ועדת המשנה לכבאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 2, 2014-06-09 14:00

דוד אזולאי: צהרים טובים לכולם.

דוד אזולאי: אני מתנצל על האיחור שלא באשמתי אבל השתדלתי.

דוד אזולאי: אנחנו כבר קיימנו במסגרת ועדת המשנה דיון אחד, שבו נשמע בעיקר ועד העובדים או נציגי ארגון העובדים ובינתיים, שני דברים עשינו מאז – 1.

דוד אזולאי: היתה איזו שהיא לקונה בחוק, שלשמחתי הרבה הכנו את זה, וזה בהתייעצות עם היועצים המשפטיים של שירותי הכבאות.

דוד אזולאי: הצעת החוק הזאת עברה בקריאה טרומית ואמורים להכין אותה לקראת קריאה ראשונה בזמן הקרוב.

דוד אזולאי: הצעת החוק הזאת מדברת על כך ששירותי הכבאות יהיו גם מקום שנותן הדרכה ולא רק הכוונה.

דוד אזולאי: אנחנו עוד לא נכנסנו לעצם החקיקה אבל אני מקווה שהיועץ המשפטי, עודד, אני מקווה שהוא ייכנס לדיון בחקיקה הזאת, תצטרף ותהיה אתנו ונוכל לעשות את זה כפי שאם רוצים.

דוד אזולאי: הדבר הנוסף – בעקבות הדיון שהיה פה, הבנתי שאין חשב לשירותי הכבאות וכתוצאה מכך, שירותי הכבאות נסמכים על שולחנו של אותו חשב של המשרד לביטחון פנים, כשכולנו יודעים ששירותי הכבאות זה גורם גדול בפני עצמו.

דוד אזולאי: פניתי בענין הזה לשר האוצר וביקשתי ממנו לבדוק את הנושא הזה.

דוד אזולאי: קיבלתי תשובה, תשובה גם מנציב שירותי הכבאות שקיבל העתק ממנה ובעצם, השורה התחתונה אומרת ש"ככל ששר הביטחון יסבור כי הפתרון שנבחר אינו מעניק מענה מטבי למערך הכבאות, אנו נפעל למציאת חלופות אשר יעניקו פתרון מטבי לשירותי הכבאות.

דוד אזולאי: " אני מקווה שהענין הזה, אם אכן זה כך, אני לא חושב אבל פה אני אבקש, לפני כן, את ההתייחסות של משרד האוצר.

דוד אזולאי: יש פה מישהו ממשרד האוצר?

דוד אזולאי: כן.

דוד אזולאי: מישהו מהחשבות של המשרד לביטחון פנים?

<עודד ברוק: אני דיברתי אתם אתמול בערב, ומה שהם מסרו לי זה ששתי משרות כבר מולאו, לגבי השלישית – ב-17 לחודש יש מכרז, וסגן החשב, אמור להיכנס סגן חשב לכבאות, זה ייקח עוד כחודש חודש וחצי.

דוד אזולאי: שאז תפקידו יהיה?

<עודד ברוק: סגן החשב.

דוד אזולאי: כל תפקידו יהיה נושא הכבאות?

<עודד ברוק: סגן חשב שמיועד רק לכבאות.

דוד אזולאי: אדוני הנציב, יש לך משהו להוסיף בענין?

<שחר איילון: קודם כל, אני מאד מודה לך.

<שחר איילון: כחבר כנסת, ליווית את הנושא של מערך הכבאות הרבה מאד שנים, גם במצוקות, גם בימים הקשים של המערך, כשלא שולמו משכורות והיו אירועים קשים.

<שחר איילון: הייתי אומר שלפחות מבחינתי, אני מלא הערכה לנחישות וגם לליווי שלך.

<שחר איילון: היתה הצעת חוק פרטית שלך, שהתלכדה יחד עם הצעת החוק הממשלתית ולמעשה, אתה מהמייסדים או מהאבות של חוק הכבאות, חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, שנכנס לתוקפו ב-8 בפברואר 2013.

<שחר איילון: זאת כבר הפגישה השנייה שקיימת ואתה עוקב אחרי הצלחתו או אי הצלחתו של החוק, והבעיות שמתלוות לתחיקה.

<שחר איילון: האמת היא, שלא היינו ערים למספר אנקדוטות שהשינוי הזה עומד להתרחש, לא אנחנו ואולי לא אחרים, גם ארגון העובדים שנמצא כאן.

<שחר איילון: אני חייב לומר משהו על ארגון העובדים – אצלנו ארגון העובדים הם באמת עובדים.

<שחר איילון: הם אנשי משמרות, הם אנשים שעובדים.

<שחר איילון: התפקיד של הוועד זה בנוסף לתפקידם, זה לא שיש להם משרד והם רק ועד, והם ועד מקצועי.

<שחר איילון: הם, מה שנקרא, עובדים במשמרות.

<שחר איילון: אבי אנקורי הוא יו"ר הארגון.

<שחר איילון: הוא נבחר בצורה דמוקרטית במזכירות, יש לו מזכירות, אבל הוא איש משמרות.

<שחר איילון: הוא עובד משבע בבוקר עד שבע בערב למחרת ובדרך כלל, גם ב-48 שעות החופשיות שלו הוא עוסק בזה.

<שחר איילון: כך שאני מאד גאה בוועד העובדים.

<שחר איילון: ועד העובדים גם לא חשב על חלק מהדברים שאנחנו נתקלים בהם אבל פוגעים בכל המערך שלנו.

<שחר איילון: אני אתן כמה דוגמאות: ראשית, לא שמנו לב, ופה נציג האוצר, אתה אתנו?

<שחר איילון: לא שמנו לב איך בדיונים שהתקיימו פה, והתקיימו לא מעט דיונים, אנחנו, ארגון חירום, ש-40% עד 50% מהתקציב שלו בא מהכנסות.

<שחר איילון: זאת אומרת, אנחנו צריכים לרוץ – תחשוב עכשיו שהצבא צריך לעשות פשיטות ולאסוף כספים או המשטרה צריכה בעזרת דוחות תנועה וחנייה, לעשות 40%,50% מהתקציב שלה.

<שחר איילון: היום, אנחנו בהרבה מאד אירועים בהיקפים של עשרות מיליוני שקלים, לא נחתמות ההזמנות שלנו לביצוע רכש בזכות או בגלל העובדה שלא הכנסנו הכנסות.

<שחר איילון: המקורות העיקריים של ההכנסות שלנו זה הרשויות המקומיות והאזוריות, כשהם בהסכם, תוך חמש שנים יורדים לאפס אבל עדין צריכים לשלם והם לא משלמים.

<שחר איילון: לא רק שהם לא משלמים, הם עושים עוד שני תהליכים.

<שחר איילון: נציג השלטון המקומי נמצא פה?

<קריאה: כן.

<שחר איילון: - - הם עושים שני תהליכים מוכרים: ראשית, הם שולחים לנו ארנונות, שבעבר לא היינו רגילים לחיובים כאלה של ארנונות, חיובים והיטלים.

<שחר איילון: בעבר הם היו מתקזזים, זה היה רשות עירונית, זו היתה מחלה עירונית והם לא היו שולחים ארנונות.

<שחר איילון: פתאום קיבלנו ארנונות אדירות.

דוד אזולאי: אז הם היו הבעלים.

<שחר איילון: כן, אבל עכשיו, פתאום, אנחנו מקבלים אגרות.

<שחר איילון: למשל: בבאר-שבע, אנחנו בונים תחנה לרווחת הישוב.

<שחר איילון: זה ישוב שמותקף גם ברמה של טילים וזה ישוב ענק, אחת הערים הגדולות בישראל.

<שחר איילון: כדי לבנות תחנה, שולחים לנו שלושה מיליון שקל אגרות בניה, כמו ששולחים לכל אזרח.

<שחר איילון: חלק מהם רואים בארנונות שלנו ארנונות גבוהות.

<שחר איילון: יש ארנונות לפרטי, יש ארנונות למסחר, לתעשייה.

<שחר איילון: פעם אנחנו תעשייה, פעם אנחנו מסחר, פעם אנחנו בית פרטי, וילה.

<שחר איילון: הם מחשיבים לנו את הסככות, זה סככות גדולות.

<שחר איילון: יש לנו מחסנים.

<שחר איילון: הכל בפנים והם שולחים לנו ארנונות גדולות מאד, מה שהם לא היו עושים בעבר.

<שחר איילון: הם מחייבים אותנו עכשיו על המים, מה שהם לא חייבו אותנו בעבר.

<שחר איילון: - -

דוד אזולאי: זה לא הרשות המקומית.

דוד אזולאי: זה אותם תאגידים שגוזלים גם מאתנו.

<שחר איילון: לא, אנחנו לא אומרים "לא", אבל למה אתה שולח לי חוב של שבע שנים שהעירייה היתה חייבת?

<שחר איילון: ראה עיריית אילת, ראה עיריית ירושלים.

<שחר איילון: "הגיחון" זה בירושלים, "מי אביבים" זה בתל-אביב.

<שחר איילון: אנחנו מכירים את כולם היכרות אינטימית בלית ברירה.

<שחר איילון: מאחורי הדברים הללו יש מיליונים.

<שחר איילון: דבר נוסף – אנחנו, בעזרת האגרות שלנו, האגרות המבצעיות והאגרות הנוספות של מניעה, אנחנו מבקרים ועושים מניעה – אנחנו רצינו והצהרנו את זה כאן, בשולחן הזה, לנסות לרדת מהאזרחים כשאנחנו באים.

<שחר איילון: נשרפה להם הדירה, מכבים את האש ואז, לא רוצים לשלוח להם את ה-400,500,600 שקל.

<שחר איילון: גם ככה אין לו כסף גם ככה הדירה שלו עלתה באש ועכשיו, אנחנו רוצים ממנו תעריף מקצועי שהלכנו ונתנו שירות.

<שחר איילון: אנחנו רוצים שזה יהיה שירות לאומי.

<שחר איילון: אנחנו לא יכולים להפסיק עם זה כי מחייבים אותנו.

<שחר איילון: האוצר אומר שזה נכס לאומי.

<שחר איילון: הכספים שאתה גובה זה לא שלך, ככבאות, זה נכס של האוצר, זה נכס שלנו ואתה לא יכול לוותר להם.

<שחר איילון: אנחנו ממשיכים להיות "האיש הרע", שמכבה את האש, רוצה להיות טוב, מסביר פנים ואחר כך, שולח שובר תשלום שיכול להגיע לעשרות אלפי שקלים.

<שחר איילון: דוגמה: כיבינו אש בטרקטור, שלחנו 30,000 שקל חיוב.

<שחר איילון: האישה אומרת שהטרקטור היה הפרנסה שלנו, הוא גם נשרף, גם יש לנו חובות על הטרקטור וגם שלחת לנו 30,000 שקל.

<שחר איילון: למה 30,000 שקל?

<שחר איילון: כי כשאתה מכבה טרקטור אתה צריך להשתמש בקצפים יקרים, ואתה שם שם הרבה מאד קצפים וזה עולה כסף, וזה הגיע ל-30,000.

<שחר איילון: אז עשינו הנחה בדחילו ורחימו, שאף אחד לא ידע אבל לכאורה, אסור היה לנו לתת הנחות כי גם ועדת הנחות לא אישרו לנו.

<שחר איילון: אמרו לנו: אין לכם סמכות לתת הנחות כי זה נכס של המדינה, נכס שלנו.

<שחר איילון: זה לא אתם, ככבאות, בעלי הנכס הזה של הכסף.

<שחר איילון: וכך, אנחנו לא עומדים ביעדי הגביה, כפי שייעדו לנו 140 מיליון שקל, ואנחנו לא מקבלים עכשיו אפשרות להזמין הזמנות.

<שחר איילון: - -

דוד אזולאי: אני זוכר שנקבע בחוק שזה לא ייגבה מהאזרחים.

דוד אזולאי: זה מה שאני זוכר.

דוד אזולאי: תקן אותי, אולי אני טועה אבל אני זוכר שאז נקבע בחוק שזה לא ייגבה מהאזרחים.

<שחר איילון: לא, זה לא נקבע בחוק.

דוד אזולאי: אבל זה עלה בדיון.

<שחר איילון: עלה חזק.

<שחר איילון: ניסינו לעשות ועדות ואז אמרו האוצר: רבותי, זה לא שלכם.

<שחר איילון: הדבר הזה, הנכס הזה, המיליונים האלה שאתם גובים - זה לא שלכם.

<שחר איילון: אתם לא יכולים לעשות הנחות לכזה או לאחר למרות שניסינו להקים ועדת הנחות פורמאלית והצענו הצעות והגשנו רעיונות והלכנו למשרד הרווחה ולקחנו את כל התבחינים של משרד הרווחה - מיהו נזקק ומיהו נכה וכולי, עשינו המון עבודות כדי ללכת לקראת האזרחים ובסוף, בלית ברירה, אנחנו צריכים לשלוח להם שוברים.

<שחר איילון: זה לא נעים כל התהליך הזה, שאתה בא למפעל שגם ככה בקושי עומד, ומוציא לו על הכיבוי שלך שם מאות אלפי שקלים.

<שחר איילון: למה?

<שחר איילון: כי גם אנחנו, היום, לא יכולים לעשות שום דבר.

<שחר איילון: לא יכולים להזמין כבאיות, לא יכולים לבנות מבנים כי אין לנו, כי ההוצאות שלנו מותנות בהכנסות.

<שחר איילון: אז זה תהליך אחד שאמרנו שלא שמנו לב, כולנו באיזה שהוא מקום הלכנו לחוק החדש די מהר - -

דוד אזולאי: זה שירות ממלכתי?

<שחר איילון: כן.

דוד אזולאי: אז אם זה שירות ממלכתי, מה עושה אזרח כשהוא מזמין שוטר?

דוד אזולאי: המשטרה מגיעה והוא לא משלם.

<שחר איילון: כן, אבל אנחנו, בחוק שלנו, לא שמנו לב שאנחנו ממשיכים לגבות כספים.

<שחר איילון: כולנו ישבנו כאן ולא שמנו לב שאנחנו הולכים לתת שירות לאומי אבל ממשיכים לקחת מהאזרח כספים, וכספים גדולים.

<שחר איילון: מכיוון שאנחנו לא מכניסים את יעד ההכנסות שלנו אז עכשיו סוגרים לנו את הברזים.

<שחר איילון: אני לא מאשים.

<שחר איילון: החשב - -

דוד אזולאי: השאלה היא זאת – לגבי הנושא הזה, היות ואני מאד זוכר את זה שהיה מדובר שהסכום הזה, הגביה הזאת לא תתבצע על ידכם והאזרחים לא היו אמורים לשלם.

<מירי פרנקל-שור: לא, אני חושבת שיש הסמכה בחקיקה.

<עודד ברוק: לא, התקנות קיימות והשר אמר שהיעד שלו הוא להגיע למצב שבו לא יהיה חיוב.

<עודד ברוק: נכון להיום, כיוון שהתקנות בנושא של הנחות מאגרות טרם הותקנו כיוון שהן תקועות באוצר, מי שמגיש בקשה לוועדת הנחות, אנחנו פשוט לא גובים בשלב זה.

דוד אזולאי: ואם הוא לא הגיש בקשה?

<עודד ברוק: אז הוא ישלם.

דוד אזולאי: ואם הוא לא זכאי להנחה, על סמך מה אתם עושים את זה?

<עודד ברוק: יש תקנות שמאפשרות לנו לגבות כספים.

<קריאה: יש מחירון.

<מירי פרנקל-שור: גם יש הסמכה בחקיקה לגבות כסף.

דוד אזולאי: אני רואה שיש פה איזו אי הבנה בענין הזה.

<שחר איילון: זה גורם לנו לסיטואציה שאנחנו רוצים לבוא עם שירות לאזרח, עם מצילי חיים ובסוף על כל מעלית, על כל חילוץ, על כל דבר...

<שחר איילון: נושא שני – הפכנו להיות מדינה - - -.

<שחר איילון: אנחנו עכשיו עם תביעות של עשרות מיליוני שקלים כמעט על כל דבר.

<שחר איילון: על רשלנות, על איחורים, על כל דבר אנחנו נתבעים.

<שחר איילון: חברות הביטוח שהיו באיגודים משכו את ידיהן ולהיפך, לא רק זה, הם רואים בנו חברת ביטוח.

<שחר איילון: מה הם עושים?

<שחר איילון: נגיד שהנכס שלי נשרף, אני תובע את חברת הביטוח והיא משלמת לי מיליון שקל על הנכס.

<שחר איילון: חברת הביטוח תובעת אותי, מביאה – איפה הגמלאים?

<שחר איילון: זה גמלאי שהיה בעבר ואומר: היינו מגיעים תוך שתי דקות, היינו שמים שני קילו קצף, היום הם לא שמו קצף.

<שחר איילון: חוות דעת מומחה - הכיבוי התרשל.

<שחר איילון: השופט אומר: עכשיו זה מדינה?

<שחר איילון: טוב, תן לו משהו, תן לו איזה 200,000 שקל שיהיה רגוע.

<שחר איילון: פתאום, אנחנו נמצאים שכבר שילמנו מיליונים מהתקציב של בינוי, של תחנות, של מדים, של רווחה.

<שחר איילון: הכספים שלנו, שהולכים היום ואני מדבר על מיליונים שכבר שילמנו השנה, שהולכים לתביעות נזיקין שבעבר לא היינו חשופים להיקף כזה של תביעות.

<דוד דהאן: יש ביטוח.

<שחר איילון: לי אין ביטוח, אני מדינה.

<עודד ברוק: אתה מכיר ביטוח שמפסיד?

<דוד דהאן: - - -

<עודד ברוק: זה לא ביטוח, זה קרן.

<שחר איילון: אם אני צריך לשים קרן ו"ענבל" אומרת לי תפריש קרן - -

<עודד ברוק: אין מי שעובד בשביל להפסיד.

<עודד ברוק: הם בדרך כלל עובדים בעלות פלוס העמלה שלהן.

דוד אזולאי: הרשויות גם משלמות פיצויים למי שנפגע.

דוד אזולאי: מי משלם את זה?

<עודד ברוק: יכול להיות ש - - - אבל אין חברת ביטח שעושה את זה כדי להפסיד.

<שחר איילון: אנחנו "ענבל".

דוד אזולאי: אני אומר שחברות הביטוח של הרשויות המקומיות הן שמשלמות עבור הנזקים של האזרחים.

דוד אזולאי: נכון או לא?

<שחר איילון: כן, להם יש הסכמים עם חברות ביטוח ואנחנו מדינה, אנחנו עם "ענבל".

<שחר איילון: לנו אין חברות ביטוח פרטיות.

<שחר איילון: להיפך, חברות הביטוח הפרטיות, אמרתי, בדרך כזאת או אחרת רואות בנו חברת ביטוח-על ואנחנו משלמים להן.

<יוחאי וג'ימה: אתה ייצור כלאיים כזה.

<יוחאי וג'ימה: מצד אחד אתה מדינה, מצד אחד אתה גובה כמו מד"א על שירות.

<יוחאי וג'ימה: אתה באמצע.

<מירי פרנקל-שור: נכון.

<מירי פרנקל-שור: איזה גוף יצרנו פה?

<שחר איילון: אני אומר שישבנו פה כולנו והיינו פה בוויכוחים על כל מיני דברים, אנקדוטות, רק לא שמנו לב שאנחנו נכנסים, בלי להרגיש, לעולם שעכשיו מתגלה בפנינו, שהוא בעצם משתק את הפעילות שלנו.

<שחר איילון: דבר נוסף – למעשה, יצרו כאן מערכת מבצעית, שכמעט ולא מחליטה על גורלה.

<שחר איילון: למה הכוונה?

<שחר איילון: יצרו לי מפקדי המחוזות הרבה מאד סמכויות מול האזרחים: אפשרות לסגור עסק וכולי אבל לא יצרו לי סמכות כלפי עצמי.

<שחר איילון: לא לחתום על הזמנה, לא על שקל ולא על שום דבר.

<שחר איילון: דוגמה: אם אני רוצה עכשיו, אנחנו קבענו פה, בוועדה, שיהיה רב או רופא לכבאות או קצין כשירויות.

<שחר איילון: אני לא יכול לתת לו רכב כדי שיסייר בין היחידות, ייתן שירותי דת, ייתן עצות, יבדוק את הדברים.

<שחר איילון: אני לא יכול לתת לו רכב.

<שחר איילון: מי שנותן לו רכב זה ועדת הצמדות בחשכ"ל.

<שחר איילון: אני כותב מכתבים על הרב הזה, שסיכמנו פה שיהיה רב לכבאות, ויש המון דילמות בכבאות בנושאים של דינים כאלה ודינים אחרים, והוא נוסע באוטובוסים.

<שחר איילון: ואני ממליץ, אני מוכן לתקצב את זה, אני מוכן לשלם על הרכב הזה והוא ישלם את זקיפת ההטבה שמשלם כל עובד מדינה שיש לו רכב צמוד.

<שחר איילון: היו שלוש פניות.

<שחר איילון: אצל היו"ר הקודם סיכמנו ואז, מסתבר שלי אין שום סמכות בשום דבר.

<שחר איילון: לא לשכור בנין, כי זה מנהל הדיור.

<שחר איילון: אם אני רוצה להוסיף תקן, אני צריך ללכת לנציב שירות המדינה.

<שחר איילון: אם אני רוצה להוסיף שכר, זה נציב שירות המדינה.

<שחר איילון: על רכב כבר דיברנו.

<שחר איילון: הוצאת הזמנה לחשבת הכללית באמצעות נציגה, החשב של המשרד לביטחון פנים.

<שחר איילון: עכשיו, ביקשנו שיהיה סגן חשב אצלנו, לפחות שתהיה קצת יותר הבנה לצרכים אבל גם הוא מחובר לחשב של המשרד לביטחון פנים.

<שחר איילון: זאת אומרת, אנחנו ארגון ביטחון והצלה שכל ההסכמים שלו, החוזים שלו מול המוסכים, מול הגורמים, מול הרכישות, מול הכל - אנחנו לא קובעים את גורלנו.

<שחר איילון: - -

דוד אזולאי: אלא המשרד לביטחון פנים?

<שחר איילון: כל גורם אחר בממשלה.

<שחר איילון: מינהל הרכב, מינהל הדיור, נציב שירות המדינה.

<שחר איילון: כשאני מתחיל לטפל באיזו שהיא בעיה שעולה מהשטח או ארגון העובדים או עובד או משהו כזה, אתה מתחיל טיפול של חודשים ארוכים, שנים, אין תשובות, מול המנגנון שמטפל לא רק בי, שמטפל בכל משרדי הממשלה ואני בתור.

<שחר איילון: זאת אומרת, לצבא ולמשטרה ולמד"א, שזה בכלל עמותה.

<שחר איילון: יש להם מנגנונים הרבה יותר זריזים לקבל החלטה ולבצע.

<שחר איילון: פה אני נכנס לתור של משרד החקלאות, משרד התחבורה, שרוצים תקן וכו'.

<שחר איילון: אני מגייס מוקדן או פקידה, זה בדיוק כמו פקידה נוספת.

<שחר איילון: יש החלטה כלל-ממשלתית לא לגייס אנשים, אני לא יכול לגייס עכשיו אנשים.

דוד אזולאי: למרות שיש לך תקן פנוי?

<שחר איילון: יש לי תקנים שפה סיכמתם, חתמנו שיהיה לנו תר"ש, יהיה לנו - - - שקל, יהיה לנו 840 תקנים פתוחים.

<שחר איילון: הכל קיים אבל אני לא יכול לממש את זה.

דוד אזולאי: זה רק בירוקרטיה, רק כיסוי תקציבי.

<שחר איילון: יש סדר במדינה.

<שחר איילון: פעם, בשביל מנורה לאוטו הם היו רצים מעבר לכביש, קונים את המנורה, מרכיבים את זה והאוטו ממשיך.

<שחר איילון: עכשיו האוטו יכול להיכנס לשבועות למוסכים, הולך למוסך היבואן, משלם פי שבע, מחכה בתור, חוזר, והחבר'ה מתחילים את התסכולים שלהם שבעצם כל המעבר לרשות לאומית גרם לסרבול של כל הכוננות שלהם, רכבים לא מוכנים, לא נמצאים בכוננות, לוקח שבועות וחודשים לתיקונים, התיקונים עולים פי ארבע מאשר הם היו אמורים לשלם וזה בזבוז כספים.

<שחר איילון: זה דוגמאות של החיים, שאתה נכנס לתוך מערכת של מדינה ובאיזה שהוא מקום אתה פחות יעיל מאשר היו האיגודים.

<שחר איילון: אולי זה יותר מסודר, פחות אפשרות לשחיתויות ולכל מיני הסדרים עם המוסך הזה והמוסך ההוא אבל זה הולך לאט.

<שחר איילון: זה הפתיח כדי להראות שזה לא קל.

<שחר איילון: מצד שני, יש לנו גם התקדמות בהרבה מאד דברים.

<שחר איילון: התפתחות איטית, מסודרת, מאורגנת.

<שחר איילון: התפתחויות טכנולוגיות, פריסה.

<שחר איילון: גייסנו מאות עובדים חדשים בהליכים מסודרים, עשו קורסים.

<שחר איילון: יש לנו עוד הרבה מאד פערים ועוד הרבה מאד עבודה בתחומים של מסלולי שירות, תנאים של הכבאים, מיפוי השכר שלהם, מיפוי הרווחה שלהם.

<שחר איילון: יש הרבה מאד תהליכים שאם חשבנו שייקחו חודשיים שלושה, ייקחו שלוש, ארבע שנים, תהליכים שהיו צריכים לקחת כמה חודשים.

<שחר איילון: ואז, אתה תשמע את זה בטח מאנשים שצברו את הדברים, נעשים עיכובים, עיוות בשכר.

<שחר איילון: הרבה מאד דברים שאנשים לא מקבלים את מה שמגיע להם.

דוד אזולאי: כשאתה מדבר על עיוות בשכר, הכוונה שלך - -

<שחר איילון: לא גמרו לנו את המיפוי.

<קריאה: הרבה פגיעות שכר.

<שחר איילון: פגיעות שכר.

<קריאה: גם הלנות לעובדים החדשים.

<שחר איילון: הלנות, עיכובים.

<שחר איילון: עכשיו, אתה מתחיל את הדרך - -

דוד אזולאי: יש פערים בין הדור החדש לדור הישן?

<שחר איילון: כן.

<שחר איילון: כל אחד הולך עם חוקת השכר שלו.

<שחר איילון: אלה דור ג', אלה דור ב', אלה דור א'.

<שחר איילון: זה יותר מסובך.

<שחר איילון: נגיד שאנקורי עובר לירושלים.

<שחר איילון: אנקורי עובר עם כל חוקת השכר שלו מחיפה לירושלים, הוא יהיה מבסוט כי השכר של חיפה יותר טוב מירושלים, והוא ישמור על כל הזכויות שלו כולל העיתון או נקודות שיש לו לבגדים בירושלים.

<שחר איילון: זאת אומרת, כל המערכת הארצית הזאת לא מאוזנת כרגע.

<שחר איילון: כל אחד עובר עם התנאים שלו.

<שחר איילון: זה כמעט כאוס, כמעט אי אפשר לנהל ככה ארגון.

<קריאה: בואו נאחד את השכר.

<שחר איילון: רצינו.

<קריאה: ומה עשיתם?

<קריאה: קפצתם למים ואחרי זה למדתם לשחות.

דוד אזולאי: על אלה אני בוכה.

דוד אזולאי: הרי בזמנו, אחד הדברים היה שהיו תלונות קשות על פערי השכר, על פערים בתורת הלחימה של שירותי הכבאות מבחינת פערים בין כבאי באילת לכבאי בצפון.

דוד אזולאי: אז בעצם אנחנו נשארנו באותו מצב.

<שחר איילון: אפילו יותר גרוע.

<שחר איילון: הכבאים החדשים, כשהם נכנסים לתחנה, הם מקבלים את הרווחה של התחנה שהם נמצאים.

<שחר איילון: זאת אומרת, זה נהיה עוד יותר גרוע.

<שחר איילון: אנחנו רצינו שכל החבר'ה האלה, כל אחד ידע לפי הותק שלו ואיזו שהיא השוואה – כולם מבינים, לא השוואה כלפי הכי למעלה אבל גם לא הכי למטה.

<שחר איילון: משהו ביניים.

<שחר איילון: זה לא מתקדם.

<שחר איילון: זה הפתיח.

דוד אזולאי: זה נשמע מעניין.

<שחר איילון: לא משעמם לי רגע אחד.

דוד אזולאי: חשבתי שיש חוק, יש שקט.

דוד אזולאי: אני רואה שזה רק מתחיל.

<קובי דדון: - - - לא עושים, חושבים.

<קובי דדון: ..

דוד אזולאי: בכל זאת, נעשו דברים חיוביים, אל תקל ראש בזה.

דוד אזולאי: אני רק רוצה לשמוע את נציג השלטון המקומי, בא תסביר לנו כאן לגבי כל הנושא הזה של ארנונה ותאגידי מים.

<יוחאי וג'ימה: תאגידי מים זה לא בבעלותי.

דוד אזולאי: אני יודע.

דוד אזולאי: זה חבורת הגזלנים של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: את זה אני אמרתי.

<יוחאי וג'ימה: לגבי הנתונים שהנציב אמר, שלא מצליחים לגבות.

<יוחאי וג'ימה: סך הכל הגביה היא 75% מהרשויות המקומיות, בהתחשב שזה שנת בחירות, בהתחשב שיש עכשיו הרבה ראשי רשויות חדשים, במגזר הערבי יש המון רשויות חדשות, אז זו גביה לא רעה של 75%.

<יוחאי וג'ימה: אני לא אומר שזה - -

דוד אזולאי: שאתם גובים.

<יוחאי וג'ימה: לא, שהם גובים.

<שחר איילון: איך גבינו?

<שחר איילון: הלכו לחשכ"לית והיא החרימה להם את הכסף.

דוד אזולאי: היא קיזזה את זה מהמענק.

<יוחאי וג'ימה: על פי חוק.

<יוחאי וג'ימה: זה לגבי הגביה עצמה.

<יוחאי וג'ימה: בכל מקרה, נפגשנו עם שחר איילון ואמרנו שכל סיוע שנוכל לסייע במרכז השלטון המקומי, אנחנו נסייע גם דרך הגזברים.

<יוחאי וג'ימה: יש לנו גם פגישה בשבוע הבא, ביום ראשון, מטה מול מטה מול הכיבוי.

<יוחאי וג'ימה: דברים נוספים: לגבי אגרות - צריך להבין שהרשויות גם משלמות את התשלום שלהן נכון לעכשיו, חלק מהן זה 60% וחלק זה 90%, כמו שנקבע בחוק אבל הן גם משלמות את האגרות לכיבוי אש, אגרות מלאות, בניגוד לארנונה שמשלמים משרדי ממשלה - -

דוד אזולאי: הרשויות משלמות לשירותי הכבאות?

דוד אזולאי: על מה?

<יוחאי וג'ימה: על הכל.

דוד אזולאי: תן לי דוגמאות שהרשות המקומית משלמת - -

<יוחאי וג'ימה: בית ספר חדש שנבנה, אז יש אגרה שמשלמים עליו, על השטח ועל הכל ואחר כך, משלמים עליו אגרה פעם שניה.

<יוחאי וג'ימה: שטח של בית ספר נחשב מבחינת המטראז' בדיוק כמו שטח של מפעל בסיכון גבוה.

דוד אזולאי: אז יש פה משחק כוחות.

דוד אזולאי: אלה לוקחים מפה, אלה לוקחים מפה ובסוף, מי משלם את זה?

דוד אזולאי: אתה לא יודע?

<יוחאי וג'ימה: לא.

דוד אזולאי: אתה מבין מה שקורה פה?

<קריאה: אחד עוזר לשני לדפוק את השלישי.

<יוחאי וג'ימה: לגבי האגרות – אני אומר:

<יוחאי וג'ימה: עדין המדינה מקבלת וגם בזה אנחנו עושים שיח עם המשרד לביטחון פנים, לגבי כל נושא האגרות.

<יוחאי וג'ימה: ישבנו אתם כדי לראות ולעשות השוואה גם בנושא הארנונה וגם בנושא האגרות שמשלמות הרשויות המקומיות.

<יוחאי וג'ימה: היתה כבר ישיבה ראשונה עם דני קריבו, ואני מקווה שנתקדם עם זה גם בנושא האגרות וגם בנושא הארנונה, לראות איך אנחנו מיישרים קו עם כל הרשויות.

דוד אזולאי: יש לכם מחיר אחיד לתעריפי הארנונה בישובים השונים?

<יוחאי וג'ימה: אני לא מומחה לארנונה.

דוד אזולאי: אני שואל?

דוד אזולאי: או שלכל רשות מקומית אתם קובעים את הארנונה - -

<יוחאי וג'ימה: אני חושב שהארנונה נקבעת לפי כל רשות.

<יוחאי וג'ימה: אני לא מומחה לארנונה.

דוד אזולאי: איך אתם קובעים לגבי מד"א?

<יוחאי וג'ימה: אין לי מושג.

דוד אזולאי: מחנות צבאיים?

<יוחאי וג'ימה: מחנות צבאיים זו סוגיה לא פשוטה.

דוד אזולאי: אני יודע, לכן אני שואל.

<יוחאי וג'ימה: אין לי מושג.

<יוחאי וג'ימה: אני לא מתעסק עם זה, בנושא הכספי של הדברים.

דוד אזולאי: אני רוצה להציע משהו לשלטון המקומי: אין לי ספק, זה ענין של זמן, הפיצוץ יגיע וזו רק שאלה של זמן, מתי זה יקרה.

דוד אזולאי: מי הראשון שירים ידיים?

דוד אזולאי: השלטון המקומי או שירותי הכבאות?

דוד אזולאי: הייתי מציע לכם שתשבו יחד.

דוד אזולאי: אני שומע שיש לכם ישיבות משותפות - -

<שחר איילון: אנחנו יושבים.

דוד אזולאי: - - אני מציע שבענין הזה תקבעו לעצמכם איזה שהוא קריטריון לגבי הנושא של הארנונה, וכנ"ל לגבי הנושא של האגרות.

דוד אזולאי: אחרת, מה שיקרה, יבוא יום, אתה זוכר את התקופה היפה בשירותי הכבאות, שהרשויות המקומיות לא יכלו לשלם לשירותי הכבאות?

דוד אזולאי: אתה זוכר את התקופה הזאת?

דוד אזולאי: יקרה פה אותו דבר, זה ענין של זמן.

דוד אזולאי: לכן, איזה הוא חכם הרואה את הנולד.

דוד אזולאי: הצעתי אליכם, וזה לטובת כולנו כי בסופו של דבר שירותי הכבאות במצב הזה, לא לילד הזה פיללנו.

דוד אזולאי: אני מודה שכרגע אני מתוודע פה לכמה נושאים שלא ידעתי עליהם אבל אני מציע לך, אדוני הנציב, אדוני, נציג השלטון המקומי, תקבעו ישיבת עבודה ביניכם, ושהדברים יקבעו ככללים לפני שיהיה מאוחר, לפני שגורמים אחרים יתחילו להתערב ו"נחזיר עטרה ליושנה".

דוד אזולאי: פה אני גם מבקש מכם שאנחנו, כוועדת הפנים מבקשים מכם, אחרי שהגעתם להבנות והסכמות, שתגישו לנו נייר עמדה על מנת שנדע שאתם - אחרת נצטרך להתערב פה בשינויי חקיקה, דבר שהוא לא בריא לאף אחד.

<נתנאל היימן: אני מהתאחדות התעשיינים.

<נתנאל היימן: רק הערה לגבי הארנונה: מי שקובע את הארנונה ברשויות המקומיות זה שר הפנים ושר האוצר.

<נתנאל היימן: זאת אומרת, לעיריות אין הרבה שיקול - -

דוד אזולאי: לא, אבל הרשויות המקומיות קובעות את הדרגות בתוך הישוב.

<נתנאל היימן: כן, אבל כל שינוי, אתה צריך אישור של השרים.

דוד אזולאי: טוב.

דוד אזולאי: איך אמרת?

דוד אזולאי: אתה תסתכל גם מה קרה, ואתה בקי בזה בוודאי, כל מה שקורה באותם מחנות צבאיים שנמצאים בתוך הרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: אנחנו יודעים הרי מה קורה שם.

דוד אזולאי: סופו של דבר, זה נופל על כתפי האזרח שאותם מתקנים צבאיים לא משלמים ארנונה, ברובם.

דוד אזולאי: השאלה אם אנחנו רוצים להגיע לאותו מצב גם עם שירותי הכבאות.

דוד אזולאי: כדאי לחשוב על זה.

<יוחאי וג'ימה: בגלל זה יש שיח בינינו.

<יוחאי וג'ימה: אנחנו נפגשים ביום ראשון.

דוד אזולאי: אני שמח.

דוד אזולאי: דבר שני, צריכים למצוא נוסחה אחידה לגבי כל הרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: אל תשכחו ששירותי הכבאות, בסופו של דבר זה עוד מפעל שנותן שירות לאזרח.

דוד אזולאי: הוא לא מפעל תעשייתי שעושה כסף ורווחים.

<יוחאי וג'ימה: החוק עשה אותו כזה.

<שחר איילון: אני רוצה לדבר על נושא כאוב ולא נעים, וחס וחלילה שלא נצטרך אותו, זה הנושא של החללים של הכבאות.

<שחר איילון: היו הרבה מאד דיבורים, הוקמה ועדת כשר, ובסוף בסוף אנחנו מסתכנים, אנחנו נמצאים בטווח טילים, אנחנו מגיעים לכל מקום ואנחנו לא חללים של משרד הביטחון.

<שחר איילון: אפילו הקברים שלנו הם קברים אזרחיים.

<שחר איילון: כדי שיזכירו אותנו בערב יום הזיכרון בבית "יד לבנים" - זו מלחמה כל יום עצמאות.

<שחר איילון: אנחנו לא בטקס האזכרה הממלכתי.

<שחר איילון: אני לא חושב שככה צריך להתייחס אלינו.

<שחר איילון: אנחנו נמצאים כרגע בתוך החלל האזרחי וזה לא נסגר.

<קריאה: - - -

<שחר איילון: - - כספית מקבלים ממשרד הביטחון אבל לא מוכרים מבחינת הטיפול - -

דוד אזולאי: אבל יש תקדים, לא?

<אבי אנקורי: לא, אני אגיד לך מה התקדים שלנו: היום, אם כבאי נפגע, הוא רץ לביטוח לאומי.

<אבי אנקורי: אם שוטר או איש שבמשרד לביטחון פנים, הוא הולך למשרד הביטחון.

<אבי אנקורי: כשאני פונה בלבל המאד גבוה ואני אומר להם: חבר'ה, אתם קוראים לי בן חורג?

<אבי אנקורי: אומרים לי: תוותר על זכות ההתארגנות ואז ניתן לך לרוץ גם למשרד הביטחון.

<אבי אנקורי: אתה מבין לאיפה מביאים אותך?

<אבי אנקורי: לוותר.

<אבי אנקורי: היום אנחנו גוף של קרוב ל-2,300 עובדים.

<אבי אנקורי: תוותר על חירות ההתארגנות שלך ואז, נכניס אותך להיות כמו שוטר ואתה תלך גם למשרד הביטחון.

<אבי אנקורי: לאן הגענו?

<שחר איילון: הדבר הזה לא נסגר, הוא נשאר פתוח.

<שחר איילון: כל יום זיכרון מתחילה מסכת לא נעימה עם טלפונים שלי לכל ארגוני החללים והשכולים והמשפחות והאלמנות.

<שחר איילון: הם לא רוצים אתנו.

<שחר איילון: ארגון נפגעי הטרור לא רוצה אותנו, הוא לא רוצה שאנחנו נהיה.

<שחר איילון: הם גם הודיעו שהם יחרימו טקסים אם אנחנו נהיה שם או נוזכר שם.

<שחר איילון: מה שאנחנו עושים בלית ברירה - אנחנו מקימים את האנדרטה שלנו, אנחנו עושים את הטקסים שלנו, אנחנו כאילו חיים בתוך בועה.

<מירי פרנקל-שור: זו שאלה ערכית, האם חללי שירות הכבאות שייכים למערכת הביטחון?

<מירי פרנקל-שור: גם לגבי שב"ס מתעוררת השאלה הזאת, גם המשטרה.

<מירי פרנקל-שור: מלכתחילה, חשבו שאלה חללי צה"ל, ולאט לאט זה התפתח בפיחות זוחל - -

<דודו אטדגי: כולם נגזרו מצה"ל בסופו של דבר.

<מירי פרנקל-שור: שאלה...

<שחר איילון: מה שמעניין, גברתי, שכל הכבאים הכתומים, כל אנשי המילואים של העורף משרתים במילואים אצלנו.

<שחר איילון: זה הסיכום שלנו עם העורף.

<שחר איילון: 2,000 איש עושים את המילואים שלהם אצלנו, הציוד שלהם אצלנו, אנחנו מאמנים אותם ואנחנו גם מתרגלים אותם והם אצלנו בתחנות.

<שחר איילון: זה הבסיס שלהם.

<שחר איילון: אם עכשיו שניים יצאו - -

דוד אזולאי: שם הם עושים את שירות המילואים?

<שחר איילון: כן.

<שחר איילון: הם רשומים אצלנו ועושים אצלנו את שירות המילואים.

<שחר איילון: זה חידוש.

דוד אזולאי: אבל כשהם מקבלים את הצו, הם מקבלים אותו מהצבא.

<שחר איילון: ברור, אני לא מזמין אותם.

<שחר איילון: זה שירות מילואים אבל את השירות הם עושים אצלנו.

<שחר איילון: אם שניים יוצאים לדרך, כבאי כתום וכבאי שלי - שניהם בדין אחר.

<שחר איילון: אותה נפילה של פגז, חס וחלילה, או תאונת דרכים - שניהם בדין אחר.

<שחר איילון: ואז אנחנו מתחילים לרוץ בוויה-דולורוזה ברמת ההחזר הכספי והטיפול במשפחה ובשארים ובאלמנה ובמשפחה.

<שחר איילון: יש בזה הרבה מאד נגזרות של כבוד אבל גם של כסף.

<דוד דהאן: יש השלמת תנאים לשירות הלאומי.

<דוד דהאן: ..

<שחר איילון: אנחנו עשינו ביטוח שנקרא "ריסק" שנותן לכבאי סכום ראשוני אבל זה לא סכום שמשפחה שכולה יכולה לחיות ממנו.

<שחר איילון: זה לא חוזר על עצמו.

<דוד דהאן: בשירות לאומי סודר הנושא?

<דודו אטדגי: - - -

<שחר איילון: יש לנו 50.

<שחר איילון: יש לנו מגזר חרדי.

<שחר איילון: אתה מדבר עכשיו על "צופי אש" דרך משרד החינוך.

<מירי פרנקל-שור: הוא מדבר על השירות האזרחי בכיבוי אש.

<שחר איילון: יש לכולם ביטוח, סידרנו ביטוחים לכולם, שילמנו לכולם, אז יש לכבאים המקצועיים ביטוח "ריסק", יש לעובדים שלנו איזה שהוא ביטוח, יש ביטוח ל"צופי אש", יש ביטוח למתנדבים ויש ביטוח גם לשירות הלאומי שמשרת אצלנו שירות אזרחי.

<שחר איילון: חרדים נמצאים אצלנו, ערבים נמצאים אצלנו ולכולם יש ביטוח אבל אני אומר שבסופו של דבר, הכבאי עצמו, ההגנה עליו ועל משפחתו לא מקבילה להגנה על שוטר, סוהר וחייל.

<שחר איילון: הם ברמה הרבה יותר נמוכה.

<שחר איילון: אני אומר "הם", גם אני כבאי.

<שחר איילון: גם עלי חל דין אחר.

<שחר איילון: אני אזרח, לצורך הענין.

<שחר איילון: עשיתי תאונת דרכים, חס וחלילה, דיני ביטוח לאומי וכל שאר הדברים של טיפול בנכות ובשיקום.

<שחר איילון: לא טיפלנו בזה, חשבנו שזה יוסדר דרך ועדת כשר ואני אומר שפשוט ירדו מזה, לא רצו להסתכסך עם הארגונים האחרים.

<שחר איילון: אז אנחנו גוף קטן, 2,500 איש ויכלו להכניס אותנו.

<שחר איילון: יש לזה עוד כל מיני דברים כמו למשל תוספת שטחים.

<שחר איילון: לחבר'ה שלנו אין תוספת שטחים כשהם משרתים באיו"ש.

<שחר איילון: יש לנו 200 איש באיו"ש אבל הם לא מקבלים תוספת שטחים.

<שחר איילון: הם נוסעים באותו ציר, יורים עליהם, אותם סיכונים, לחיילים ולשוטרים ולאחרים יש תוספת שטחים ולנו אין תוספת שטחים.

דוד אזולאי: אתה רוצה להשלים את הדברים?

<יוחאי וג'ימה: אני רוצה להגיד שהבעיה דומה בשיטור העירוני.

<יוחאי וג'ימה: שוטר ופקח באותה משימה, בנושא של אלימות וכולי, זה אותו דבר.

דוד אזולאי: רבותי, אני מציע, אנחנו עוסקים בנושא רגיש ואני חושב שהוא נושא מהותי ואני לא יודע אם זה השולחן שאמור לפתור את הבעיה הזאת אבל טוב שמציפים את זה פה.

דוד אזולאי: אני חושב שהדבר הזה צריך להתקבל ברמת ממשלה ולא ברמה של וועדה כי אנחנו יודעים עד כמה היריעה רחבה ועד כמה הנושא הזה רגיש, לאן שאתה עושה את זה.

דוד אזולאי: עוד משהו?

<יוחאי וג'ימה: אתה דיברת על אגרות אז אני מזכיר שכל בית ספר שנבדק היום, זה אגרה שהרשות משלמת.

<יוחאי וג'ימה: כלומר, אנחנו משלמים את האגרות רגילות לכל דבר - -

דוד אזולאי: אתה מדבר על שירותי הכבאות?

<יוחאי וג'ימה: כן.

דוד אזולאי: אז זה מה שאמרתי.

דוד אזולאי: הרי בסופו של דבר, אנחנו מכירים את ראשי הערים.

דוד אזולאי: מה שיקרה, יגידו: אוקי, אתה גובה ממני, אני גובה ממך, ופה תתחיל איזו שהיא מלחמה סמויה בין שירותי הכבאות לבין השלטון המקומי.

דוד אזולאי: לכן, טוב תעשה אם תגיעו להבנות מוקדמות ותגיעו לאיזה שהוא מחירות או קביעת קוד או קריטריונים שיקבעו לגבי כל הרשויות המקומיות, לאו דווקא לגבי רשות כזאת או אחרת.

דוד אזולאי: ואז, לכולם יהיה ברור כמה צריך לשלם אגרות וכמה צריך לשלם עבור שירותי הכבאות או הארנונה או המים, שזה סיפור בפני עצמו שגם אותו צריך לבדוק.

<דוד דהאן: זה יכול להגיע לעיקולים גם.

דוד אזולאי: ברור.

<שחר איילון: הגיע, למה אתה חושב שלא הגיע?

דוד אזולאי: אמרתי את זה.

דוד אזולאי: יקרה מה שקרה ונחזור למה שהיה פעם.

דוד אזולאי: אנקורי, בבקשה, יושב ראש הוועד.

<אבי אנקורי: בקשר לנושא הזה, שאתם עצרתם בו בענין הכספי, על מי נופל הכסף, איפה נופל ואיך נופל?

<אבי אנקורי: אתה אמרת שאתה רואה את הנולד, אני חושב שכבר הנולד הגיע כי זה מתחיל ברמה המבצעית, מהמיליארד 280 מיליון, זה התקצוב של הכבאות, 480 זה הכנסות של הכבאות.

<אבי אנקורי: אין הכנסות, לא מגיעים לרמה הזאת, נתחיל ברמה המבצעית: ציוד, מיגון, רכבים וכל הדברים האלה.

<אבי אנקורי: בשורה התחתונה, זה יורד כבר לרזולוציה של התחנות ולרווחה של הכבאי כי כשאני יושב מול החשב של המשרד לביטחון פנים והוא מתחיל לעצור לנו תקצוב לרווחת הכבאי, אני אומר לו: על מה אתה מדבר?

<אבי אנקורי: הוא אומר לי: תשמע, לא הכנסתם כסף, לא הבאתם לי כסף ממניעת דליקות, אני מצטער, אני לא מעביר כספים.

<אבי אנקורי: אמרתי לו: עם כל הכבוד, זה לא התפקיד שלי בתור כבאי, התפקיד שלי הוא לדאוג לכבאי.

<אבי אנקורי: האבסורד הוא שבתהליך של הרפורמה אמרו לנו: אתם 24 רשויות, אתם מתנהלים מול 24 ראשי ערים, יש לכם בעיות שכר, אתם תעברו למדינה, רפורמה, אחידות, רשות והכל יהיה בסדר.

<אבי אנקורי: נהפוך הוא.

<אבי אנקורי: אנחנו בחודש הבא שנתיים מהקמת הרשות, והחשב והמשרד יושבים שם ועוצרים אותנו.

<אבי אנקורי: יש לנו הרמות כוסית בתחנה או יש טקסים בתחנות, זה מגיע לרמה שאני צריך להרים טלפון אליו ולהגיד לו: תשמע, תאשר לו את ה-10,000 שקל.

<אבי אנקורי: היה לו את זה.

<אבי אנקורי: עושים הרמת כוסית, עושים טקסים, לא, אין לי, ומתחיל להיות שוק.

<אבי אנקורי: מה-10,000 אני אתן לך 6000 אני אתן לך 5000.

<אבי אנקורי: לאן הגענו?

<אבי אנקורי: עברנו למדינה ואנחנו הולכים אחורה.

<אבי אנקורי: זאת אומרת, כבר עדיף היה לי ברשות, הייתי בא לראש העיר, יושבים עם ראש העיר, בטח, תזמינו אותנו ונברך, מגיע הרב של העיר.

<אבי אנקורי: זה כבר כאן.

<אבי אנקורי: זה הגיע למצב כזה שעכשיו זה מגיע לרמה שפנו אלי, שאני אתן אישור לתת לכבאים.

<אבי אנקורי: אני כבאי מבצעי, לי אין קשר למניעת דליקות, לא הוכשרתי למניעה, לא עשיתי קורסים ולא השתלמויות אבל רוצים להביא כסף, אז באים אלי: תן לי אישור שכבאי יצא לעשות מניעת דליקות, שכבאי מבצעי יצא לעשות מניעת דליקות כדי לעזור לאנשי המניעה להכניס כסף.

<אבי אנקורי: לאיפה הגענו?

<אבי אנקורי: לא עברתי קורס, לא כלום.

<אבי אנקורי: אנחנו רוצים העברה, זה הבית שלנו אבל לאיפה הגענו?

<אבי אנקורי: זה בנושא הזה.

<אבי אנקורי: בנושא של שכר – אף פעם לא רבנו על שכר ואנחנו לא רעבים ללחם אבל אנחנו גוף של 2300 עובדים, שמעל 500 זה כבאים חדשים, שאנחנו קוראים להם "כבאי בט"פ", שנכנסו בתהליך של הרפורמה.

<אבי אנקורי: פגיעות השכר הן ברמות מטורפות.

<אבי אנקורי: חזרנו למדינה - -

דוד אזולאי: פגיעה בוותיקים?

<אבי אנקורי: לא רק בוותיקים, גם בחדשים.

<אבי אנקורי: יש סמלים במרכבה, סמלים בחשבות, יש חלק באוטומציה, חלק במל"מ, אף אחד לא יודע מימינו ומשמאלו.

<אבי אנקורי: לא מזינים את השמאלי כמו שצריך, וכבאי חדש שצריך להשתכר בין 7000 ל-8000 שקל נפגע ב-2200 ומשהו שקל.

<אבי אנקורי: אנחנו באים לאוצר, עד שנקבעות פגיעות עם האוצר זה לוקח חודשים.

<אבי אנקורי: יש פגיעות שכר, יש הלנות שכר גם בדורות הוותיקים וגם בחדשים, כשזה כבר מגיע לרמה שגם ככה ההסכם של כבאי הבט"פ החדשים הוא לא הסכם כמו של הכבאים הוותיקים, שזה אולי משהו שנפתור ב-2016, שיפרט את ההסכם אבל הכבאי הזה גם ככה מגיע בהסכם פחות טוב ממני, אז עם כל זה שההסכם פחות טוב, הוא גם נפגע בשכר.

<אבי אנקורי: הוא נפגע בשכר, אין לנו את החשבות אצלנו וכל היום אנחנו צריכים לריב עם מטה הנציבות ולעלות אתם לחשבות במשרד לביטחון פנים, ששם זה שני אנשים – החשב והעוזר שלו.

<אבי אנקורי: אם זה לא מאשר לזה, זה לא מאשר לזה, בינתיים הכבאי נפגע בשכר.

<אבי אנקורי: זה לגבי השכר שהלכנו אחורה, לא בתוספות, לא מחפש תוספות שכר לאף אחד.

<אבי אנקורי: תן לי את מה שמגיע לי, את מה שעבדתי, ואין לנו את זה.

דוד אזולאי: ברשותך, דקה.

דוד אזולאי: שחר, תגיד לי: אם היה לכם חשב שלכם, הוא היה מקצר את ההליכים?

<שחר איילון: היה לנו עם מי לדבר, לא היה צריך לנסוע לירושלים, היה לו את הבן אדם שמבין אותו יותר והוא, שהוא חשב בעצמו, הולך לשכנע.

<שחר איילון: לנו יש גברת בשם עופרה, בחורה יוצאת מהכלל, היא אשת אוצר לשעבר.

<שחר איילון: היא היתה במשטרה והשאלנו אותה אבל מה?

<שחר איילון: שמו אותה אצלנו ולא נתנו לה סמכות.

<שחר איילון: היא מכירה בעוול שנעשה לכבאי, היא ממליצה.

<שחר איילון: אומרים לה: גברת, אין לך סמכות כי אין לך מה שנקרא חתימת חשב.

<שחר איילון: חשב זה מעמד.

<שחר איילון: אני לא אומר שום דבר נגד החשבים כי הם צריכים בסוף השנה - -

דוד אזולאי: לא, השאלה שלי: אם היה לך חשב שלכם, שהוא רק של הכבאות - -

<שחר איילון: כן, כן.

<שחר איילון: היה עולם אחר.

<שחר איילון: היה יותר קל, החיים היו יותר ברורים.

<שחר איילון: לפעמים יש תסכול שלא מסבירים לך נכון למה ואיך, אז יהיה מישהו שיסביר לך.

<שחר איילון: את רוב התקנים שקיבלנו, נתנו ללוחמי אש אז אין לנו מטה גדול.

<שחר איילון: אין לנו רופא, אין זה, אין לנו זה.

<שחר איילון: אנחנו ממש במשורה אז גם כל התהליך המינהלי מתעכב.

<שחר איילון: יש לנו אדם אחד שאחראי על המכרזים, על כוח אדם ועל הכל.

<שחר איילון: יש עליו לחץ אדיר על דרגות ועל הכל במין צוואר בקבוק.

<שחר איילון: כשאתה מרחיב את זה, זה תקנים שהולכים על חשבון כבאים.

דוד אזולאי: הוא לא שלך.

<שחר איילון: הוא שלי אבל הוא לא מסוגל לעמוד בקצב כי מה קרה?

<שחר איילון: פתאום הארגון הזה גדל.

<שחר איילון: הוא לא 2,300, הוא 2,540.

<שחר איילון: זה ארגון גדול והמטות קטנים.

<שחר איילון: לא רוצים לנסות להגדיל מטות על חשבון הלוחמים.

<אבי אנקורי: בהסכם הרפורמה, האוצר חתם שכל חצי שנה עושים מיפוי שכר.

<אבי אנקורי: זאת אומרת, עוברים תחנה תחנה, עושים מיפוי שכר, מסדרים את הסמלים ורצים קדימה.

<אבי אנקורי: בחודש הבא אנחנו שנתיים.

<אבי אנקורי: הם התחילו בשלוש ארבע תחנות ומה הם הבינו?

<אבי אנקורי: הם הבינו שיש הרבה עיוותי שכר בתחנות.

<אבי אנקורי: זאת אומרת, כבאים לאורך השנים נפגעים ועכשיו, משרד האוצר צריך לבוא ולתקן את העיוותים.

<אבי אנקורי: הם קלטו את זה ושמו ברקס, עצרו.

<אבי אנקורי: לפני למעלה משנה עצרו עם ניכויי שכר, הם לא מחזירים את מה שמגיע לכבאים, והכבאים ממשיכים להיפגע בשכר.

<שחר איילון: אתה צודק.

<שחר איילון: אני בעצמי מתחיל להישמע כמו ועד.

<שחר איילון: יש לנו הנדסאים.

<שחר איילון: היה הסכם קיבוצי ובסעיף 16 כתוב שינוהל משא ומתן עם ההנדסאים.

<שחר איילון: ההנדסאים זה אנשים שהבאנו מבחוץ, יש להם את היכולת לקרוא תכניות, הם עושים טוב לרישוי הבניינים והשכר שלהם על הפנים.

<שחר איילון: הם משרתים אצלנו שנתיים שלוש ובורחים.

<שחר איילון: עם 6000 שקל הם פשוט לא יכולים לקיים משפחה.

<שחר איילון: הלכנו לאוצר, הולכים וחוזרים, הולכים וחוזרים כבר שנה.

<שחר איילון: כתוב שם: ינוהל אתם משא ומתן.

<שחר איילון: קודם כל, יש משא ומתן כללי עם כלל המהנדסים וההנדסאים במשק והם אומרים: לא סגרנו אתם, לא נסגור אתכם.

<שחר איילון: אנחנו ייחודיים, כולה 80 איש.

<שחר איילון: באו לנו עכשיו 30 מהנדסים נוספים, זה מכניס אותנו לעיוות כי במקום לעשות להם הסכם קיבוצי עם שכר הולם, אנחנו עושים להם הסכמים אישים, ואז אבי ניסנקורן כועס.

<שחר איילון: הוא אומר: די, אני רוצה הסכמים קיבוציים, אל תעשה לי חוזים אישיים לאנשים שנכנסו למערכת.

<שחר איילון: ואז להסתדרות יש עכשיו איום בסכסוך עבודה.

<אבי אנקורי: בגדול אלה הדברים.

<אבי אנקורי: יש עוד המון בעיות אבל זה לא לשולחן הזה.

דוד אזולאי: אדוני, נציג האוצר, אתה שומע כאן את הדברים.

דוד אזולאי: אני רוצה קודם כל לשאול לגבי ההבטחה שהיתה כאן על בדיקת השכר של כל המחוזות.

דוד אזולאי: הדבר הזה נעשה מבחינתכם?

<אסף וסרצוג: אני נציג אגף תקציבים אז אני לא יודע לומר על אגף שכר, מה הפעולות שהוא צריך לבצע אותן והאם הוא ביצע אותן או לא.

<אסף וסרצוג: כמובן שאפשר לברר את זה - -

דוד אזולאי: אנחנו נסמן "וי" שענית תשובה.

<אסף וסרצוג: אני לא יכול לומר לך תשובה שאני לא יודע.

דוד אזולאי: יש לי בעיה.

דוד אזולאי: נו מה, אתה מדקלם משהו ואומר ובזה נגמר?

<אסף וסרצוג: אני אומר עוד הפעם: אני לא מכיר.

<אסף וסרצוג: האחריות של אגף שכר היא אחריות של אגף שכר.

<אסף וסרצוג: אתה מבקש ממני כרגע לדבר בשמו ואני לא מכיר את הסוגיה ואני לא מכיר מה הוא ביצע ולא ביצע.

דוד אזולאי: אוקי.

דוד אזולאי: נושא תקציבים כן נוגע לך?

דוד אזולאי: אז בבקשה, בא תשכיל אותנו.

דוד אזולאי: שמעת פה את הדברים, אתה שומע גם מה השלטון המקומי אומר ומה נציב שירותי הכבאות אומר.

דוד אזולאי: בא תשכיל אותנו, איך הם מתמודדים עם הבעיות האלה.

<אסף וסרצוג: ברשותך, כמה דברים שקצת צר לי במובן האישי שמצטיירת פה תמונה עגומה בלבד.

<אסף וסרצוג: אני בטוח שאם תשאל גם על הדברים החיוביים שקורים במערך הכבאות מאז הצטרפותה - -

דוד אזולאי: לא, אני חושב ששמענו גם דברים חיוביים - -

<אסף וסרצוג: - - קורים הרבה מאד דברים, ואני לא יודע מה יותר במשקל.

<אסף וסרצוג: אין ספק שיש בעיות וצריך לדעת לטפל בהן אבל.

<אסף וסרצוג: ..

<אסף וסרצוג: כמה מבחינת הטענות שעלו: קודם כל, מבחינת הפן הבירוקרטי – חשוב להגיד שגם המשטרה וגם השב"ס עוברות דרך מנהל הדיור הממשלתי ועוברות דרך מינהל הרכב.

<אסף וסרצוג: יש יוצא מן הכלל אחד וזה העובדה שמשטרת ישראל מנהלת את צי הרכב שלה בעצמה והסיבה היא אחת: צי הרכב של משטרת ישראל הוא יותר גדול מכל ציי הרכב של המדינה.

<אסף וסרצוג: לכן, לפני קרוב לעשור התקבלה החלטה מושכלת שזה יתנהל בצורה כזאת מכיוון שזה לא התנהל בצורה נכונה עד אז.

<אסף וסרצוג: לכן, זה דבר שמשותף לכולם, כנ"ל לגופי הביטחון.

<אסף וסרצוג: את צה"ל אני שם בנפרד, צה"ל זה גוף אחר.

<אסף וסרצוג: מבחינת מבנה התקציב – מבנה התקציב שמורכב - והמספרים שנזרקו פה קצת גבוהים ממה שרשום בחוק התקציב אבל לצורך הענין, התקציב אכן נבנה בצורה שהוא בנוי מהוצאה שהיא תקצוב נטו, לצורך הענין, והוצאה שהיא אוצה מותנית בהכנסה.

<אסף וסרצוג: קודם כל, התקציב הזה נבנה במשותף יחד עם המשרד לביטחון פנים ויחד עם רשות הכבאות.

<אסף וסרצוג: אני חושב שזה היה ברור ונהיר לכולם כשזה נבנה אבל זה קודם כל פני הדברים.

<אסף וסרצוג: מבחינת הנושא של האגרות - -

דוד אזולאי: אתה חושב שנלקח בחשבון כל - -

<אסף וסרצוג: - - אני רק אפלח ואסביר מאיפה מגיעה הוצאה מותנית, ואז נראה שהדברים גם הולכים להסתדר על פני השנים במובן מסוים אבל גם זה לא לגמרי כמו שהוצג: נושא האגרות, שזה קרוב ל-160 מיליון שקל בחוק התקציב בהוצאה מותנית בהכנסה, רובו ככולו מורכב לא מאגרות מבצעיות.

<אסף וסרצוג: רובו ככולו מורכב מאגרות שהן אגרות מניעה.

<אסף וסרצוג: הסכום נקבע על בסיס הגביה שנעשתה בשנים קודמות.

<אסף וסרצוג: לכשרשות הכבאות עברה למדינה, הגביה באמת ירדה.

<אסף וסרצוג: אגב, נוספו תקנים למערך המניעה, ככל הידוע לי ולכן, עם תוספת התקנים ירד סך הגביה.

<אסף וסרצוג: יכולות להיות לזה סיבות רבות ומגוונות, אני יודע שעושים על זה כרגע עבודה.

<אסף וסרצוג: המשרד ורשות הכבאות עושים עבודה משותפת על זה אבל אלה אגרות רישוי עסקים לצורך הענין.

<אסף וסרצוג: אלה אגרות רגילות שצריכות להיגבות.

<אסף וסרצוג: - -

דוד אזולאי: אותן אגרות שחישבתם את התקציב, זה אותן אגרות ששירותי הכבאות היו גובים?

<אסף וסרצוג: ודאי.

דוד אזולאי: זו גביה ישירה ולא דרך הרשויות המקומיות.

<אסף וסרצוג: אני מסביר: ההוצאה מותנית בהכנסה היום העומדת באזור ה-370 מיליון שקל בחוק התקציב, זו ההוצאה המותנית בהכנסה.

<אסף וסרצוג: זה מתווה שהולך ופוחת.

<אסף וסרצוג: מתוך זה, כ-160 מיליון שקל זה אגרות.

<אסף וסרצוג: מתוך זה, סכום מאד זעום, כ-10 מיליון שקל זה אגרות מבצעיות, סכום זעום ביחס ל-160 מיליון כמובן והשאר, זה אגרות שנגבות בגין רישוי עסקים.

<אסף וסרצוג: לכן, האגרות האלה נגבו בעבר והיה צפי שהאגרות האלה גם יגבו בעתיד וזאת גם השאיפה שלהם.

<דודו אטדגי: נגבו בפועל?

<אסף וסרצוג: נגבו בפועל.

<אסף וסרצוג: ככל שידוע לי, נגבו בפועל.

דוד אזולאי: זה מה ששאלתי.

<דודו אטדגי: אני לא ידוע אם זה בפועל.

<אסף וסרצוג: צריך פה אולי נציגים שמתעסקים בזה בשביל לומר את הדברים אבל אני אומר עוד פעם, אלה הנתונים שנמסרו.

<אסף וסרצוג: מבחינת הצד של השתתפות הרשויות: קודם כל, המתווה של השתתפות הרשויות הולך ופוחת.

<אסף וסרצוג: כפי שידוע לכבודו, על פני 5 שנים, באיזה שהוא שלב, נפסקת השתתפות הרשויות בכל התקציב, והירידה הולכת ופוחתת על פני השנים.

<אסף וסרצוג: אם בשנה שעברה היה קרוב ל-300 מיליון שקל השתתפות רשויות, אנחנו עומדים על קרוב ל-200 מיליון שקל, וזה הולך ופוחת על פני השנים.

<אסף וסרצוג: ב-2018 זה אמור להתאפס ולמעשה, לא תהיה יותר השתתפות רשויות וכל התקציב שהיה השתתפות רשויות יעבור להיות תקציב שהוא נטו, אין פה קיזוז לצורך הענין.

<אסף וסרצוג: העובדה שהרשויות לא ששות ולא ממהרות לשלם, אין ספק שזאת בעיה ואנחנו בהחלט מנסים לעזור גם דרך העובדה שהחשב הכללי יכול וצריך להפעיל את הסמכות שלו לקיזוז.

<אסף וסרצוג: השנה התחלנו את התהליך הזה בשלב הרבה יותר מוקדם.

<אסף וסרצוג: כבר היו ישיבות במשרד האוצר בהשתתפות אגף תקציבים, בהשתתפות החשב הכללי כדי לראות איך אנחנו מקדימים תרופה למכה במידת האפשר וכן, מנסים גם להתריע מראש, גם לגבות כמה שיותר מהר.

<אסף וסרצוג: ברור שאנחנו מקווים שתהיה גביה מלאה ככל האפשר וככל שלא תהיה גביה, כמובן שנאלץ לראות איך אנחנו מוצאים פתרון לדבר הזה, ואנחנו מציעים דו-שיח מתמיד עם המנכ"ל והמשרד לביטחון פנים על הדבר הזה.

<אסף וסרצוג: - -

דוד אזולאי: בדקתם את הנושא של עבירות הגביה של שירותי הכבאות, למה הגביה ירדה?

<אסף וסרצוג: אני חושב שאולי נציב הכבאות ירצה להתייחס.

<אסף וסרצוג: אני לא יודע לומר פרטנית למה זה ירד, אני לא ליוויתי את מערך הגביה של רשות הכבאות.

<אסף וסרצוג: אני יודע שהמשרד לביטחון פנים ורשות הכבאות כרגע עושים עבודה בנושא כדי לראות איך כן מעלים השנה את סך הגביה מאגרות.

<אסף וסרצוג: זה אני כן יודע לומר.

דוד אזולאי: מהרשויות המקומיות שלא מעבירות את חלקן, אתם מקזזים להן - -

<אסף וסרצוג: כן, לחשב הכללי יש סמכות לפי חוק לקזז.

דוד אזולאי: הוא מבצע את זה?

<אסף וסרצוג: הוא ביצע את הקיזוזים של 2013 בפברואר השנה וכבר עכשיו התחילו הישיבות במטרה לנסות ולראות איך אנחנו מקדימים, שוב, את כל הנושא של הקיזוז.

<אסף וסרצוג: אם אני לא טועה, מנגנון הגביה הוא שלוש פעמים בשנה או פעמיים בשנה, ואז לנסות לראות איך כבר בשלב הזה ניתן לנטר איזה רשויות לא מעבירות את התקציב במלואו, ואיך אפשר להתחיל בהליכי גביה.

<אסף וסרצוג: כן, מנסים למצוא לזה פתרונות.

<אסף וסרצוג: כן חשוב לי לומר שמשנת 2011, למעשה, במהלך השנים 2011-2012 וגם אחרי שהרשות הוקמה ובעצם נחקק חוק התקציב האחרון של 2013-2014, ניתנו סכומים מצטברים של כשני מיליארד שקל.

<אסף וסרצוג: זה לא סכום מבוטל ולא ענין של מה בכך.

<אסף וסרצוג: נרכשו קרוב ל-60 כבאיות חדשות, הוזמנו יותר נכון, לא כולן עדין הגיעו.

<אסף וסרצוג: נבנו ושופצו והורחבו והוקמו תחנות ונקודות כבאות חדשות.

<אסף וסרצוג: גויסו או לכל הפחות ניתנו תקנים במהלך 2013-2014 ל-280 כבאים נוספים ויינתנו בכל שנה 140 בהתאם לתר"ש כך שיש גם דברים שקורים.

<אסף וסרצוג: נקנו עוד רכבים לבנים ונקנה עוד ציוד ויש השקעה בטכנולוגיות ובמערך מתנדבים וכהנה וכהנה וכהנה.

<אסף וסרצוג: כלומר, גם קורים דברים חיוביים וצריך להגיד את זה.

<אסף וסרצוג: בנושא של החשבות - כל משרדי הממשלה פועלים עם חשב.

<אסף וסרצוג: זה יותר ענין של החשב הכללי והמשרד לביטחון פנים, אני לא אדבר בשמם אבל רק חשוב לומר שכל משרד ממשלתי פועל עם חשב.

<אסף וסרצוג: שוב, היוצא מן הכלל כרגע זה משטרת ישראל וזה מהעובדה שיש להם חשב שהוא אותו חשב מהרגע שבוצעו השינויים האלה אבל גם בעתיד, במשטרת ישראל צפוי להיות חשב של משרד האוצר.

<אסף וסרצוג: אלה הדברים בכלליות.

<אסף וסרצוג: אם תרצה שאתייחס למשהו פרטני, אני אשמח.

דוד אזולאי: אם אני מצליח לקרוא פה, אחת הבעיות זה קודם כל הנושא של החשבות.

דוד אזולאי: אולי אתה לא מוסמך לענות על כך אבל אני מבקש ממך ואני פונה אליכם, יש פה התכתבות שלי עם משרד האוצר ויש פה תשובה שבעצם אומרת בשורה התחתונה שאם זאת הדרישה, אין בעיה ליישם אותה.

<אסף וסרצוג: אני רוצה לומר לכבודו: שוב, יש פה ענין שהוא יותר במשולש של החשב הכללי, המשרד לביטחון פנים והכבאות.

<אסף וסרצוג: כן חשוב לציין שהחשב המשרד לביטחון פנים הוא גם החשב של שב"ס.

<אסף וסרצוג: זאת אומרת, הוא כן חשב של גוף ביטחוני, הוא גם החשב של הכבאות.

<אסף וסרצוג: נוספו לחשבות במשרד לביטחון פנים למעלה מ-20 תקנים אחרי כניסת מערך הכבאות.

<אסף וסרצוג: כלומר, שוב: נתנה תוספת משמעותית.

<אסף וסרצוג: אני לא יודע לומר - -

דוד אזולאי: נוספו 20 תקנים של חשבים?

<דודו אטדגי: אז איך הם לא מצליחים לעשות לנו משכורות?

<אסף וסרצוג: סליחה, 12 תקנים לחשבות אם אני לא טועה, ועוד תשעה למחלקות האחרות.

<עודד ברוק: שניים או שלושה לכבאות, ישבתי במכרז הזה.

דוד אזולאי: רבותי, אני שואל שאלה: אחרי ששירותי הכבאות סופחו - -

<אסף וסרצוג: נוספו עוד תקנים רבים למשרד לביטחון פנים לטובת תמיכה.

<אסף וסרצוג: המערך בעצם דורש עוד שירותים משפטיים והוא דורש עוד שירותי חשבות והוא דורש עוד שירותי בינוי ולוגיסטיקה וכן הלאה.

דוד אזולאי: האם אתה יכול להגיד לי מה התווסף בעקבות צירוף שירותי הכבאות למשרד לביטחון פנים?

<אסף וסרצוג: בוודאי, אני אתן לך את המספר.

<אסף וסרצוג: אני לא רוצה להגיד מהאצבע, אתן לך את המספר.

<אסף וסרצוג: אולי ליאור, אתה זוכר?

דוד אזולאי: תגיד לי כמה תקנים נוספו בעקבות.

דוד אזולאי: ..

דוד אזולאי: יכול להיות שהמספרים כאלה גדולים ובאמת אין הצדקה.

דוד אזולאי: אז אפשר לפנות לשירותי הכבאות, שיתייעלו אבל אם אתם הוספתם כמות קטנה של כוח אדם, שאתם יודעים את האמת כי זה מערך בפני עצמו.

<אסף וסרצוג: הכמות שהוספה תואמה עם המשרד לביטחון פנים.

דוד אזולאי: אתה צודק, תואמה, אבל מה לעשות?

דוד אזולאי: אתה יודע שגם שירותי הכבאות, שמענו פה דברים שלא כולם ידעו מההיריון הזה מה יצא.

דוד אזולאי: אף אחד לא ידע את זה.

דוד אזולאי: עכשיו פתאום מתעוררים דברים.

<אסף וסרצוג: אני לא סבור שהבעיה היא בעיה של כוח אדם, זה מה שאני מנסה לומר.

<אסף וסרצוג: אני חושב שיש פה גם דברים אחרים אבל זה לא במשולש שלי לפתור אותם.

דוד אזולאי: זה דברים קטנים שבסופו של דבר מצטרפים לדברים גדולים.

דוד אזולאי: נושא הארנונה, נושא תאגידי המים, נושא כוח אדם.

דוד אזולאי: כל דבר זה אחוז קטן אבל בסוף זה מצטבר לאחוזים רבים שבסופו של יום, אני אומר את זה דווקא לך, כאיש משרד האוצר.

דוד אזולאי: הרי מי שהשקיע פה כל כך הרבה כסף זה דווקא משרד האוצר כדי לייעל את המערכת הזאת.

דוד אזולאי: לפי מה שאני שומע, אני אומר לך שהדברים מתחילים לחזור על עצמם כפי שהיה בתחילת הדרך ומזה אני מודאג.

<אסף וסרצוג: אני רק אומר שני דברים: אני חושב שחבלי לידה וחבלי קליטה של גוף שהוא כבר קיים, זה לא גוף חדש.

<אסף וסרצוג: זה גוף קיים של למעלה מ-2000 איש בתוך המדינה, על כל המשתמע מכך.

<אסף וסרצוג: גוף שהיה רגיל להתנהל בצורה מסוימת וצריך עכשיו להתנהל לפי סדרי מדינה – זה עולם אחר, כפי שנאמר פה.

<אסף וסרצוג: אני חושב שתהליך הקליטה והתהליך הזה של הלמידה וההתאמה, אני מניח שהוא לוקח זמן וזה נכון לכל המנגנונים.

<אסף וסרצוג: דבר שני שחשוב לי לומר זה שכל בעיה שהמשרד לביטחון פנים/מערך הכבאות מעלה לפתחנו – אני חושב שיכולים לומר פה הנציגים שיושבים אתנו, זוכה להתייחסות מלאה.

<אסף וסרצוג: אנחנו יושבים, מדברים, מנסים למצוא פתרונות.

<אסף וסרצוג: לא תמיד אנחנו מסכימים אבל ההיענות קיימת בשביל לנסות ולהידבר, שזה הדבר המשמעותי ביותר.

דוד אזולאי: אתה יכול לדבר אתי במקרו לגבי שירותי הכבאות אבל כשזה מגיע להרמת כוסית של הכבאים, שמדובר על 10,000 שקל, אני אומר לך שזו פגיעה קשה בתדמית של שירותי הכבאות, עם כל ההשקעה הגדולה, ואני לא מקל ראש בזה כי אותו כבאי, כל מה שיש לו חוץ מהמשכורת שלו, אז בסדר, נוספו תקנים, הכל טוב ויפה אבל הוא אומר: תשמע, אם אנחנו צריכים לעשות הרמת כוסית לכבוד החג ובשביל 10,000 שקל אנחנו לא מצליחים וכתוצאה מזה הוועד נאלץ לצמצם או לבטל את האירוע הזה, אני לא צריך להגיד לך איזה משמעויות יש לזה.

דוד אזולאי: לכן, רבותי, חייבים למצוא פתרונות אחרת כל ההשקעה תלך לטמיון, גם בנושא של השלטון המקומי.

דוד אזולאי: אני מציע לכם להיכנס לעובי הקורה לפני שיתחיל להיות מאוחר.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים את השלטון המקומי.

דוד אזולאי: השלטון המקומי יום אחד יקום ויגיד: רבותי, עד כאן, אנחנו יותר לא מוכנים לשלם והם יודעים לעשות את זה.

דוד אזולאי: אחר כך ההתמודדות תהיה שונה ממה שהיא היום.

דוד אזולאי: לכן, פה אני מציע גם לכם, כמשרד האוצר, להיות מעורבים בנושא הזה של ההידברות בין השלטון המקומי לבין שירותי הכבאות, וכמה שיותר מהר לפני שנגיע לשוקת שבורה, שלא השלטון המקומי יעמוד בה ולא שירותי הכבאות.

דוד אזולאי: ושמענו כאן את דברי הנציב, נאמרו דברים מאד מאד ברורים.

דוד אזולאי: אולי הם נאמרו בעדינות אבל אני אגיד לך: כמי שליווה מהתחלה את נושא הכבאות, האמן לי, אני מתחיל לשמוע את אותה מנגינה שהיתה בתחילת הדרך וחבל, כי באמת, אני לא מקל ראש.

דוד אזולאי: אני חוזר ואומר את זה: נעשתה השקעה אדירה במערך הכבאות אבל לפעמים, אתם נמדדים בדברים הקטנים.

דוד אזולאי: ופה, אני חושב שאתם הולכים לפספס את זה.

דוד אזולאי: אם נציב שירותי הכבאות צריך לשבת כאן, בוועדה, ולדבר על רכב צמוד לאיש מקצוע כזה או אחר או על שכר למהנדסים, תסכים אתי שלא מדובר פה - -

<אסף וסרצוג: זה נכון לכל גוף ממשלתי, כבודו.

דוד אזולאי: אתה יודע מה ההבדל בין גוף ממשלתי לגוף הזה?

דוד אזולאי: זה גוף ממשלתי שהוקם עם חקיקה והתכוון לאיקס ולא לוואי.

דוד אזולאי: אל תשנו דברים עכשיו.

דוד אזולאי: או שאתם מחליטים שאתם ממשיכים עם החוק הזה או שתעצרו את החקיקה הזאת.

דוד אזולאי: אחרת, יהיה מבול של הצעות חוק שיתחילו לדרוש שינויים.

דוד אזולאי: למה לכם?

<נתנאל היימן: לא הבנתי.

<נתנאל היימן: אם רוב התקציב נקבע מאגרות השירות לרוב, חלק גדול, איך יש פה תמריץ לגבות כמה שיותר מהעסקים, אז איך מונעים את התמריץ הזה?

<אסף וסרצוג: אבל עדין היתה ירידה ככה שזה לא כל כך עומד במבחן המציאות.

דוד אזולאי: תראה, אני חושב ששירותי הכבאות צריכים לעשות את מלאכתם, ואיפה שצריכים לגבות - הם יגבו.

דוד אזולאי: זה שהם לא גובים, אני לא יודע למה ואני מניח שהנושא הזה ייבחן גם על ידכם וגם על ידי האוצר כי זו טענה קשה, הייתי אומר.

דוד אזולאי: אתם בעצם לא עומדים בדרישה של הגביה שהיתה נהוגה עד...

דוד אזולאי: תראה, אני פה שואל שאלה: כשאתה מדבר על הגביה הקודמת, האם זו היתה גביה בפועל או שזו היתה גביה על הנייר?

דוד אזולאי: אני לא יודע.

דוד אזולאי: לכאורה, זה נשמע לא בסדר.

דוד אזולאי: יש לכם גביה, התחייבתם במשהו ואתם לא עומדים בו.

דוד אזולאי: השאלה למה אתם לא עומדים בזה.

דוד אזולאי: אלה דברים שאתם צריכים לבדוק אותם.

<שחר איילון: לפני שאתה מסכם: צפוי לנו קיץ קשה.

<שחר איילון: אנחנו יודעים שהקיץ הזה קשה, החורף לוקח אותנו לכיוון של יוני יולי והכבאים עובדים מאד קשה.

<שחר איילון: רק בשבועות שלושה כבאים, לוחמי אש, סיימו בבית חולים מקריסה.

<שחר איילון: קריסה ומאמץ יתר.

<שחר איילון: אמר את זה נציג האוצר, אנחנו גאים בנתונים ושיפרנו מאד מאד את התגובה שלנו לשריפות.

<שחר איילון: ממוצע הזמנים שלנו ירד מאד בתגובה.

<שחר איילון: כמות ההרוגים במדינת ישראל בשירפות היתה במשך עשור 30,35 כל שנה.

<שחר איילון: בשנים האחרונות, ב-2012 ירדנו ל-23 וב-2013, ועד לרגע זה, הקש בעץ או כל ברכה אחרת - אנחנו עם שישה הרוגים.

<שחר איילון: זאת אומרת, התוצאות העסקיות שלנו היום מהטובות בעולם.

<שחר איילון: לכן, אני אומר שכל אגורה שתשקיעו אתם בכבאות, מבחינת העובדים - הם עושים טיח, הם עושים גבס, הם עושים את כל השיפוצים בעצמם, מתקנים את המכוניות בעצמם.

<שחר איילון: הוועד עושה לי בלגן אבל כל אחד מהם עושה ארבעה תפקידים.

<שחר איילון: הוא קצין מחשוב, הוא גם לוחם אש, הוא גם אחראי על ההדרכה, גם אחראי על הבטיחות ובטח שכחתי את אחד הדברים.

<שחר איילון: כל אחד מהם עושה איזה ארבעה תפקידים - -

<קריאה: וגם ועד.

<שחר איילון: - - הם עושים את זה באהבה אבל הם גם שואלים אותי: רגע, עד מתי?

<שחר איילון: מה אתה רוצה מאתנו?

<שחר איילון: כמה פעמים אנחנו יכולים לרוץ ונשארים אחרי המשמרת והולכים להדרכות ועושים הרבה מאד דברים.

<שחר איילון: באמת, עובדים מאד קשה.

<שחר איילון: אני גאה בהם אבל מצד שני, צריך גם לטפל בהם.

<שחר איילון: אנחנו לא משרד ממשלתי רגיל, אני לא משרד התחבורה.

<שחר איילון: אני לא יכול לעמוד בקצב הזה של מהירות כי אני ארגון שמחר בבוקר צריך להגיב מיד.

<שחר איילון: אני מסכים עם איגוד התעשיינים, אנחנו הלכנו הרבה מאד לקראתכם.

<שחר איילון: מצד שני, הלכנו למקומות שבעבר הכבאות היתה הולכת איפה שיש כסף.

<שחר איילון: היו רצים למספרה, עושים סיבוב קצר, מחייבים על ה-70,80 מטר.

<שחר איילון: אנחנו הולכים היום ליערות.

<שחר איילון: העץ לא משלם.

<שחר איילון: אנחנו הולכים לבניינים גבוהים, שזה ועדי בתים.

<שחר איילון: זה לא רישוי עסקים והם לא משלמים כי חשוב לנו בבניינים גבוהים - תחזוקת הבניינים שם חשובה לנו.

<שחר איילון: בנייני "עמידר", בנייני הרכבת.

<שחר איילון: אנחנו נמצאים שם היום ושם אין כסף.

<שחר איילון: זאת אומרת, אנחנו הולכים איפה שחשוב לכבאות ולא איפה שחשוב הכסף.

<שחר איילון: ישבתי עם השלטון המקומי והם אומרים: תשמע, אנחנו עושים פה מרתון.

<שחר איילון: מה יהיה עם הכבאים?

<שחר איילון: הם אומרים: כמה שטח עיר, התארגנות, 700 מטר לפה, 700 מטר לפה.

<שחר איילון: תכפיל את זה, 35 אלף שקל על המרתון.

<שחר איילון: איך מרתון?

<שחר איילון: בריצה הנעליים יעלו באש?

<שחר איילון: הוא אומר: סליחה, זה בחוק.

<שחר איילון: שטח ההתארגנות שלך, אנחנו הכנסנו את זה רק לשטח של הבמות והמבנים.

<שחר איילון: זאת אומרת, צמצמנו מאד מול ארגוני הספורט, מול השלטון המקומי ואנחנו ממשיכים בדרך הזאת.

<שחר איילון: בתי הספר – אני הצעתי למשרד החינוך, ואנחנו לא רוצים להיות גובים על כל בית ספר חדש ועל כל גן ילדים.

<שחר איילון: בואו תנו סכום גלובאלי, שנתי, ממשרד החינוך אלינו.

<שחר איילון: כמובן שזה בסוף נגמר במאזנים של האוצר.

<שחר איילון: תנו לנו 30 מיליון שקל לשנה ותקבלו ביטוח לכל בתי הספר, לכל גני הילדים.

<שחר איילון: אותו דבר עם משרד הביטחון – באנו למשרד הביטחון ואמרנו: חבר'ה, 30 מיליון שקל על כל בסיסי צה"ל, על כל המחנות, על כל הארגונים שמשרד הביטחון אחראי.

<שחר איילון: על קמ"ן ועל השב"כ ועל כולם.

<שחר איילון: סכום אחד, 30 מיליון שקל.

<שחר איילון: זו פעם אחרונה שראינו אותם, אגב.

<שחר איילון: שמעו את זה.

<שחר איילון: .. כי אני אומר להם: אתם מקבלים מאתנו ביטוח, אנחנו נגיע לכל מקום, נבדוק כל מקום אבל שיהיה סכום גלובאלי אחד ושלא נצטרך כל הזמן להיות גובים.

<שחר איילון: כל מה שאתם מדברים על זה כאוצר, אני מעסיק עשרות אנשים בגביה, עורכי דין.

<שחר איילון: אנשים לא משלמים, גביה חוזרת, תיאומים בין המרכבה ובין השלהבת, בין השלהבת ובין המג'יק.

<שחר איילון: אני נציב לא הכבאות, נציב הגביה הארצית.

<שחר איילון: אני כל היום עוסק בגביה.

<שחר איילון: ביום שלם שלי, 10% עניינים מקצועיים ושאר הדברים - לחפש את הכסף.

<שחר איילון: את זה צריך לסכם ולעשות הסכמים גלובאליים על הגביה.

<שחר איילון: על מוסדות החינוך וכל הפסיליטי הזה, נגיע להסכם גלובאלי.

<שחר איילון: פעם בשנה הסכום הזה עובר ממשרד למשרד, ואני יודע שהמערכת שלי מוגנת.

<שחר איילון: אני לא יכול כל הזמן לחפש את הכסף.

דוד אזולאי: אני מבקש גם את ההתייחסות של היועצת המשפטית של הוועדה לגבי הענין של גביה מאזרחים תמורת שירות שמקבלים משרותי הכבאות.

<עידו בן יצחק: החוק מאפשר את זה.

<שחר איילון: כבוד היושב ראש, תראה: אמר את זה נציג האוצר, כל הגביה המבצעית שלנו מגיעה ל-13,14 מיליון שקל.

<שחר איילון: אמרנו: חבר'ה, אם זה סכום כל כך קטן מול 1.25 מיליארד שקל ועוד ה-800 אלף שקל המשכורות שלנו, בואו נוותר על זה, בואו לא נטריד את האזרחים.

<שחר איילון: פשוט נוותר על זה ולא תהיה גביה מבצעית.

<שחר איילון: אני בא לבן אדם, מכבה לו את האש ובשביל 10 מיליון שקל לא צריך למרמר גם אותנו, גם אותם.

<שחר איילון: הם לא משלמים לפעמים ואני רודף אחריהם.

<שחר איילון: לפעמים זה הולך לעורכי דין פרטיים, הם מוציאים להם מכפלות - -

דוד אזולאי: ואחר כך אתה יוצא כמו מד"א, שיכתבו עליך שאין לך ברירה.

<שחר איילון: כבר כותבים.

<דודו אטדגי: הם מפחדים להתקשר - - -

<קריאה: הם לא מתקשרים, הם מפחדים להתקשר שלא נבוא אליהם - - -

<קריאה: הם לא מתקשרים כי הם מפחדים שיחייבו אותם.

<שחר איילון: הם לא מתקשרים לשריפות.

<שחר איילון: אתה שואל בן אדם ושואל: ראית אש, למה לא התקשרת?

<שחר איילון: הוא אומר: כי יתפסו את המספר טלפון שלי ויחייבו אותי.

<אסף וסרצוג: אבל החוק מחייב את בעל הנכס.

<שחר איילון: מי זה בעל הנכס?

<שחר איילון: מינהל מקרקעי ישראל לא מעביר לנו את מסד הנתונים שלהם של בעלות על מקרקעין.

<שחר איילון: שלחנו וכתבנו וכולי.

<שחר איילון: לא נפתח את זה כאן לדיון, לא נטריד את היושב ראש.

<שחר איילון: כל היום אני מתעסק עם זה ולכן, אתם צודקים, זאת הנקודה.

<שחר איילון: אם אתה מוותר על האגרה של 10,15 מיליון שקל האלה, אתה עושה חסד לכולם.

<עידו בן יצחק: עודד, אתם מתקינים תקנות חדשות בענין הזה?

<עודד ברוק: התקנות של הנחות מאגרות נמצאות על שולחן משרד האוצר.

דוד אזולאי: יש שם התייחסות לגביה המבצעית?

<עודד ברוק: אני אומר:

<עודד ברוק: התקנות של הנחות הן אך ורק הנחות, ואך ורק בקשר לגביה מבצעית.

<עידו בן יצחק: אבל גם גובה האגרה, לפני שאתה בודק את ההנחות, גם קביעת גובה האגרה צריכה להיות בתקנות.

<עודד ברוק: קביעת גובה האגרה קבועה כבר בתקנות.

<עידו בן יצחק: נכון.

<שחר איילון: אנחנו משתמשים בתקנות הישנות.

<עידו בן יצחק: נכון, אבל אם רוצים, יכולים לתקן תקנות חדשות או לתקן את התקנות הישנות, שלא תהיה אגרה כזאת.

<עודד ברוק: נכון.

<עודד ברוק: בשביל זה אני צריך לעבור דרך גופים שאני אצטרך להסביר להם מאיפה אני מביא מקור תקציבי.

<שחר איילון: אני צריך לבוא ולהגיד להם: רבותי, אם אני מוריד 10,15 מיליון שקל אגרות מבצעיות, מאיפה אני מביא את זה?

<עודד ברוק: ביום שני הבא הדיון באוצר.

<דוד דהאן: בתוספת של 20 אגורות בארנונה אפשר לכסות את זה.

דוד אזולאי: לא, לא, תודה רבה.

דוד אזולאי: אף ראש רשות לא ילך על זה.

דוד אזולאי: ראינו איך זה התחיל עם השמירה.

דוד אזולאי: ברוך השם, האזרח לארג', שייקחו ממנו.

דוד אזולאי: מכל הכיוונים ייקחו ממנו.

דוד אזולאי: בשום אופן לא.

<שחר איילון: אז בא תשמע: עיריית גבעתיים גבתה את זה, בית המשפט העליון ביטל את זה והם היו צריכים להחזיר את הכסף לאזרחים על האגרות המבצעיות.

<שחר איילון: אני אומר לך שהאזרחים לא אוהבים אותנו, הם לא מדווחים לנו, הם לא מתקשרים אלינו לדווח על שריפה כי הם יודעים שמאחורי הדיווח הם יקבלו שובר תשלום.

דוד אזולאי: כן אדוני.

<גבי גניש: אני 35 שנה בכבאות, טפסר, מנהל מדור הדחה וחקירות במכבי אש ירושלים.

<גבי גניש: ישבתי בהרבה וועדות ושמעתי הרבה מאד פעמים את נושא המעבר לשירות ממלכתי.

<גבי גניש: בוועדות הראשונות שישבתי שמעתי לצערי על תחנות שהיו מאוישות עם אדם אחד.

<גבי גניש: אמרתי לאותו יושב ראש באותו ישיבה: אדוני, כבאי אחד לא יכול לעשות הרבה בשכונה גדולה כי אם הוא יוצא לבד, אז הוא מפספס את הדבר העיקרי ביותר בשריפה - זה לתפוס אותה בזמן כדי לכבות אותה אפילו עם כוס מים.

<גבי גניש: אדם אחד שצריך לרוץ גם להביא ציוד וגם להזעיק עזרה וגם לפרוץ דלת ולהציל נפשות, הוא לא יצליח בחיים לעשות את זה לבד.

<גבי גניש: ואז הם התבססו על מתנדבים.

<גבי גניש: והנה, ברוך השם, עברנו לשירות הממלכתי שכל כך שאפו אליו, אז אמרנו שבטח יהיה יותר טוב בשירות ממלכתי.

<גבי גניש: לכן, אני פונה אליך אדוני היושב ראש, הגוף הזה הוא גוף ייחודי, הוא גוף שעוסק בהצלת נפש.

<גבי גניש: עם כל הכבוד לאוצר, אני שומע את הדברים.

<גבי גניש: אין שום דבר שיכול למנוע מהגוף הזה לקבל תקציבים או כל דבר אחד בסדר עדיפות ראשונה כי פקידי ממשלה קמים בבוקר לעבודה למשרד, אבל הם לא הולכים להציל נפש.

<גבי גניש: אנחנו עוסקים בהצלת נפש ורכוש ולכן, מאד חשוב מה שאומר פה נציב הכבאות, שהיה לי הכבוד והעונג להכיר אותו עוד במשטרה.

<גבי גניש: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, לנו אין שעות.

<גבי גניש: אנחנו מתעוררים ב-2:00,3:00,4:00,5:00, לא משנה מתי.

<גבי גניש: פקיד ממשלתי שם את השעון, מתעורר בשבע ובא לעבודה.

<גבי גניש: לא יינזק כלום אם הוא יאחר בחצי שעה.

<גבי גניש: אנחנו, החצי שעה הזאת בעוכרינו כי אם לא נתפוס את השריפה בזמן, יעלה לנו מאד ביוקר כי חבל, יכולים לאבד שם חיים וזה חבל.

<גבי גניש: עד היום, שזה כבר 10 שנים שפרשתי, אני רואה שריפה, אני עולה כמו משוגע כדי לראות אולי אני עוד אספיק לחלץ את הלכודים מהשריפה כי לרכוש יש מחיר אבל לחיי אדם אין מחיר.

<גבי גניש: לכן, אין פה משחקים לא בתקציבים ולא בשום דבר אחר.

<גבי גניש: מה שצריך, חד וחלק להראות שהמעבר לשירות ממלכתי הוא אכן השיקול הנכון, והשריפה בכרמל, עם כל הכבוד לראש הממשלה, אני לא פוסל את החוכמה שלו אבל אני לא הייתי רוכש מטוסים לפני שהיית עושה פסי אש ביערות.

<גבי גניש: לא הייתי רוכש ספינות לפני שהייתי שם הידרנטים ביערות או שממנה יערנים, מכשיר אותם להיות כבאים והם הראשונים שיכולים לגלות את השריפה.

<גבי גניש: הם יכולים לכבות אותה בלי שיזעיקו את מכבי אש.

דוד אזולאי: הסיפור של המטוסים הוא לדיון בפני עצמו.

דוד אזולאי: עזוב.

<גבי גניש: אז לכן, אני מציע שכדאי הרבה מאד להתייעץ עם אנשי מקצוע כי כשמדברים עם אנשי מקצוע, הם לא רק שומעים אלא הם גם מבינים.

<גבי גניש: תודה.

דוד אזולאי: תודה רבה אדוני, אני מודה לך.

דוד אזולאי: רבותי, לפני שאגש לסיכום הדיון אני רוצה לבקש לקיים פה דיון נוסף עם נציגות של תאגידי המים.

דוד אזולאי: אבקש את החשב הכללי של משרד האוצר שיופיע כאן, בפנינו, ויסביר לנו למה עדין לא מאשרים אלא אם תיפתר הבעיה ופה בעצם אני גם מבקש ממך, אדוני הנציב, את התערבותך בענין הזה.

דוד אזולאי: אם הבעיה הזאת תיפטר, מה טוב ואם לא - אקיים דיון נוסף פה.

דוד אזולאי: אני עומד על כך ואני גם מבקש מנציג משרד האוצר להעביר לנו רשימה של התקנים שהוסיפו בחשבות בשל המעבר מתאגידים או איגודים לרשות כבאות ארצית.

דוד אזולאי: אני מבקש את נציג חשב השכר, שיופיע פה בדיון הבא.

דוד אזולאי: אני רוצה לדבר על נושא השכר של לוחמי האש.

דוד אזולאי: הכנת התקנות – עודד, מתי אתם אמורים לסיים את הכנת התקנות?

<עודד ברוק: התקנות שאנחנו מדברים עליהן זה הנחה מאגרות מבצעיות, וזה כרגע נמצא באוצר כיוון שהם לא אישרו לנו את הנוסח, והדיון קבוע ליום שני הבא.

<עודד ברוק: אחרי יום שני הבא.

דוד אזולאי: בא נקבע איזה שהוא תאריך.

<עודד ברוק: אני אעדכן את עידו.

דוד אזולאי: אז אני מסתפק בהודעה שלך ואני כרגע לא קובע תאריך.

דוד אזולאי: אני אבקש עדכון בענין הזה.

דוד אזולאי: הדבר האחרון – נושא השכר אמרתי, תאגידי המים.

דוד אזולאי: אני חושב שאלה הנושאים בעיקר שהייתי רוצה לקיים עליהם דיון אבל הייתי מבקש להזמין את כל הנציגים.

דוד אזולאי: אני גם מבקש לקבל את המסמך שביקשתי מנציג משרד האוצר, שיעבירו לנו אותו.

דוד אזולאי: אני רוצה לדעת בדיוק בכמה.

דוד אזולאי: נזכרתי, הדבר האחרון – עודד, הייתי מבקש חוות דעתך בענין של גביה מבצעית מאזרחים.

דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע את ההתייחסות שלכם לענין הזה לפני שנחיל חקיקה.

דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע מכם מה אתם אומרים על הענין הזה.

<עודד ברוק: אין מניעה.

<שחר איילון: אני אומר שאני חושב שצריך להפסיק עם הדבר הזה, זה שירות שהאזרח צריך לקבל - -

דוד אזולאי: אבל כרגע זה מופיע בחוק, נכון?

דוד אזולאי: אתם גובים על פי חוק, אז המשמעות היא שינוי חקיקה.

<שחר איילון: נכון.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: אני אדאג לכך שחברי ועדת הפנים יכינו הצעת חוק בענין הזה.

דוד אזולאי: אני אומר לכם, אני זוכר את הענין הזה.

דוד אזולאי: ישבנו כאן בדיונים, הנושא הזה עלה והיתה החלטה לא לגבות מאזרחים.

<עידו בן יצחק: דובר, אדוני היושב ראש, זה עלה בעיקר בהקשר של טילים ופעולות איבה ולכן, בענין הזה - -

דוד אזולאי: אתה יודע, אני מוכן לשאול את האנשים שישבו בדיון, אולי זכרוני מטעה אותי אבל אפשר לשאול.

דוד אזולאי: אני חושב שלא.

דוד אזולאי: אני חושב שהיתה החלטה לא לגבות.

דוד אזולאי: זה אחד הרעיונות היפים.

דוד אזולאי: מה יצא לאזרח מכל זה אם אז הוא שילם וגם היום הוא משלם?

דוד אזולאי: אז מה הואילו חכמים בתקנתם?

דוד אזולאי: רבותי, תודה רבה לכולם.

דוד אזולאי: הישיבה נעולה.