא.

<דורית ואג: אבל החוק קיים כבר.

דוד רותם: החוק קיים.

אורי מקלב: אולי אלך לראות מה השכר של רבני ערים, אלך להתעסק עם השכר.

דוד רותם: אנחנו יכולים לאשר את הצו?

אורי מקלב: מאשרים את הצו.

אורי מקלב: בעד – פה אחד

דוד רותם: פה אחד.

דוד רותם: תודה רבה.

<יפעת רווה: תודה רבה.

<יפעת רווה: <

דוד רותם: הישיבה נעולה.