ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 244, 2014-06-09 12:45

חיים כץ: צהריים טובים, היום יום שני בשבוע, י"א בסיוון, ה-9 ליוני 2014.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות בנושא:

חיים כץ: הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון – פיצויים בשל נזק שאינו ממוני ונגישות למידע מהמעסיק), התשע"ג-2013, של חברת הכנסת עליזה לביא, רינה פרנקל, בנימין בן-אליעזר, שולי מועלם-רפאלי ואחרים.

חיים כץ: הצעת החוק באה כהכנה לקריאה הראשונה.

<נעה בן שבת: דיברנו על שני דיונים, בדיון הקודם בעיקר דנו בהוראת סעיף 2 שהתייחסה לנושא המידע, אם אפשר למסור מידע לארגון שדרש את המידע, והאם לא למסור ובאיזה תנאים.

<נעה בן שבת: עלתה הצעה בדיון הקודם לפצל את אותו סעיף 2 להצעת חוק נפרדת, ולהמשיך לדון בו בנפרד, אבל כרגע להמשיך לדון בסעיפים 1 ו-3 שמונחים בנוסח שלפנינו.

<נעה בן שבת: אולי נצביע קודם על הפיצול.

חיים כץ: מאה אחוז.

<נעה בן שבת: לפי סעיף 79(ב).

עליזה לביא: אנחנו רוצים בעצם סעיף אחד שעוסק בפיצוי בגין נזק שאינו ממוני בסעיף 3 להצעה, שעוסק שמניעת אי-ההתנגדות לעובדת.

חיים כץ: בסדר אנחנו נפצל את שניהם.

<נעה בן שבת: סעיף 79(ב) גם טעון אישור הכנסת הפיצול הזה, והוועדה צריכה להחליט על כך.

חיים כץ: אני מצביע לסעיף 79(ב) על הפיצול.

חיים כץ: בעד סעיף 79(ב) על הפיצול – רוב

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: את מחליפה את אילן גילאון, ואת בעד הפיצול.

חיים כץ: כל חברי הכנסת והם 6 במספר אישרו את הפיצול.

חיים כץ: עכשיו נדון על מה שנותר.

חיים כץ: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה תני לנו סקירה מה אנחנו מדברים.

עליזה לביא: אדוני, תודה לך על הדיון, אני שמחה הוועדה מתכנסת היום לדון בהצעת החוק החשובה.

עליזה לביא: אני מבינה יותר ויותר את המושג שצריך לעזור לכולנו, לכל מי שמוגבל, לא פשוט, ולא במעט מקומות אין נגישות, והם מאוד מגבילים.

יעקב מרגי: זה גם תפקידה של הוועדה.

עליזה לביא: תפקידי בהחלט בוועדה הזאת לבוא ולראות שצריכים לעזור בכלל, אף אחד לא יודע מתי הוא הזדקק, וכולנו צריכים לעזור תמיד לכולם, ולאפשר ולהנגיש.

עליזה לביא: הצעת החוק החשובה הזאת, דנו בה, כמו שעורך דין נעה דיברה והציגה.

עליזה לביא: הצעה שמבקשת לחזק, להבטיח שימוש אפקטיבי בחוק שכר שווה לעובדת ולעובד במקרים של אפליה בשכר.

עליזה לביא: הנושא של פערי השכר מאוד קשה ומקובע בחברה בישראל.

עליזה לביא: פערים גדלים 30% ואף יותר בין גברים לבין נשים באותו מקום עבודה, עם אותה השכלה, עם אותו נסיון, באותו מיצוב, ובאותו תפקיד.

עליזה לביא: ומתוך ההבנה שהחוקים אמנם חלקם קיימים, אבל למעשה אנחנו רואים שהם לא מטפלים בסוגיות הללו, אנחנו מבקשים לבוא ולדבר עם המעסיקים על הסוגיה הזאת, לשים את הנושא הזה על סדר היום, על כך שבעצם אפליה היא לא טובה, היא לא נכונה, היא לא ראויה.

עליזה לביא: אנחנו חייבים כולנו להתגייס לעצור אותה.

עליזה לביא: אבל גם על העובדים ועל העובדות שיממשו את הזכויות שלהם, שיבינו איפה הם עובדים.

חיים כץ: על העובדות, אנחנו לא מדברים על העובדים.

חיים כץ: <עליזה לביא:> נכון, ברגע שאנחנו בעצם נאפשר את החוק הזה, זה יחול גם על עובדים, כמו שאתה יודע.

חיים כץ: כן, יש גם עובדים זכרים - - -

חיים כץ: שמופלים לרעה מול נשים.

עליזה לביא: נכון, אבל המבנה שיינתן עכשיו לאוו דווקא כלפי נשים, אלא גם כלפי אותם גברים אחרים שנמצאים בתפקידים דומים, ואין להם למעשה יכולת להשוות, לדבר, לראות, להתמודד.

עליזה לביא: הצעת החוק הזאת היא לא הצעה של נשים, היא בעצם הצעה שבאה לדבר על קבוצה שמופלה הרבה מאוד שנים, וכשאתה מתבונן על מערכת החוקים במדינת ישראל, לכאורה, לא היינו צריכים להיות היום במציאות הזאת, לא היינו צריכים להיות בה.

עליזה לביא: ב-56' מחוקקת גולדה את חוק עבודת נשים, ועוד ועוד חוקים, אדוני בעצמו שותף לעוד ועוד חוקים שבאו כדי לתקן את העיוותים הללו, והעיוותים הללו לא מתוקנים.

עליזה לביא: מידע שניתן לנו כל הזמן גם על ידי נתונים סטטיסטיים וגם על ידי עדויות גם אצלי בוועדה, גם אצלך בוועדה.

עליזה לביא: ה-OECD כנס הנשים הגדול שהיה מלפני חודש ניתנו שם נתונים.

עליזה לביא: מדינת ישראל במקום לא טוב, אדוני, במקום גרוע.

עליזה לביא: לכן החוק הזה באמת בא ומתקן ויאפשר עוד כלי להתמודדות עם הסוגיה.

עליזה לביא: ועוד דבר שאני שמחה לשתף אותך, זה שבאמת ישבנו גם עם המעסיקים, ישבתי באופן אישי עם המעסיקים כדי לראות איך אנחנו מתמודדים, לא אנחנו ואתם, או אנחנו נגדכם.

עליזה לביא: כשמדברים על דברים אדוני, הדברים נראים אחרת, כי גם למעסיקים יש בנות, ויש נשים.

עליזה לביא: וכשאתה רואה את הנושא הזה מהזווית הזאת, אז באמת אני חושבת שהחוק הזה ייתן עוד כלי ועוד דרך להתמודד עם הפער הבלתי נתפס של השכר במדינת ישראל.

חיים כץ: כמי שמגיע מוועד העובדים של מפעל שיש בו אפליה, למען האמת יש בו אפליה לטובת נשים, כנראה שהכול שווה רק הפנסיה לנשים יוצאות יותר מוקדם, יש להן בונוסים, ויש להן אופציות מעבר לגברים.

חיים כץ: אני בעד שיוויון, שיהיה לך ברור.

חיים כץ: למה נשים משחקות הטוב משלוש וגברים הטוב מחמש, ומקבלות את אותו כסף?

חיים כץ: למה?

חיים כץ: בספורט, למה?

חיים כץ: הן באו ואמרו אנחנו צריכות לקבל אותו כסף, אמרו אתן צודקות.

חיים כץ: למה אנחנו צריכות לשחק חצי מהגברים, בוא נשחק את אותו משחק, קבל את אותו כסף, מי שמנצח מקבל את אותו סכום, למה נשים חצי?

חיים כץ: למה נשים צריכות לצאת לפנסיה בגיל 62, ועל כל שנה עודפת תקבל בונוס.

<מאירה בסוק: - - -

מיכל רוזין: מיעוט הנשים מקבלות את מה שאתה מדבר עליו, מיעוט של הנשים שמגיעות לצבור לפנסיה, ומגיעות לצאת לפנסיה בגיל שאתה - - -

חיים כץ: ממש לא.

חיים כץ: עצם היותה אישה מקנה לה קיצבת זיקנה חמש שנים לפני גבר.

מיכל רוזין: בסדר, אבל רוב הנשים כבר מגיל 50 לא מוצאות מקום עבודה.

עליזה לביא: מגיל 45.

מיכל רוזין: לא, לא כמו בשיעורים של נשים.

מיכל רוזין: רוב הנשים, אני עדיין מזכירה לך, בדורך ישבו בבית וגידלו ילדים, וטיפלו בהורים מתבגרים, ולא עבדו בצורה מסודרת וצברו פנסיה.

מיכל רוזין: ולכן לעשות את ההשוואה - שוויון זה לא השוואה אחד לאחד, שוויון הוא לקדם אוכלוסיות מסוימות שיגיעו לאותה רמה של שוויון.

מיכל רוזין: לא משכנעים אותו כל כך מהר, בספורט שיהיו איגודים חזקים לנשים, ושספורט נשים יושקע בו את אותו כסף שמושקע בספורט גברים, אז נדבר על אותם חוקים מדויקים.

עליזה לביא: כולל הפרסים.

עליזה לביא: אבל המרתון כאן מרתון, תסתכל מה קורה כשמסיים הראשון גבר, וכאשר מסיימת ראשונה אישה, מה הפערים בין הפרסים אדוני, ואני אתן לך - - -

חיים כץ: אני במקום הנשים לא הייתי רץ.

רינה פרנקל: היום לא כל המפעלים והמעסיקים כל כך מסודרים כמו של המעסיק שלך.

רינה פרנקל: ארגון העובדים, כן, לא כולם כאלה.

חיים כץ: אני יצרתי אפליה ולא נתתי להעלות את גיל הפרישה לנשים.

מיכל רוזין: אבל היא אפליה שיוצרת שוויון, היא אפליה נכונה.

חיים כץ: אני לא העליתי את גיל הפרישה.

מיכל רוזין: זו אפליה מתקנת.

חיים כץ: היא לא מתקנת.

חיים כץ: שם יש אפליה לטובת נשים, יש להן זכות ללדת שאין לנו, וזו זכות גדולה, את לא מבינה איזה זכות זאת.

מיכל רוזין: זאת זכות ועול.

חיים כץ: לא, זה לא עול, זה רק נחת.

מיכל רוזין: אני מוכנה לתרום לך את שלושת הניתוחים הקיסריים שלי, ונדבר על ענייני בריאות בנושא הזה בהזדמנות אחרת.

מיכל רוזין: ..

חיים כץ: ואני את כל ניתוחי הרגליים שעברתי בגלל הכדורגל...

מיכל רוזין: ההשוואה במקומה.

עליזה לביא: אדוני, אבל לא כל הנשים עובדות מהמקום שאתה בא ממנו.

עליזה לביא: המציאות הישראלית היא - - -

חיים כץ: נקריא את החוק.

<נעה בן שבת: הצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון - פיצויים בשל נזק שאינו ממוני ונגישות למידע מהמעסיק), התשע"ד–2013.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים פה על אפשרות לפסוק פיצוי בעד נזק שאינו ממוני במסגרת התביעה בחוק שכר שווה, מבלי צורך להזדקק לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה כפי שנעשה בפסיקה.

<נעה בן שבת: אפשרות נוספת למנוע התנכלויות בגין הגשת תביעה לפי החוק הזה על ידי זה שאנחנו קובעים שהתנכלות כזאת תטופל בדרך שמטפלת התנכלות בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, זה אומר שיש לה גם השלכות - - - הפיצוי על נזק לממוני בגלל שהעילה לפי החוק הזה, חוק שכר שווה היא גם עילה שאפשר להגיש בגינה תובנה ייצוגית, גם הפיצוי הנזק לממוני הוא יהיה פיצוי שיהיה אפשר לפסוק באותה מסגרת.

חיים כץ: נעבור להצבעה.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: ירים את ידו.

חיים כץ: את מחליפה את אילן גילאון, את עדי קול, ואנחנו 5 חברי כנסת שיש להם פה זכות הצבעה, יש בנוסף עוד חברי כנסת שהיו שמחים להצביע לפחות במקרה הזה.

חיים כץ: בעד הצעת החוק – רוב

חיים כץ: נמנעים – אין

חיים כץ: מאשרים את הצעת החוק בהכנה לקריאה הראשונה, אני מקווה שתעבור במהרה במליאה, ותגיע להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.